Справа № 362/2496/14-к
Провадження № 1-кп/362/202/14
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03.09.2014 року м. Васильків

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

провівши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань №0000435 від 14.04.2014 року за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Саливонки, Васильківського району, Київської області, освіта середня, розлученого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , звільненого ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від покарання призначеного вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області від 10.01.2014 року за ч. 1 ст. 289, ч. 1 ст. 286 КК України, відповідно до пункту «В» статті 1 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 року.,

- 28.05.2014 року було повідомлено про підозру в спричиненні умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

06.02.2014 року близько 09 години 20 хвилин ОСОБА_6 перебував в центрі смт.Гребінки, Васильківського району, Київської області на вул. Леніна, де зустрів ОСОБА_4 , з яким у нього, на ґрунті неприязних відносин, виникла сварка.

В ході сварки ОСОБА_6 , умисно, руками наніс декілька ударів по голові та тулубу ОСОБА_4 .

У результаті нанесених ударів ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №198 від 23.05.2014 року, при судово-медичній експертизі ОСОБА_4 , 1984 року народження, виявлено забійна рана лівої частини лобної ділянки голови, струс головного мозку, що кваліфікується, як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Можливість виникнення вказаних тілесних ушкоджень в строки та при обставинах, вказаних потерпілим, не виключаються.

Головуючим у кримінальному провадженні з`ясована думка учасників судового провадження про те, які докази треба дослідити та про порядок їх дослідження.

Прокурор не заперечував проти подальшого розгляду кримінального провадження відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись вивченням доказів, які характеризують обвинуваченого ОСОБА_6 .
Судом з`ясована думка всіх учасників судового провадження стосовно подальшого розгляду кримінального провадження відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України. При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники кримінального провадження зміст обставин, які ніким не оспорюються, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, суд дійшов висновку щодо недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та можливості обмежитись вивченням доказів, які характеризують обвинуваченого ОСОБА_6 , що містяться в матеріалах кримінального провадження №0000435 від 14.04.2014 року відносно ОСОБА_6 за обвинуваченням його у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину свою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України визнав повністю та показав, що 06.02.2014 року він проїжджаючи по одній з вулиць смт.Гребінки Васильківського району Київської області назустріч побачив автомобіль, водій якого показав йому образливу конфігурацію у вигляді середнього пальця. Він не зрозумівши такого відношення, розвернув свій автомобіль за даним автомобілем, який в подальшому зупинився біля аптеки в смт.Гребінки. Він підійшов до водія вказаного автомобіля і спитав у нього що це таке. На що останній відчинив дверцята автомобіля та почав махати ногами в його сторону, після чого вийшов з автомобіля і наніс йому удар кулаком під ліве око. Він ОСОБА_6 , образившись на такі дії ОСОБА_4 , почав захищатися і наніс йому два удари кулаком в обличчя. Вказане відбулося, так як вони давно перебувають з ОСОБА_4 в неприязних стосунках. У вчиненому щиро розкаявся.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні показав, що 06.02.2014 року він під`їхав на власному автомобілі до однієї із аптек смт.Гребінки Васильківського району Київської області, в той час до нього під`їхав ОСОБА_6 який підійшов до його автомобіля та витяг його з автомобіля та почав наносити удари ногами по голові та тулубу, скільки разів він точно не пам`ятає, але біля десяти. На даний час він претензій до ОСОБА_6 немає. Стосовно міри покарання ОСОБА_6 поклався на думку суду.
Прокурором в судовому засіданні були надані матеріали кримінального провадження, які характеризують обвинуваченого ОСОБА_6 , а саме:

- Довідку про судимість ОСОБА_6 ;

- Фотокопію паспорта на ОСОБА_6 ;

- Довідками лікарів нарколога та психіатра про те, що ОСОБА_6 на обліку у них не перебуває;

- Характеристика з місця проживання на ОСОБА_6 посередня;

- Довідка ВКВІ про те, що ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку Васильківського РП Фастівського МРВ КВІ з 12.02.2014 року по теперішній час;

- Висновок експерта №198 від 23.05.2014 року, з якого вбачається, що при судово-медичній експертизі гр-на ОСОБА_4 , 1984 року народження було виявлена забійна рана лівої частини області голови, струс головного мозку, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, які потягнули короткочасний розлад здоров`я.

- Вирок Васильківського міськрайонного суду Київської області від 10.01.2014 року, яким ОСОБА_6 засуджений за ч. 1 ст. 286, ч. 1 ст. 289 КК України до 5 років позбавлення волі, відповідно до ст.ст. 75,76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, іспитовий строк 3 роки;

- Ухвала Васильківського міськрайонного суду Київської області від 15.07.2014 року про звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання призначеного вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області від 10.01.2014 року, відповідно до пункту «В» статті 1 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 року.

Враховуючи вищевказане, суд приходить до висновку про повну доведеність вини ОСОБА_6 в умисному заподіянні легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, а його дії правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 125 КК України.

Визнаючи винним обвинуваченого ОСОБА_6 і обираючи йому міру покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, що відноситься, відповідно до ст. 12 КК України, до злочинів невеликої тяжкості, також повною мірою вивчена особа обвинуваченого: відповідно до вимоги ГІБ МВС України ОСОБА_6 раніше судимий, на обліку в лікаря нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо.

Судом, відповідно до ст. 66 КК України, беруться до уваги обставини, пом`якшуючі відповідальність обвинуваченого ОСОБА_6 : щире каяття.

Обставин, що обтяжує відповідальність обвинуваченого ОСОБА_6 відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Підстав для застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_6 положень ст. 69 КК України судом не вбачається.

Враховуючи посередню характеристику ОСОБА_6 за місцем його проживання, щире каяття, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_6 покарання в межах санкції ч. 2 ст. 125 КК України у виді громадських робіт на певний строк, оскільки більш м`яке покарання у виді штрафу, яке передбачено санкцією ч. 2 ст. 125 КК України на думку суду не може бути призначене ОСОБА_6 , оскільки останній не працює, що в подальшому може ускладнити виконання вироку суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а тому призначене покарання ОСОБА_6 буде відповідати його особі і вчиненому ним кримінальному правопорушенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369-371, 373-374 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_6 визнати винним за ч. 2 ст. 125 КК України і призначити йому покарання у виді 220 годин громадських робіт.

Строк відбуття покарання ОСОБА_6 відраховувати з дня звернення вироку до виконання.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржено протягом 30 днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Київської області.

Копію вироку після його проголошення вручити обвинуваченому, потерпілому та прокурору.

Учасники судового розгляду мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1