10 червня 2016 року м. Одеса
Колегія суддів Приморського районного суду м. Одеси у складі:
головуючого - судді - ОСОБА_1
суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретарі - ОСОБА_4
прокурора - ОСОБА_5 , ОСОБА_6
захисника - ОСОБА_7
потерпілого - ОСОБА_8
представника потерпілого - ОСОБА_9
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаїв, громадянина України, українця, з вищою освітою, одруженого, працюючого У ТОВ «Завад Біозахист», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не засудженого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 ч. 4 КК України, колегія суддів -
В лютому 2010 року, більш точну дату та час досудовим слідством не встановлено, ОСОБА_10 , достовірно знаючи, що його знайомий ОСОБА_8 має намір купити нежитлове приміщення для виробництва, діючи навмисно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння грошовими коштами в особливо великих розмірах, не збираючись виконувати взяті на себе зобов`язання, зловживаючи довірою потерпілого, зобов`язався перед ОСОБА_8 оформити на останнього право власності на належне ОСОБА_10 нежиле приміщення, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , яке знаходилося у заставі в банку МФ АКБ «Форум», після надання йому ОСОБА_8 грошей в сумі 1 000 000 гривень для подальшого погашення кредиту у зазначеному банку.
З метою реалізації свого злочинного наміру, не збираючись виконувати взяті на себе зобов`язання, зловживаючи довірою потерпілого, ОСОБА_10 , знаходячись в м. Миколаєві, по проспекту Героїв Сталінграду, 9/2, уклав з ОСОБА_8 договір безпроцентної цільової позики № 26/02 від 26.02.2010. Відповідно до п. 6 вказаного договору, позика повертається шляхом передачі майнових прав на нежитлову будівлю учбово-дослідного стенду зварювальної техніки за адресою: АДРЕСА_2 , від Позичальника ( ОСОБА_10 ) до Позикодавця ( ОСОБА_8 ) впродовж трьох робочих діб з дати повного виконання зобов`язань Позичальника перед МФ АКБ «Форум» і зняття обмежень на відчуження цього майна і при умові виконання Позикодавцем умов п. 1 даного Договору в обсязі, обумовленому умовами цього Договору.
ОСОБА_10 реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_8 в особливо великих розмірах, зловживаючи довірою потерпілого та не маючи наміру виконувати взяті на себе зобов`язання за договором, отримав грошові кошти від останнього, а саме:
-02.03.2010 отримав через відділення банку, яке знаходиться по вул. Ак. Філатова в м. Одесі, двома грошовими переказами по 25 000 гривень кожний, які переказав за проханням ОСОБА_8 його син ОСОБА_11 , грошову суму 50 000 грн., що підтверджується розпискою від 02.03.2010, яку складено в присутності свідка ОСОБА_12 ;
-знаходячись біля залізничного вокзалу в м. Одесі, згідно розписки від 09.03.2010, яку складено в присутності свідка ОСОБА_12 , отримав грошові кошти в сумі 79 460 грн.;
-знаходячись біля залізничного вокзалу в м. Одесі, згідно розписки від 12.03.2010, яку складено в присутності свідка ОСОБА_12 , отримав грошові кошти в сумі 79 500 грн.;
-знаходячись біля залізничного вокзалу в м. Одесі, згідно розписки від 31.03.2010, яку складено в присутності свідка ОСОБА_12 , отримав грошові кошти в сумі 100 000 грн.;
-31.03.2010 бухгалтер ОСОБА_12 , знаходячись в смт. Біляївка Одеської області, за вказівкою ОСОБА_8 перевела на ім`я ОСОБА_10 за допомогою банківської установи «Приват Банк» грошові кошти в сумі 200 000 грн., які надалі отримав ОСОБА_10 ;
-у квітні-травні 2010 (більш точну дату слідством не встановлено) ОСОБА_10 , знаходячись біля будівлі залізничного вокзалу в м. Одесі, згідно відповідної розписки (без зазначення дати), яку складено в присутності свідка ОСОБА_12 , отримав від ОСОБА_8 грошові кошти в сумі 30 000 грн.;
-у квітні 2010 (більш точну дату слідством не встановлено), знаходячись біля Соборної площі в м. Одесі, отримав від ОСОБА_8 грошові кошти в сумі 100 000 грн., в присутності свідка ОСОБА_12 ;
-у кінці квітня 2010 (більш точну дату слідством не встановлено) у приміщенні офісу ОСОБА_8 , розташованого в с. Василівка Біляївського району Одеської області, в присутності свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_12 , отримав від ОСОБА_8 грошові кошти в сумі 150 000 грн.;
-у травні 2010 (більш точну дату слідством не встановлено), знаходячись біля Соборної площі в м. Одесі, отримав від ОСОБА_8 грошові кошти в сумі 100 000 грн., в присутності свідка ОСОБА_12 ;
-30.05.2010, знаходячись біля Соборної площі в м. Одесі, отримав грошові кошти в сумі 111 040 грн. від ОСОБА_8 в присутності свідка ОСОБА_12 .
Таким чином, за період часу з 02.03.2010 по 30.05.2010 ОСОБА_10 , шахрайським шляхом, зловживаючи довірою ОСОБА_8 , отримав від останнього грошові кошти на загальну суму 1 000 000 грн.
Отримавши від ОСОБА_8 грошові кошти, ОСОБА_10 погасив кредит в банку МФ АКБ «Форум», разом з тим, до теперішнього часу зазначене приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , на ОСОБА_8 не переоформив, та заперечує факт отримання грошових коштів від останнього на виконання договору безпроцентної цільової позики № 26/02 від 26.02.2010.
-Згідно висновку судової почеркознавчої експертизи № 77-п від 01.04.2014, підписи від імені ОСОБА_10 у розписці про отримання позики від 02.03.2010 (згідно договору безпроцентної цільової позики № 26/02 від 26.02.2010) на отримання коштів в сумі 50 тис. грн.; розписці про отримання позики від 09.03.2010 (згідно договору безпроцентної цільової позики № 26/02 від 26.02.2010) на отримання коштів в сумі 79 тис. 460 грн.; розписці про отримання позики від 12.03.2010 (згідно договору безпроцентної цільової позики № 26/02 від 26.02.2010) на отримання коштів в сумі 79 тис. 500 грн.; розписці про отримання позики від 31.03.2010 (згідно договору безпроцентної цільової позики № 26/02 від 26.02.2010) на отримання коштів в сумі 100 тис. грн.; розписці про отримання позики від б/д (згідно договору безпроцентної цільової позики № 26/02 від 26.02.2010) на отримання коштів в сумі 30 тис. грн. виконані ОСОБА_10 .
-Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 свою провину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 ч. 4 КК України, не визнав та пояснив, що з 2001 року він працював директором «Укртеммаш». У 2007-2008 році у нього була значна кількість заказів на виконання певних робіт, та ним було оформлено кредит в АКБ «Форум» для закупівлі обладнання та виплати заробітної плати співробітникам. У зв`язку із кризою, яка сталася у другій половині 2008 року, були відмінені усі закази, та у нього не було можливості виплачувати кредит. На той момент було звільнено усіх, окрім п`яти співробітників. Коли АКБ «Форум» звернувся до нього з вимогою сплатити суму кредиту у розмірі 350 000 доларів США, він вирішив продати нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , яке було у заставі банку АКБ «Форум». З метою продажу зазначеного приміщення ним було надано оголошення про його продаж, а також він повідомив про це свого друга ОСОБА_14 . Через деякий час ОСОБА_14 познайомив його з ОСОБА_8 , який мав намір придбати зазначене приміщення. ОСОБА_8 оглянув приміщення та воно йому сподобалось. ОСОБА_10 повідомив ОСОБА_8 , що приміщення перебуває у заставі банку, та потрібно погасити кредит у розмірі 1 000 000 гривень. ОСОБА_8 пояснив, що його бізнес сезонний та у разі потреби він залишить його та інших співробітників у якості найманих співробітників, та він вирішив продати зазначене приміщення ОСОБА_14 . У лютому 2010 року він та ОСОБА_14 поїхали до банку, де ОСОБА_14 познайомився з представником банку. На протязі трьох місяців потрібно було погасити заборгованість за кредитом. Поряд з банком була розташована нотаріальна контора, де здійснювала сою діяльність нотаріус ОСОБА_15 , яка повідомила, що для оформлення відповідних документів для продажу приміщення необхідно оплатити біля 40 000-50 000 гривень, однак, зазначеної суми у них не було. Представник банку повідомив, що для них не має значення за яку суму буде продане приміщення, головне, щоб було погашено 1 000 000 гривень. Потім він з ОСОБА_8 поїхали до цеху, розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , щоб оформити договір купівлі-продажу, який хотіли показати представнику банку з метою підтвердження наміру погашення кредиту. Між ним та ОСОБА_8 був укладено ще один договір на суму 2 400 000 гривень, відповідно до якого після отримання грошових коштів, він передасть зазначене приміщення ОСОБА_8 . Частину грошей ОСОБА_8 виплатив, однак через деякий час виплати зупинились. До 01.05.2012 року вони, відповідно до трудових книжок, працювали на ОСОБА_8 , який використовував зазначене приміщення. ОСОБА_14 також користувався зазначеним приміщенням. Через деякий час ОСОБА_8 зупинив виплати заробітної плати та сказав, що йому вже не потрібно приміщення. Оскільки ОСОБА_8 два роки користувався приміщенням та не платив орендну плату, він запропонував йому порахувати суму орендної плати за два роки, із врахуванням коштів, які останній передавав йому для сплати кредиту. Після проведення розрахунків вони домовились про те, що він повинен на протязі одного року віддати ОСОБА_8 суму у розмірі 134 000 гривен. За проханням ОСОБА_8 він написав розписку на 134 000 гривень. У рахунок боргу, за 24 000 гривень, він запропонував ОСОБА_8 віддати автомобіль ГАЗ, на що він погодився, та одразу забрав його. Також він запропонував ОСОБА_8 у рахунок боргу підприємство ТД «Укртерммаш», на балансі якого знаходилась насосна станція, розташована на земельній ділянці, на яку у подальшому необхідно було оформити договір оренди, про що він повідомив останнього. На зазначену пропозицію ОСОБА_8 погодився та запропонував йому написати розписку про передачу підприємства ТД «Укртерммаш», на що він погодився. Після підготовки усіх необхідних документів, він повідомив ОСОБА_8 про дату призначену нотаріусом для оформлення документів, однак ОСОБА_8 сказав, що у нього не вдається прибути, та у подальшому постійно переносив оформлення необхідних документів. Також, у травні 2013 року він віддав ОСОБА_8 20 000 гривень.У кінці 2009 року сума боргу за кредитом склала приблизно 1 000 000 гривень. У березні 2010 року він почав сплачувати кредит грошима, які йому давав ОСОБА_8 , на які є розписки. Усі кошти передавались йому не у м. Одесі, а у м. Миколаїв. Домовленість з ОСОБА_8 про те, що останній надасть безпроцентний кредит у розмірі 1 000 000 гривень, а потім на протязі двох років виплатить ще 1 400 000 гривень, підтверджується усною домовленістю з ОСОБА_8 , а також зразками розписок та договору, який знаходиться на флеш-накопичувачі.
Однак, незважаючи на невизнання вини обвинуваченим ОСОБА_10 його провина у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 ч. 4 КК України повністю підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами:
-показами потерпілого ОСОБА_8 , який у судовому засіданні пояснив, що у 2010 році його знайомий ОСОБА_14 познайомив його з ОСОБА_10 , який запропонував йому придбати приміщення за адресою: АДРЕСА_2 . Після огляду зазначеного приміщення він вирішив його придбати. ОСОБА_10 повідомив його про те, що зазначене приміщення під заставою АКБ «Форум», та йому необхідно погасити кредит у розмірі 1 000 000 гривень. Керуюча відділення АКБ «Форум» у присутності нього, ОСОБА_10 та ОСОБА_14 повідомила, що ОСОБА_10 дійсно необхідно сплатити заборгованість банку у розмірі 1 000 000 гривень, у зв`язку із чим, ОСОБА_10 було ініційовано оформлення договору безпроцентної цільової позики. Строки передачі приміщення у договорі оговорені не були. Згідно домовленості після виплати суми кредиту банку у розмірі 1 000 000 гривень, ОСОБА_10 повинен був переоформити документи на право власності зазначеного приміщення на нього. Підписавши у м. Одесі договір безпроцентної цільової позики, він почав частинами сплачувати ОСОБА_10 грошові кошти за зазначене приміщення, для того щоб останній погасив кредит у банку та усі обтяження з приміщення були зняті. Знаходячись у м. Одесі, в районі Соборної площі, він передав ОСОБА_10 у присутності ОСОБА_14 та ОСОБА_12 у розрахунок погашення суми за зазначене приміщення грошові кошти у розмірі 120 000 гривень. Згідно домовленості ОСОБА_10 повинен був привезти відповідну розписку про отримання грошей. Зазначену розписку через деякий час привіз йому ОСОБА_14 . Частина грошових коштів була перерахована на розрахунковий рахунок ОСОБА_10 , а частина була отримана останнім особисто у м. Одесі у присутності ОСОБА_12 , про що він надавав відповідні розписки. Частина розписок ОСОБА_10 згоріла при пожарі у с. Константинівка, Миколаївської області. Після виплати ним ОСОБА_10 усієї суми за зазначене приміщення у розмірі 1 000 000 гривень, останній не передав йому у власність зазначене приміщення, посилаючись на те, що арешт ще не знято та інші причини. Через деякий час ОСОБА_10 звернувся з проханням надати йому у борг грошові кошти у розмірі 134 000 гривень оскільки він повинен був розрахуватись за земельну ділянку підприємства «Укртеммаш», яка розташована у Миколаївській області, за що він переоформить належне йому зазначене підприємство, на що він погодився, та передав йому у присутності ОСОБА_12 зазначені грошові кошти. Через деякий час ОСОБА_10 взагалі перестав із ним спілкуватися. На його прохання повернути грошові кошти, ОСОБА_10 відмовлявся, посилаючись на те, що, на його думку, він користувався вищезазначеним приміщенням.
-показами свідка ОСОБА_14 , який у судовому засіданні пояснив, що у 2008-2009 році його знайомий ОСОБА_10 запропонував йому придбати приміщення, розташоване у АДРЕСА_2 . Він оглянув зазначене приміщення та через деякий час запропонував ОСОБА_8 його придбати. Після огляду приміщення ОСОБА_8 погодився на його покупку. Як стало згодом відомо, зазначене приміщення було у заставі банку та арештоване, оскільки у ОСОБА_10 була заборгованість за кредитом. ОСОБА_10 показав документи та зазначене приміщення і запропонував поїхати до керуючого відділення банку, де він представив ОСОБА_16 , як покупця приміщення. ОСОБА_10 та ОСОБА_8 домовились, що останній передавши частинами ОСОБА_10 грошові кошти у розмірі 1 000 000 гривень, а той у свою чергу погасить заборгованість перед банком, після чого оформить відповідні документи на право власності ОСОБА_16 на зазначене приміщення. Один раз він був присутній при передачі ОСОБА_8 грошових коштів, які останній передавав ОСОБА_10 у м. Одесі в районі Соборної площі. Приїхавши до м. Миколаїв, у його присутності ОСОБА_10 власноруч надрукував розписку про отримання ним коштів від ОСОБА_8 , поставив на ній свій підпис та попросив передати ОСОБА_8 . Зі слів ОСОБА_8 йому відомо, що він повністю розрахувався за приміщення, яке мав намір купити, однак ОСОБА_10 не переоформив відповідні документи про передачу зазначеного приміщення у власність ОСОБА_8
-показами свідка ОСОБА_12 , яка в судовому засіданні пояснила, що знайома з ОСОБА_10 з 2010 року, оскільки ОСОБА_8 , який є директором підприємства на якому вона працює бухгалтером, мав намір придбати приміщення, розташоване у АДРЕСА_2 . ОСОБА_10 показував відповідні документи, які підтверджують право власності на зазначене приміщення, яке було у заставі банку, оскільки у ОСОБА_10 була заборгованість за кредитом. У її присутності, а також у присутності ОСОБА_8 та ОСОБА_10 було укладено договір безпроцентної цільової позики. Згідно домовленості, ОСОБА_8 повинен був сплатити частинами ОСОБА_10 грошові кошти у розмірі 1 000 000 гривень, а останній повинен був сплатити заборгованість за кредитом, після чого переоформити відповідні документи та передати зазначене приміщення у власність ОСОБА_8 . Зі слів ОСОБА_8 , він повністю сплатив суму коштів у розмірі 1 000 000 гривень, однак ОСОБА_10 не виконав своїх зобов`язань та постійно відтягував оформлення угоди. У її присутності ОСОБА_8 передавав ОСОБА_10 грошові кошти вісім разів, та один раз вона перераховувала грошові кошти через банк, про що ОСОБА_10 надавав відповідні розписки. Частина розписок згоріла під час пожежі у с. Константинівка, Миколаївської області. Їй відомо, що ОСОБА_8 на протязі однієї неділі користувався зазначеним приміщенням, при цьому, договір оренди не укладався.
-показами свідка ОСОБА_11 , який в судовому засіданні пояснив, що на прохання батька ОСОБА_8 , який був у відрядженні, він перерахував через банк «Форум» на ім`я ОСОБА_10 двома платежами грошові кошти у сумі по 25 000 гривень, всього на загальну суму 50 000 гривень. Зі слів ОСОБА_8 йому відомо, що останній домовився з ОСОБА_10 про покупку приміщення, розташованого у АДРЕСА_2 . ОСОБА_8 розрахувався за приміщення, однак останньому у власність ОСОБА_10 його не передав.
-показами свідка ОСОБА_13 , який в судовому засіданні пояснив, що у його присутності ОСОБА_10 та ОСОБА_17 зустрічались у с. Василівка, Миколаївської області та у м. Миколаїві. Він бачив, як ОСОБА_10 виходив з офісу ОСОБА_17 , однак у його присутності грошові кошти або розписки про отримання грошових коштів, не передавались.
-показами свідка ОСОБА_18 , який в судовому засіданні пояснив, що він співпрацював з ОСОБА_10 у приміщенні, яке розташоване у АДРЕСА_2 . У 2008-2009 році ОСОБА_10 , у зв`язку з економічною кризою, мав намір продати зазначене приміщення. Зі слів ОСОБА_10 йому відомо, що останній домовився з ОСОБА_8 про продаж зазначеного приміщення за 300 000 або 350 000 доларів США. ОСОБА_8 він бачив у зазначеному приміщенні один раз, який зі слів ОСОБА_10 передавав йому грошові кошти.
-показами свідка ОСОБА_19 , який в судовому засіданні пояснив, що з січня 2008року він працював у ОСОБА_10 на підприємстві «Укрткеммаш», яке було розташовано у м. Миколаїв, проспект Героїв Сталінграду, 9/2. З травня 2010 року усім співробітникам було запропоновано перейти працювати до підприємства ОСОБА_8 на що він погодився та до травня 2012 року працював із ОСОБА_8 . Заробітну платню він отримував від ОСОБА_10 зі слів котрого її сплачував ОСОБА_8 . Йому відомо про те, що ОСОБА_10 мав намір продати зазначене приміщення за суму близько 300 000 доларів США.
-показами свідка ОСОБА_20 , який в судовому засіданні пояснив, що з 2005 року працював слюсарем та водієм на підприємстві ОСОБА_10 , яке розташовано за адресою: АДРЕСА_2 . У зв`язку із кризою ОСОБА_10 хотів продати зазначене приміщення. У 2010 році, разом з ОСОБА_14 , на підприємство приїхав ОСОБА_8 , який мав намір придбати зазначене приміщення та запропонував співробітникам перейти працювати до нього, на що він погодився. Як зазначив ОСОБА_8 ОСОБА_10 буде головним на підприємстві, та до травня 2012 року він працював на підприємстві ОСОБА_8 , однак відповідного запису у трудовій книжні про це не має. Зі слів ОСОБА_10 йому відомо, що приміщення продавалось приблизно за 2 500 000 гривень, та на протязі двох років ОСОБА_8 повинен був з ним розрахуватись. У його присутності у травні 2012 року ОСОБА_8 вивіз з зазначеного приміщення обладнання. Також зі слів ОСОБА_10 він передав у розрахунок боргу ОСОБА_8 автомобіль ГАЗ.
-показами свідка ОСОБА_21 , яка в судовому засідання пояснила, що є співробітником АКБ «Форум», у якому ОСОБА_10 відкрив кредитну лінію на суму приблизно 1 000 000 гривень, та заставою було приміщення, розташоване у АДРЕСА_2 . У зв`язку із економічною кризою ОСОБА_10 перестав сплачувати кредит. ОСОБА_8 хотів купити зазначене приміщення, у зв`язку із чим, разом з ОСОБА_10 приїхав до відділення банку, де у присутності управляючої та юриста обговорили умови та джерела погашення кредиту. ОСОБА_10 та ОСОБА_8 обговорили суму покупки приміщення у розмірі 300 000 доларів США. Між ОСОБА_10 та ОСОБА_8 було укладено договір, у якому була зазначена сума, яка була необхідна банку, у розмірі 1 000 000 гривень. Через деякий час ОСОБА_10 погасив кредитку лінію та, як вона припускає арешт з зазначеного приміщення, було знято.
-показами свідка ОСОБА_22 , який в судовому засіданні пояснив, що з 2010 по 2012 рік він працював у ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_2 , на підприємстві ОСОБА_8 «Захистагро», про що є відповідний запис у трудовій книжці. Він чув про те, що ОСОБА_10 мав намір продати приміщення, розташоване за зазначеною адресою ОСОБА_8 за 300 000 доларів США, умови угоди йому не відомі. На його думку ОСОБА_8 орендував зазначене приміщення у ОСОБА_10 . З 06.04.2015 року він працює у ОСОБА_10 на підприємстві «Біозахист», яке розташоване за зазначеною адресою: м. Миколаїв, проспект Героїв Сталінграду, 9/2.
-показами свідка ОСОБА_23 , яка в судовому засіданні пояснила, що є дружиною ОСОБА_10 . ОСОБА_14 познайомив її та ОСОБА_10 з ОСОБА_8 , який мав намір придбати приміщення, розташоване у АДРЕСА_2 . Ціна приміщення складала 2 400 000 гривень, про що вона чула він ОСОБА_10 та ОСОБА_14 . ОСОБА_10 повідомив ОСОБА_8 про те, що приміщення знаходиться у заставі банку та необхідності сплатити заборгованість за кредитом. Зі слів ОСОБА_10 у зв`язку з великим розміром державного мита при оформленні угоди у нотаріуса, представниками банку було запропоновано укласти договір у якому зазначити розмір заборгованості перед банком, а саме 1 000 000 гривень. Наприкінці березня 2010 року ОСОБА_8 приїхав до них в офіс та повідомив, що привіз 100 000 гривен, отримавши які ОСОБА_10 передав їх у банк в рахунок погашення кредиту. ОСОБА_8 та ОСОБА_14 привезли флеш-накопичувач з бланком договору безпроцентної цільової позики у якому була зазначена сума за продаж зазначеного приміщення у розмірі 2 400 000 гривень. Після того, як ОСОБА_10 та ОСОБА_8 повернулись із банку, де їм повідомили, що банку достатньо зазначення у договорі суми у розмірі заборгованості, а саме 1 000 000 гривень, вона власноруч внесла корективи у бланк договору та зазначила суму у розмірі 1 000 000 гривень. Існувала лише усна домовленість між ОСОБА_10 та ОСОБА_8 про суму продажу приміщення за 2 400 000 у розстрочку на протязі двох років, а не за 1 000 000 гривень, оскільки гарантом угоди виступав ОСОБА_14 . При проведенні взаємозаліку між ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , враховуючи, що ОСОБА_8 на протязі двох років користувався зазначеним приміщенням, ОСОБА_10 залишився винним ОСОБА_8 134 000 гривень. Про оренду ОСОБА_8 приміщення, розташованого у АДРЕСА_2 , є відповідні договори. В рахунок боргу у розмірі 134 000 гривень, ОСОБА_10 передав ОСОБА_8 автомобіль ГАЗ.
-показами свідка ОСОБА_24 , який в судовому засіданні пояснив, що він є сином ОСОБА_10 . У зв`язку з великою заборгованістю за кредитом ОСОБА_10 мав намір продати приміщення, розташоване у АДРЕСА_2 . ОСОБА_14 познайомив ОСОБА_10 та ОСОБА_8 та останній мав намір придбати зазначене приміщення. Вартість приміщення складала 300 000 доларів США. У зв`язку з великою вартістю державного мита при оформленні угоди нотаріально, був укладений договір з зазначенням суми у розмір 1 000 000 гривень. На протязі двох років ОСОБА_8 користувався зазначеним приміщенням, про ще є відповідний договір оренди. У 2012 році він був присутній у с. Коблево, Миколаївської області, при проведені взаємозаліку між ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , за результатами якого ОСОБА_10 залишився винним ОСОБА_8 134 000 гривень, в рахунок якого ОСОБА_10 віддав обладнання та автомобіль ГАЗ, а також віддав 20 000 гривень. Він був присутній при передачі ОСОБА_8 грошових коштів ОСОБА_10 у розмірі 10 000 доларів США та у інший раз у розмірі 30 000 гривень.
-показами свідка ОСОБА_25 , який у судовому засіданні пояснив, що знайомий з ОСОБА_10 оскільки раніше вони були партнерами у бізнесі. Також, коли він працював у банку «Форум» він допомагав ОСОБА_10 оформити кредит у зазначеному банку. Через деякий час ОСОБА_10 повідомив його, що хоче продати своє приміщення, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , за 300 000 доларів США, оскільки йому необхідно було погасити кредит у банку у розмірі 1 000 000 гривень. У 2009 році ОСОБА_10 повідомив його, що знайшов покупця на зазначене приміщення за ціною 300 000 доларів США, тобто 2 400 000 гривень. Після повного погашення кредиту ОСОБА_10 повинен був передати ОСОБА_8 зазначене приміщення. Також від ОСОБА_10 йому стало відомо, що ОСОБА_8 виплатив лише частину кредиту у розмірі приблизно 400 000 гривень. Зі слів ОСОБА_10 йому стало відомо, що повна сума продажу приміщення склала 2 400 000 гривень та за усною домовленістю ОСОБА_8 повинен був сплатити зазначену суму на протязі двох років. На скільки йому відомо, у 2010 році кредит у банку «Форум» розмірі 1 000 000 гривень ОСОБА_10 було погашено. Також, зі слів ОСОБА_10 , останній з ОСОБА_8 провели взаємозалік з урахуванням оренди ОСОБА_8 зазначеного приміщення, та у розрахунок боргу ОСОБА_10 мав передати ОСОБА_8 підприємство ТД «Укртерммаш», співзасновником якого він був, у зв`язку із чим, він нотаріально відмовився від своєї частки підприємства у розмірі 45 % на користь ОСОБА_8 . ОСОБА_10 відмовився від своєї частки у розмірі 45 % також на користь ОСОБА_8 . Документи він відвіз нотаріусу, де вони знаходились на протязі одного року.
-показами свідка ОСОБА_26 , яка в судовому засіданні пояснила, що вона є керуючою відділення банка «Форум» у якому ОСОБА_10 оформлював кредит. Заставою кредиту було приміщення, розташоване у АДРЕСА_2 . Коли у ОСОБА_10 були фінансові труднощі та він не мав можливості сплачувати кредит, він познайомив її з ОСОБА_8 , який мав сплатити кредит у банку у розмірі 1 000 000 гривень, а ОСОБА_10 після погашення кредиту мав передати йому у власність зазначене приміщення. Після зустрічі з ОСОБА_8 почались сплати за кредитом. Існувала домовленість, що кредит буде сплачено на протязі трьох місяців, однак повне погашення кредити відбулося через 6-9 місяців. Зі слів ОСОБА_10 , ОСОБА_8 невчасно передавав гроші для сплати кредиту.
-показами свідка ОСОБА_27 , яка в судовому засіданні пояснила, що вона працює нотаріусом та знайома з ОСОБА_10 на протязі 8-10 років. ОСОБА_10 звернувся до неї з проханням виведення його та ОСОБА_25 з числа засновників підприємства ТД «Укртеммаш», надавши пакет документів, який перебував у неї на протязі певного часу, однак угода не була оформлена з невідомих їй причин.
Крім того, винуватість обвинуваченого ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 ч. 4 КК України підтверджується письмовими доказами, дослідженими під час судового розгляду:
- договором № 26/2 безпроцентної цільової позики від 26.02.2010 року, відповідно до якого ОСОБА_10 після отримання від ОСОБА_8 у власність грошових коштів на загальну суму 1 000 000 гривень, в чотири етапи, з 03.03.2010 по 31.05.2010, виконує свої зобов`язання перед МФ АКБ «Форум» з метою зняття обмеження та передачі майнових прав ОСОБА_28 на нежитлову будівлю за адресою: АДРЕСА_2 ;
- розпискою від 12.03. 2010 року про отримання ОСОБА_10 грошових коштів від ОСОБА_8 на виконання умов договору № 26/2 від 26.02.2010 року у розмірі 79 500 гривень;
- розпискою від 31.03. 2010 року про отримання ОСОБА_10 грошових коштів від ОСОБА_8 на виконання умов договору № 26/2 від 26.02.2010 року у розмірі 100 000 гривень;
- розпискою без дати про отримання ОСОБА_10 грошових коштів від ОСОБА_8 на виконання умов договору № 26/2 від 26.02.2010 року у розмірі 30 000 гривень;
- розпискою від 09.03.2010 року про отримання ОСОБА_10 грошових коштів від ОСОБА_8 на виконання умов договору № 26/2 від 26.02.2010 року у розмірі 79 460 гривень;
- розпискою від 02.03. 2010 року про отримання ОСОБА_10 грошових коштів від ОСОБА_8 на виконання умов договору № 26/2 від 26.02.2010 року у розмірі 50 000 гривень;
- повідомленням від 02.03..2010 року про одержання переказу від ОСОБА_8 . ОСОБА_10 грошових коштів у розмірі 25 000 гривень, № переказу 05305940;
- повідомленням від 02.03..2010 року про одержання переказу від ОСОБА_8 . ОСОБА_10 грошових коштів у розмірі 25 000 гривень, № переказу 05305967;
-заявою про відправлення переказу «Приват Банк», згідно якої ОСОБА_12 відправила на ім`я ОСОБА_10 грошові кошти у розмірі 200 000 гривень;
- висновком почеркознавчої експертизи № 77 від 01.04.2014 року, згідно якого підписи на розписках від 02.03.2010 року, 26.02.2010 року, 09.03.2010 року, 12.03.2010 року, 13.03.2010, на розписці без номеру про отримання ОСОБА_10 грошових коштів у сумі 30 000 гривень, виконані ОСОБА_10 ;
- свідоцтвом про право власності ОСОБА_10 нерухомого майна, а саме нежитлової будівлі учбово-дослідного стенду зварювальної техніки загальною площею 653, 2 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_2 ;
- протоколом загальних зборів учасників ТОВ НВП «УКрТермМаш» № 5 від 12.06.2007 року, згідно якого у зв`язку із виходом ОСОБА_10 із складу засновників товариство, з останнім розраховано шляхом передачі у власність нежитлової будівля загальною площею 653, 2 кв.м., розташованої за адресою: АДРЕСА_2 з підстав свідоцтва на право власності;
- актом приймання - передавання майна ТОВ НВП «УКрТермМаш» ОСОБА_10 нежитлової будівля загальною площею 653, 2 кв.м., розташованої за адресою: АДРЕСА_2 ;
- свідоцтвом на право власності ТОВ НВП «УКрТермМаш» нерухомого майно, а саме нежитлової будівлі учбово-дослідного стенду зварювальної техніки загальною площею 653,2 кв.м., розташованого за адресою: Миколаївська область, м. Миколаїв, проспект Героїв Сталінграду, 9/2;
- довідкою № 19/11-2320 з єдиного державного реєстру підприємств та організацій України;
- іпотечним договором від 22.12.2007 року між АКБ «Форум» та ОСОБА_29 , договором про внесення змін до іпотечного договору від 19.12.2008 року, додатковою угодою № 2 до кредитного договору № 22/07/02 - KL від 20.12.2007 року від 19.12.2008 року, вилучені протоколом тимчасового доступу від 24.02.2014 року;
- вилученими під час обшуку оригіналами квитанцій про внесення ОСОБА_10 до МФ АКБ «Форум» грошових коштів (в березні 2010-317 600 грн., в квітні 2010 - 240 000 грн., в травні 2010 - 110 000 грн., в липні 2010-40 000 грн., в серпні 2010 - 25 000 грн., в вересні 2010 - 35 000 грн., в жовтні 2010 - 55 000 грн., всього на загальну суму 959 647,81 гривень;
- актом спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 22.05.2010 року о 01 годині 20 хвилин у ТОВ «Захист-Агро» у с. Василівка, Біляївського району, Одеської області.
Покази обвинуваченого ОСОБА_10 в частині того, що він не мав наміру заволодіти грошовими коштами ОСОБА_17 , та між ними існувала усна домовленість про передачу приміщення розташованого за адресою: АДРЕСА_2 за 300 000 доларів США, тобто 2 400 000 гривень, а також про те, що ОСОБА_8 передав йому тільки ту частину коштів на які є розписки, після чого відмовився від покупки зазначеного приміщення, у зв`язку із чим, було проведено взаємозалік з урахуванням оренди ОСОБА_8 приміщення, за результатами якого ОСОБА_10 залишився винним ОСОБА_8 134 000 гривень, суд не приймає до уваги, оскільки вони суперечать іншим зібраним за справою доказам, які суд вважає достовірними та узгодженими між собою. При цьому, судом прийнято до уваги, що потерпілий ОСОБА_8 заперечує існування договорів оренди, а в наданих суду договорах оренди приміщення зазначені різні площі приміщень, та взагалі не зазначена сума орендної плати. Передача ОСОБА_10 грошових коштів на загальну суму 1 000 000 гривень підтверджується розписками та показами свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_12 , які були присутні під час передачі частини коштів, розписок про отримання яких не має.
Покази свідків ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_30 , ОСОБА_21 в частині існування домовленості між ОСОБА_10 , та ОСОБА_8 про покупку зазначеного приміщення за ціною 300 000 доларів США, тобто 2 400 000 гривень, згідно якої ОСОБА_8 повинен був сплатити 1 000 000 гривень та на протязі двох років ще 1 400 000 гривень, суд не приймає до уваги, оскільки вони суперечать іншим зібраним за справою доказами. При цьому, судом враховано, що про існування зазначеної усної домовленості свідкам відомо лише зі слів обвинуваченого ОСОБА_10 , будь-яких доказів на підтвердження існування домовленості між ОСОБА_10 та ОСОБА_8 щодо покупки зазначеного приміщення за 300 000 доларів США, тобто 2 400 000 гривень, суду надано не було.
При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що провина обвинуваченого у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.
Таким чином, враховуючи викладене, суд кваліфікує дії ОСОБА_10 за ст. 190 ч. 4 КК України за кваліфікуючими ознаками: заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), в вчинене в особливо великих розмірах.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_10 у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_10 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає позитивну характеристику за місцем роботи, а також те, що ОСОБА_10 раніше не засуджений.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_10 згідно ст. 67 КК України, суд не вбачає.
Враховуючи наявність пом`якшуючих обставин, а також відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд приходить до висновку, що до ОСОБА_10 необхідно застосувати покарання в межах, встановлених у санкції ст. 190 ч. 4 КК України з призначенням додаткового покарання у вигляді конфіскації майна.
Розглядаючи уточнений цивільний позов потерпілого ОСОБА_8 до ОСОБА_10 про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 2 664 831 гривень та стягнення моральної шкоди у розмірі 50 000 гривень, суд вважає, що він підлягає частковому задоволенню. При цьому, суд враховує, що ОСОБА_8 було заподіяно матеріальну шкоду у розмірі 1 000 000 гривень, яку на виконання договору № 26/2 безпроцентної цільової позики від 26.02.2010 року він передав ОСОБА_10 , що підтверджується відповідними розписками та показами свідків. Перерахунок суми матеріального збитку відповідно до курсу НБУ у доларах США, не передбаченого нормами ЦК України.
При цьому, судом враховано характер вчиненого ОСОБА_10 кримінального правопорушення, а також глибину душевних страждань потерпілого ОСОБА_8 .
При визначенні розміру моральної шкоди, який повинен бути стягнутий із обвинуваченого ОСОБА_10 на користь потерпілого ОСОБА_8 суд, відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», із змінами, виходить з принципів розумності, виваженості та справедливості і враховує характер і обсяг страждань (душевних, психічних тощо) потерпілого, характер немайнової шкоди (його тривалість, можливості відновлення ), а також тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих відносинах, час і зусилля, необхідні для їх відновлення, матеріальне становище обвинуваченого, у зв`язку із чим, вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_10 на користь потерпілого ОСОБА_8 суму матеріальної шкоди, яка є заподіяною діями ОСОБА_10 у розмірі 1 000 000 гривень, та моральної шкоди у розмірі 20 000 гривень.
Згідно ст. 124 КПК України, на обвинуваченого слід покласти витрати пов`язанні із проведенням почеркознавчої експертизи.
Питання про речові докази вирішується судом відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 368-371, 373, 374 КПК України, колегія суддів -
УХВАЛИЛА:
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 ч. 4 КК України та призначити йому покарання у вигляді 5 років позбавлення волі років з конфіскацією у власність держави всього майна, яке є власністю ОСОБА_10 .
Міру запобіжного заходу ОСОБА_10 , у вигляді застави, до вступу вироку у закону силу - залишити без змін.
Стягнути з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_8 в рахунок відшкодування заподіяної майнової шкоди 1 000 000 (один мільйон) гривень.
Стягнути з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_8 в рахунок відшкодування заподіяної моральної шкоди 20 000 (двадцять тисяч) гривень.
В інший частині цивільного позову потерпілого ОСОБА_8 до ОСОБА_10 про стягнення матеріальної та моральної шкоди відмовити.
Стягнути з ОСОБА_10 на користь держави в особі Державного НДЕКЦ в Одеській області, процесуальні витрати у сумі 1277 (одна тисяча двісті сімдесят сім) гривень 64 (шістдесят чотири) копійки.
Речові докази за кримінальним провадженням:
- системний блок в корпусі чорного кольору з ободом сірого кольору на центральній панелі - конфіскувати у власність держави.
- квитанції оплати кредиту банку «Форум» на 17-ти акр., повідомлення про одержання переказу фізичною особою на 2-х арк., розрахунок по договору займу на 1-му арк., оригінал договору безпроцентної позики на 2-х арк., договори позики грошових коштів на 23-х арк., акт звіряння взаємних розрахунків на 4-х арк. - зберігати при матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Одеської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити прокурору, обвинуваченому та потерпілій.

Головуючий суддя ОСОБА_1
Суддя ОСОБА_2
Суддя ОСОБА_3
10.06.2016