Справа № 304/256/16-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13.09.2016 року м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області

в складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

розглянувши кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000010 від 07.01.2016, щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця місто Свалява Закарпатської області, українця, громадянина України, з початковою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,

1) 20 червня 2008 року вироком Стрийського міського суду Львівської області за ст. 15, ст. 185 ч. 3, ст. 69 КК України до 1 року позбавлення волі;

2) 09 грудня 2010 року вироком Залізничного районного суду м. Львова за ст. 186 ч. 2 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі;

3) 15 червня 2011 року вироком Свалявського районного суду Закарпатської області за ст. 70 ч. 4, ст. 15 ч. 3 ст. 185 ч. 2 КК України до 5 років позбавлення волі; ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 27 квітня 2015 року звільнений з місць позбавлення волі умовно-достроково на термін 3 місяці 25 днів;

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 4 ст. 187 КК України,

за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_6 , прокурора Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_7

на вирок Перечинського районного суду Закарпатської області від 27 травня 2016 року,

за участю обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_8 ,

потерпілого ОСОБА_9 ,

представника потерпілого ОСОБА_10 ,

ВСТАНОВИВ:

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить скасувати вирок суду першої інстанції та ухвалити виправдувальний вирок, звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 з під варти в залі суду. Захисник вважає, що при ухвалені вироку судом першої інстанції порушено ст. ст. 2, 8, 9, 94, 370 КПК України, зміст яких викладає в апеляційній скарзі. Обвинувачення в основному побудовано на визнавальних показах самого ОСОБА_5 , незважаючи на які, однозначно стверджувати про те, що злочини інкриміновані обвинуваченому ОСОБА_5 , вчинені саме ним або тільки ним не можна. Докази отримані під час судового слідства протирічать один одному, що ставить під сумнів доведеність вини ОСОБА_5 у вчиненому. Зокрема, свідок ОСОБА_11 , яка бачила ОСОБА_5 безпосередньо після вчинення злочину, недалеко від місця його вчинення, однозначно ствердила, що він був одягнутий у коричневу замшеву куртку, ніяких слідів крові на ньому не бачила. В той же час, водій швидкої допомоги, свідок ОСОБА_12 дав покази, що потерпіла ОСОБА_13 , яка померла у Перечинській ЦРЛ, дала покази працівникам міліції про те, що злочинець був високий, кремезний і не циган, хоча обвинувачений ОСОБА_5 не є ні високим, ні кремезним, а головне те, що він є циганом, і в той же час він по дорозі із с. Порошково до с. Пасіка бачив ОСОБА_5 , який пішки ішов до с. Порошково, і який був одягнутий у світлу куртку, якого він впізнав, оскільки 01.01.2016 року доставляв такого каретою швидкої допомоги з ножовим пораненням у Перечинську ЦРЛ. Свідок ОСОБА_14 , яка є внучкою ОСОБА_13 також дала покази, що розмовляла із бабкою безпосередньо перед відправкою у Перечинську ЦРЛ і та повідомила їй, що особа яка її побила була одягнута у джинсову куртку. Сам ОСОБА_5 дав покази, що був у світлій полотняній куртці. Незважаючи на наявність зазначених доказів, які могли вплинути на його висновки, судом їх не взято до уваги та у вироку судом не зазначено, чому він взяв до уваги тільки докази, які підтверджують вину ОСОБА_5 , і відкинув інші, які ставлять під сумнів його вину у вчиненні злочинів, які йому інкримінуються. Захисник посилається на практику Європейського суду з прав людини, який у справі «Дж. Мюррей проти Сполученого Королівства» (Case of John Murray v. United Kingdom, Заява 41/1994/488/570, рішення від 25 січня 1996 року) відмітив, що ухвалюючи обвинувальний вирок, суд має бути переконаний поза межами розумного сумніву, що кожен із суттєвих елементів інкримінованого особі кримінального правопорушення є доведеним.

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи фактичні обставини справи, доведеність вини та кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_5 , вказуючи на незаконність вироку, просить вирок суду першої інстанції скасувати у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості злочину та особі обвинуваченого, ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_5 визнати винним та призначити йому покарання:

- за ч. 2 ст. 121 КК України у виді позбавлення волі на строк 10 (десять) років;

- за ч. 4 ст. 187 КК України у виді позбавлення волі на строк 15 (п`ятнадцять) років з конфіскацією майна.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточне покарання ОСОБА_5 призначити у виді позбавлення волі на строк 15 (п`ятнадцять) років з конфіскацією майна.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги прокурор викладаючи фактичні обставини кримінального правопорушення, зазначає, що в ході судового слідства встановлено, що ОСОБА_5 вчинив жорстоке кримінальне правопорушення проти життя особи жіночої статі похилого віку, посягаючи при цьому на її майно, при допиті лише підтвердив викладені у обвинувальному акті обставини, будь-якого розкаяння чи жалю з приводу вчиненого діяння він не висловив, хоча згідно вироку суду такий щиро розкаявся, що на думку суду, було пом`якшуючою обставиною при призначенні покарання. Суд занадто м`яко поставився до особи обвинуваченого, не врахував тяжкості вчинених ним злочинів та особу обвинуваченого, а також обставини справи, чим знівелював основну мету кримінального покарання.

В запереченнях на апеляційну скаргу прокурора захисник ОСОБА_6 просить скасувати вирок суду першої інстанції та ухвалити виправдувальний вирок, звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 з під варти в залі суду. Захисник ОСОБА_6 вказує, що апеляційна скарга прокурора, в якій він зазначає про незаконність вироку суду першої інстанції у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання тяжкості злочину та особі засудженого та просить призначити остаточне покарання у вигляді 15 років позбавлення волі з конфіскацією майна, є безпідставною, необґрунтованою та задоволенню не підлягає, оскільки в основному обвинувачення побудовано на визнавальних показах самого обвинуваченого, незважаючи на які однозначно стверджувати про те, що злочини, які інкриміновано обвинуваченому, вчинені саме ним або тільки ним не можливо. Зокрема, докази отримані під час судового слідства протирічать один одному, що ставить під сумнів доведеність вини ОСОБА_5 , які у судовому засідання усунуті не були, у вироку судом не зазначено, чому він взяв до уваги тільки докази, які підтверджують вину ОСОБА_5 , і відкинув інші, які ставлять під сумнів його вину у вчиненні злочинів, які йому інкримінуються.

Вироком Перечинського районного суду Закарпатської області від 27 травня 2016 року ОСОБА_5 визнано винуватим та призначено йому покарання:

- за ч. 2 ст. 121 КК України у виді позбавлення волі на строк 9 (дев`ять) років;

- за ч. 4 ст. 187 КК України у виді позбавлення волі на строк 12 (дванадцять) років з конфіскацією майна.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточне покарання ОСОБА_5 призначено у виді позбавлення волі на строк 12 (дванадцять) років з конфіскацією майна.

Початок строку відбування покарання встановлено з 07 січня 2016 року.

Питання про речові докази та судові витрати вирішено.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишено без змін - тримання під вартою.

Зараховано обвинуваченому ОСОБА_5 строк попереднього ув`язнення у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Цивільний позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_9 60000 (шістдесят тисяч) гривень моральної шкоди.

Цим вироком ОСОБА_5 визнано винним в тому, що він 07 січня 2016 року близько 09 години умисно, повторно, з метою заволодіння чужим майном, шляхом пошкодження скла на вхідних дверях, проник у будинок АДРЕСА_3 , який належав ОСОБА_13 , де з метою заволодіння майном потерпілої, здійснив напад на неї, а саме наніс їй декілька ударів руками та ногами по різних частинах тіла, чим спричинив їй тілесні ушкодження у вигляді «поєднаної тупої травми голови, тулуба. Підшкірний крововилив голови. Субарахноїдальний крововилив. Забій головного мозку. Переломи тіла грудини, переломи ребер з обох сторін по різним анатомічним лініям. Забій серцевої сорочки, головки підшлункової залози та обох нирок, лівої легені. Розрив нижньої долі, задньої поверхні лівої легені. ЗАСТ. Перелом міжхребцевого диску на рівні 9-10 грудних хребців з повним розривом спинного мозку. Внутрішня крововтрата. Шок. Синці, садна, відшарування епідермісу обличчя, тулубу кінцівок. Забійна рана голови», які згідно висновку експерта №15 від 08.01.2016 року вкладаються в час події, що мала місце 07.01.2016 року та відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, після чого відібрав у неї грошову купюру номіналом 50 гривень і мобільний телефон марки «Nokia 3500c», вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №11/10 від 01.02.2016 року станом цін на 07.01.2016 року становить 215 гривень. Від заподіяних тілесних ушкоджень потерпіла ОСОБА_13 ІНФОРМАЦІЯ_2 померла у приміщенні Перечинської ЦРЛ.

Після доповіді суддею-доповідачем змісту оскаржуваного вироку, доводів, викладених в апеляційних скаргах та запереченнях на апеляційну скаргу прокурора, були заслухані:

- обвинувачений ОСОБА_5 та захисник ОСОБА_6 , які підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги захисника і просили її задовольнити, а апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення;

- прокурор ОСОБА_8 , яка підтримала апеляційну скаргу прокурора і просила її задовольнити, а апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення;

- потерпілий ОСОБА_9 та представник потерпілого ОСОБА_10 , які підтримали апеляційну скаргу прокурора, просили її задовольнити, а апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, наведені в апеляційних скаргах і запереченнях на апеляційну скаргу прокурора, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційні скарги захисника і прокурора не підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Висновок суду першої інстанції про винність обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні розбою, тобто нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із проникненням у житло та заподіянням тяжких тілесних ушкоджень та у вчиненні умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, відповідає фактичним обставинам справи і підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, які судом ретельно досліджені та правильно оцінені.

Доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 про недоведеність вини обвинуваченого, незважаючи на його визнавальні покази, у вчиненні злочинів, які йому інкримінуються, є безпідставними і спростовуються наступними доказами.

Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засідання свою вину у вчинених злочинах визнав, щиро розкаявся та показав, що зранку 07 січня 2016 року в с. Т. Пасіка Перечинського району він, знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, з метою отримання грошей, проник до будинку потерпілої, шляхом розбиття скла на дверях просунувши руку та відімкнув їх зсередини. Потерпіла віддала йому 50 гривень, після чого вдарив її кулаком по обличчю, від чого остання впала на землю та він завдав останній удари ногами та руками по різних частинах тіла, потерпіла втратила свідомість, телефон який впав у потерпілої на підлогу він забрав собі, так як був п`яний чітко всі обставини не пам`ятає.

Правильність викладених у вироку показань обвинуваченого ОСОБА_5 була підтверджена під час апеляційного розгляду самим обвинуваченим, його захисником, потерпілим і представником потерпілого.

Повідомлені обвинуваченим суду першої інстанції фактичні обставини події кримінальних правопорушень не оспорювались учасниками судового провадження під час апеляційного розгляду і є такими, що повністю підтверджуються наведеними у вироку доказами.

Так, потерпілий ОСОБА_9 дав суду показання про те, що вранці 07 січня 2016 року він отримав телефонний дзвінок від свого кума ОСОБА_15 , який сказав, що його матір`ю ОСОБА_13 щось сталося та остання встигла повідомити, що якийсь чоловік її побив, погрожував її родині та викрав мобільний телефон і гроші.

Свідок ОСОБА_16 показала, що після отримання дзвінка вранці 07 січня 2016 року від куми про те, що із бабусею ОСОБА_13 щось не так, коли приїхала до хати бабусі, побачила розбите скло на двох вхідних дверях та те, що вона дуже побита лежить на ліжку, вся в крові. Потерпіла ОСОБА_13 була ще при тямі та встигла повідомити їй, що вранці до її хати зайшов чоловік, який був одягнений у джинсову куртку та просив у неї гроші.

Свідок ОСОБА_11 показала, що проживає навпроти будинку покійної ОСОБА_13 . Вранці 07 січня 2016 року, прямуючи на автобус із донькою та сином, помітила, що позаду них ішов обвинувачений ОСОБА_5 у коричневій замшевій куртці, у якого багато разів дзвонив мобільний телефон, однак він жодного разу не відповів.

Свідок ОСОБА_17 показав, що вранці 07 січня 2016 року після отримання телефонного дзвінка від батька про те, що із бабкою щось сталося, разом із сестрою та батьком приїхали до її хати, зайшовши в яку побачив, що вікно на вхідних дверях розбите, на підлозі багато скла, по землі розкидана їжа, навколо багато крові. Тоді бабка була при свідомості та спитала, чому вони приїхали. Від неї пахло оцетом, її одяг і ковдра, на якій вона лежала, були мокрими. Під час огляду місця події, на якому він був присутній, побачив, що на столі стоїть пляшка горілки.

Свідок ОСОБА_12 , який працює водієм швидкої медичної допомоги, повідомив суду, що 07 січня 2016 року під час його зміни приїхавши на виклик за адресою АДРЕСА_3 побачив, що посередині кімнати лежала ОСОБА_13 , накрита ковдрою і дуже побита, після чого викликали реанімацію. Вікна на вхідних дверях будинку були розбиті, на підлозі лежало багато скла і всюди виднілася кров. Від покійної особисто нічого не чув. Повідомив працівників поліції, що по дорозі на виклик десь за 3-5 хвилин їзди до будинку покійної ОСОБА_13 бачив обвинуваченого ОСОБА_5 , якого впізнав, оскільки 01 січня 2016 року доставляв такого каретою швидкої медичної допомоги з с. Порошково у Перечинську ЦРЛ з ножовими пораненнями.

Свідок ОСОБА_15 , який є сусідом покійної ОСОБА_13 та кумом потерпілого ОСОБА_9 , дав суду показання про те, що вранці 07 січня 2016 року після отримання від ОСОБА_18 повідомлення що щось трапилось із ОСОБА_13 прийшов до її будинку та побачив, що вхідні двері розбиті, бабця лежала на ліжку побита, з синіми руками, накрита ковдрою і тремтіла. Почув від неї, що то був невідомий чоловік у джинсовій куртці, який забрав у неї телефон. Посеред хати, знаходилася подушка із кривавою плямою, на столі у кімнаті стояли пляшка горілки і пляшка води, а килим був перевернутий. Після цього він зателефонував ОСОБА_9 , через деякий час приїхала швидка, яка госпіталізувала покійну.

Крім показань потерпілого та свідків винність обвинуваченого у вчиненні злочинів повністю підтверджується фактичними даними, отриманими під час досудового слідства.

07 січня 2016 року оглядом місця події, яким є будинок, розташований в АДРЕСА_3 , встановлено, що скло в двох вхідних дверях розбите, а його уламки лежать на порозі та доріжці перед входом. На підлозі в кімнаті виявлена подушка білого кольору з плямою бурого кольору розміром 20 х 20 см, схожою на кров. Під час огляду виявлено сліди папілярних ліній рук людини.

Згідно висновку експерта №3/20 від 08 лютого 2016 року слід папілярних ліній пальця руки №1 на відрізку клейкої стрічки «СКОТЧ» № 2 та слід папілярних ліній пальця руки на відрізку клейкої стрічки «СКОТЧ» № 8, вилучені під час огляду будинку АДРЕСА_3 .Пасіка придатні для ідентифікації особи та залишені великим пальцем лівої руки та вказівним пальцем правої руки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

З протоколів затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину та огляду речей від 07 січня 2016 року вбачається, що ОСОБА_5 було затримано 07 січня 2016 року о 10 годині 40 хвилин та здійснено його обшук, під час якого було виявлено та вилучено: грошова купюра номіналом 50 гривень номер КГ212648, 2005 року випуску, та мобільний телефон без SIM-картки та карти пам`яті марки «Nokia» модель «3500с» та цифрами під батареєю живлення НОМЕР_1 чорного кольору із зеленою обвідкою (ІМЕІ НОМЕР_1 ).

07 січня 2016 року під час огляду речей ОСОБА_5 в нього було вилучено джинсову куртку сірого кольору, джинси коричневого кольору із шкіряним паском коричневого кольору, сорочку білого кольору з клітинками сірого та чорного кольорів та вставкою всередині у формі майки, чорні робочі туфлі з чорно-сірою підошвою без шнурків.

Згідно висновку експерта №58 від 27 січня 2016 року в слідах на куртці (об. №№ 2-7), сорочці (об. №№ 9, 11, 12), паску (об. №14) та штанах (об. №№ 15, 16, 17), вилучених у ОСОБА_5 , знайдена кров людини, при визначенні групової належності якої встановлено, що вона могла походити від людини з групою крові О з ізогемаглютинінами анти-А, анти-В, в тому числі від ОСОБА_13 . Не виявлення антигена В у об. №№2-7, 9, 11, 12, 14-17, властивого організму обвинуваченого ОСОБА_5 , дозволяє виключити можливість походження від нього крові у слідах на речових доказах.

Судово медичною експертизою №15 від 08 січня 2016 року на тілі померлої ОСОБА_13 виявлено тілесні ушкодження у вигляді: підшкірного крововиливу голови; підшкірного крововиливу грудної клітини по ходу переломів ребер; субарахноїдальний крововилив; забою головного мозку; переломом тіла грудини; переломи міжхребцевого диску на рівні 9-10 грудних хребців з повним розривом спинного мозку; переломи тіла правої лопатки; переломі ребер з обох сторін по різним анатомічним лініям з пошкодженням пристінкової плеври; забою серцевої сорочки, лівої легені, нирок та головки підшлункової залози; розриву лівої легені; синці, садна, відшарування епідермісу обличчя, тулубу кінцівок; забійна рана волосистої частини голови у тьмяно-потиличній ділянці дещо з права. Вищевказані тілесні ушкодження виникли внаслідок дії тупих твердих предметів по ударному механізму дії, якими могли бути руки затиснуті в кулак та обуті ноги сторонньої людини. Тілесні ушкодження у вигляді синців, саден, відшарування епідермісу на шкірних покривах обличчя, тулубу та кінцівок, рани на волосистій частині голови кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я чи незначної стійкої втрати працездатності. Тілесні ушкодження у вигляді перелому тіла грудини, переломів ребер з обох сторін по різним анатомічним лініям, перелом правої лопатки кваліфікуються як тілесні ушкодження середньої тяжкості. Всі інші вище вказані тілесні ушкодження по відношенню до живих осіб відносяться до тяжких тілесних ушкоджень. Дані тілесні ушкодження є прижиттєвими, виникли одномоментно або у швидкій послідовності один за одним і знаходяться у прямому причинному зв`язку з настанням смерті та вкладаються в час події, яка мала місце 07 січня 2016 року. ОСОБА_13 було нанесено не менше 20 ударів з достатнім зусиллям для виникнення вищевказаних тілесних ушкоджень, при цьому потерпіла могла знаходитись як у вертикальному або близькому до нього положенні, так і в горизонтальному або близькому до нього положенні.

Наведеними доказами суд встановив наступні факти та на їх підставі дійшов таких висновків.

Сама потерпіла повідомила про напад на неї невідомого чоловіка, який її побив та викрав мобільний телефон і гроші.

Під час огляду місця події, яким є житло потерпілої, були встановлені та вилучені сліди папілярних ліній рук людини, два з яких залишені великим пальцем лівої руки та вказівним пальцем правої руки обвинуваченого ОСОБА_5 ..

Свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_12 бачили саме обвинуваченого ОСОБА_5 в районі будинку потерпілої.

Свідок ОСОБА_11 повідомила, що у обвинуваченого ОСОБА_5 неодноразово дзвонив телефон, але він не відповідав на дзвінки.

Свідок ОСОБА_12 повідомив працівникам поліції дані обвинуваченого ОСОБА_5 , оскільки 01 січня 2016 року доставляв його каретою швидкої медичної допомоги у лікарню з ножовими пораненнями.

ОСОБА_5 було затримано як підозрюваного і в нього були вилучені мобільний телефон і одна грошова купюра 50 гривен, тобто речі, які були вказані потерпілою.

Також у обвинуваченого ОСОБА_5 була вилучена його одежа.

Судово медичною експертизою встановлено наявність на одежі обвинуваченого ОСОБА_5 крові, яка може походити від потерпілої і виключається походження крові від самого обвинуваченого.

Сукупність наведених доказів і встановлених на їх підставі фактів приводить суд до висновку про те, що всі суттєві елементи інкримінованих обвинуваченому ОСОБА_5 злочинів є доведеними, а його винність у їх вчиненні є встановленою поза розумним сумнівом.

Розбіжності в показаннях свідків щодо матеріалу та кольору куртки обвинуваченого, як на це вказує в апеляційній скарзі захисник, є наслідком особливості сприйняття таких відповідною особою і, за наявності наведених вище належних та допустимих доказів вини, не є такими, що спростовують обвинувачення ОСОБА_5 .

Безпідставними є також доводи апеляційної скарзі захисника ОСОБА_6 про порушення судом першої інстанції кримінального процесуального законодавства, оскільки перевіркою матеріалів справи не встановлено порушень вимог ст. ст. 2, 8, 9, 94, 370 КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити суду повно та всебічно розглянути справу і постановити законний і обґрунтований вирок.

Доводи апеляційної скарги прокурора щодо невідповідності призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості, а також його вимоги про посилення покарання є не обґрунтованими, а тому не підлягають задоволенню.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України врахував характер і ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, які є тяжким та особливо тяжким злочинами, обставини справи, дані про особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується посередньо, раніше судимий, обставини, що пом`якшують покарання: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, обставини, що обтяжують покарання, якими є рецидив злочинів та вчинення злочину щодо особи похилого віку і призначив покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги захисника ОСОБА_6 , прокурора Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Перечинського районного суду Закарпатської області від 27 травня 2016 року відносно обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 121, ч. 4 ст. 187 КК України, залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанцій набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк, з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3