КП№ 278/2031/16-к
УКРАЇНА
Житомирський районний суд Житомирської області
В И Р О К
Іменем України
26 жовтня 2016 року Житомирський районний суд Житомирської області
в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 та учасників кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, за яким обвинувачується:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Левків, Житомирського району, громадянин України, із середньою - спеціальною освітою, не працюючий, не одружений, мешканець АДРЕСА_1 , раніше судимий:
- 11.07.2016 районним судом м. Житомира за частиною 1 статті 185 Кримінального кодексу України (далі КК) до 80 годин громадських робіт, -
за частиною 2 статті 289 КК ,-
ВСТАНОВИВ:
30.06.2016 близько 13-ї год. ОСОБА_4 , неподалік в`їзних воріт домоволодіння АДРЕСА_2 побачив автомобіль ОСОБА_6 марки «RENAULT Kangoo», номерний знак НОМЕР_1 . У цей час у обвинуваченого виник умисел на незаконне заволодіння цим транспортним засобом (ТЗ). Для цього ОСОБА_4 , переконавшись у непомітності своїх дій, відкрив не зачинені на замок дверцята автомобіля, сів за кермо, виявивши у замку запалення автомобіля ключ, за його допомогою привів у дію двигун внутрішнього згорання вказаного ТЗ, на якому зник з місця злочину. Таким чином, ОСОБА_7 , раніше судимий за крадіжку, вчинену 09.06.2016, повторно, незаконно заволодів цим ТЗ.
ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому злочину, за обставин, викладених в обвинувальному акту. Пояснив, що заволодів автомобілем для того, щоб покататися, а потім повернути його на місце, але був затриманий поліціантами. У вчиненому розкаявся, просив суворо не карати. Захисник обвинуваченого зайняла аналогічну позицію.
Потерпілий ОСОБА_6 не наполягав на суворості покарання ОСОБА_4 , підтвердив, що дверцята автомобіля не були зачинені, а ключ знаходився у замку запалення, що сприяло вчиненню цього злочину.
Прокурор вважала за доцільне не досліджувати докази щодо визнаних учасниками судового провадження обставин, посилаючись на відсутність у них заперечень з цього приводу. Сторони кримінального провадження позицію прокурора підтримали.
Суд, на підставі частини 3 статті 349 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, що учасники кримінального провадження правильно розуміють зміст цих
обставин і у суду немає сумнівів у добровільності їх позиції. Судом роз`яснено усім особам, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати такі обставини в апеляційному порядку.
Відповідно до статті 289 КК під незаконним заволодінням транспортним засобом слід розуміти вчинене умисно, з будь-якою метою протиправне вилучення будь-яким способом транспортного засобу у власника чи користувача всупереч їх волі. Згідно із частиною другої цієї статті під повторністю слід розуміти вчинення таких дій особою, яка раніше вчинила незаконне заволодіння транспортним засобом або злочин, передбачений статтями 185, 186, 187, 189-191, 262, 410 цього Кодексу. ОСОБА_7 має непогашену судимість за частиною 1 статті 185 КК. Отже дії обвинуваченого суд кваліфікує за частиною 2 статті 289 КК, як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно.
Керуючись вимогами статті 65 КК щодо загальних засад призначення покарання, суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочин, характеризується посередньо, призначене судом за угодою попереднє покарання виконав. Обставинами, що за статтею 66 КК пом`якшують покарання обвинуваченому є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування потерпілому завданої шкоди, відсутність тяжких наслідків від злочину. Обставин, що в силу статті 67 КК обтяжують покарання судом не встановлено.
У статті 50 КК чітко визначена мета покарання, яка полягає у карі, як відплаті за вчинене діяння; у виправленні засудженого; запобіганні вчиненню нових злочинів самим засудженим та іншими особами. Відповідно до роз`яснень, викладених у постанові Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» загальні засади призначення покарання реалізуються через принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Суд бере до уваги попередню поведінку ОСОБА_4 . Разом з цим обвинувачений критично поставився до скоєного, відшкодував заподіяну шкоду потерпілому, який не наполягав на суворому покаранні, а навпаки вважав, що у разі відсутності ключа в замку запалення та його належного ставлення до свого автомобіля, злочин вчинено не було б. Згідно із частиною 3 статті 477 КПК дане кримінальне провадження здійснюється у формі приватного обвинувачення, а прокурор відповідно до статей 129, 131-1 Конституції України підтримує публічне обвинувачення в суді, а тому думка потерпілого щодо призначеного покарання у даній справі є значущою. Крім цього, тяжких наслідків від злочину не настало, прокурор також вважала, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції його від суспільства. Запевнення ОСОБА_4 про його бажання виправитися, обставини, за яких вчинений злочин, наявність кількох пом`якшуючих і відсутність обтяжуючих обставин, на думку суду, істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину, що дає підстави для висновку суду про доцільність застосувати положень статей 69, 75, 76 КК та виключає призначення додаткового покарання у виді конфіскації майна.
Керуючись статтями 349, 373-376, 394, 532 КПК, суд, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 289 КК, та призначити йому покарання, із застосуванням статті 69 КК, у виді 3 років позбавлення волі.
На підставі статтей 75, 76 КК звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю в 1 рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Покласти на засудженого обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти цей орган про зміну місця проживання та роботи.
Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави витрати на залучення експертів у розмірі 703 грн. 68 коп.
Речові докази: автомобіль марки «RENAULT Kangoo», номерний знак НОМЕР_1 залишити власнику ОСОБА_6 .
Запобіжний захід не обирався.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Житомирської області через Житомирський районний суд Житомирського області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1