Справа №576/109/16-к 1-кп/576/42/16
В И Р О К ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10.05.16 Глухівський міськрайонний суд Сумської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Глухів кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Шостка Сумської області, громадянина України, освіта вища, одруженого, непрацюючого, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше несудимого, - у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 15, ст. 190 ч.1; ч.4 ст. 27, ч.2 ст. 15, ст. 369 ч.1 КК України, -
ВСТАНОВИВ:

В один з днів на початку лютого 2015 року обвинувачений ОСОБА_6 познайомився з ОСОБА_7 , який підшукував роботу та бажав вступити на військову службу за контрактом до лав Державної прикордонної служби України. При цьому ОСОБА_6 вирішив протиправно, шахрайським шляхом заволодіти грошовими коштами ОСОБА_7 , частина з яких за запевненням ОСОБА_6 призначалася для передачі службовим особам ІНФОРМАЦІЯ_2 за послуги зі сприяння в оформленні документів на навчання до навчального центру підготовки молодших спеціалістів Державної прикордонної служби, що знаходиться в ІНФОРМАЦІЯ_3 , а інша частина після закінчення навчання для передачі службовим особам ІНФОРМАЦІЯ_2 для працевлаштування на одну з посад у підрозділах прикордонної служби ІНФОРМАЦІЯ_2 на території Глухівського району.
Достовірно знаючи, що рішення про укладення контракту про проходження військової служби не входить до кола його повноважень, а також те, що він не має жодних важелів впливу на посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_2 та на прийняття ними зазначеного рішення, ОСОБА_6 , переслідуючи мету незаконного заволодіння чужим майном шляхом обману, діючи з корисливих мотивів, вирішив ввести ОСОБА_7 в оману, переконавши того, що його знайомі працівники ІНФОРМАЦІЯ_2 зможуть допомогти ОСОБА_7 з влаштуванням на навчання до навчального центру підготовки молодших спеціалістів Державної прикордонної служби України та у подальшому після проходження навчання працевлаштуватися на одну з посад у підрозділах ІНФОРМАЦІЯ_2 на території Глухівського району, якщо ОСОБА_7 надасть йому грошові кошти в сумі 1600 доларів США, які за запевненням ОСОБА_6 призначалися для передачі службовим особам ІНФОРМАЦІЯ_2 для оформлення документів ОСОБА_7 на навчання, після проходження якого ще 1600 доларів США для передачі службовим особам ІНФОРМАЦІЯ_2 для працевлаштування на одну з посад в його підрозділах на території Глухівського району.
Реалізуючи свій злочинний умисел на заволодіння належною ОСОБА_7 частиною від обумовленої раніше суми грошових коштів, будучи обізнаним про те, що питання прийняття на навчання до навчального центру підготовки молодших спеціалістів Державної прикордонної служби України належить до компетенції Державної прикордонної служби України, ОСОБА_6 на початку лютого 2015 року під час особистої зустрічі на території центрального скверу ім. Циганка в АДРЕСА_1 , діючи умисно, з метою заволодіння шляхом обману частиною від обумовленої раніше суми грошових коштів ОСОБА_7 ввів його в оману та запевнив, що зможе допомогти йому у вирішенні вказаного питання, якщо той надасть йому грошові кошти в сумі 1600 доларів США для хїх подальшої передачі посадовим особам ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 під час телефонних розмов з ОСОБА_7 протягом певного проміжку часу робив вигляд, що нібито займається переговорами та оформленням його документів на навчання до навчального центру підготовки молодших спеціалістів Державної прикордонної служби України.
Під час особистої зустрічі з ОСОБА_6 02 вересня 2015 року в період часу з 12 год. 25 хв. по 12 год. 50 хв. ОСОБА_7 , перебуваючи на вулиці поруч з водонапірною баштою, що знаходиться навпроти будинку АДРЕСА_2 , будучи введеним в оману щодо мети та наслідків передачі ним грошових коштів, передав ОСОБА_6 завчасно виготовлені несправжні платіжні засоби, що імітують грошові кошти в сумі 1500 доларів США.
Проте, злочин не було доведено ОСОБА_6 до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки ОСОБА_7 звернувся до правоохоронних органів із заявою про протиправні дії ОСОБА_6 та передавав ОСОБА_6 завчасно виготовлені несправжні імітаційні кошти в сумі 1500 доларів США для їх передачі в якості неправомірної вигоди службовим особам ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч.2 ст. 15, ст. 190 ч.1 КК України та заявив, що не визнає вину у пред`явленому обвинуваченні за ч.4 ст. 27, ч.2 ст. 15, ст. 369 ч.1 КК України. Також ОСОБА_6 суду показав, що дійсно десь на початку лютого 2015 року познайомився з ОСОБА_7 , який попросив посприяти йому вступити на військову службу за контрактом до Державної прикордонної служби України, і оскільки на той час мав фінансові проблеми, то вирішив шляхом обману заволодіти грошима ОСОБА_7 в сумі 3200 доларів США, повідомивши йому, що зможе допомогти влаштуватися на службу в прикордонні війська і для цього треба 3200 доларів США, з яких 1600 доларів США призначені для передачі службовим особам ІНФОРМАЦІЯ_2 за послуги у сприянні оформлення документів на навчання до навчального центру в селищі ІНФОРМАЦІЯ_3 , а інші 1600 доларів США після закінчення навчання будуть передані службовим особам ІНФОРМАЦІЯ_2 для його працевлаштування на одну з посад у підрозділах прикордонної служби ІНФОРМАЦІЯ_2 на території Глухівського району, але не збирався їх нікому віддавати, а залишити собі, й ні з ким з працівників прикордонної служби не домовлявся. Далі підсудний показав, що протягом певного періоду часу в телефонному режимі спілкувався з ОСОБА_8 , при цьому ініціатором цих розмов був сам ОСОБА_8 , та робив вигляд, що нібито дійсно займається переговорами та оформленням його документів на навчання, але ніяких дій не вживав і не збирався. Також ОСОБА_9 суду показав, що під час їх зустрічі 02 вересня 2015 року близько 12 години неподалік від водонапірної башти в м. Глухів ОСОБА_7 передав йому 1500 доларів США, які він одразу викинув, бо помітив, що вони не справжні. Після цього підбігли співробітники правоохоронних органів і на їх прохання підняв ті несправжні гроші та поклав до своєї кишені.
Крім повного визнання ОСОБА_6 своєї вини у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 15, ст. 190 ч.2 КК України, його вина у вчиненні даного злочину підтверджується й іншими зібраними у справі доказами.
Так, допитаний в суді потерпілий ОСОБА_7 показав, що десь на початку лютого 2015 року вирішив влаштуватися на службу до ІНФОРМАЦІЯ_2 і коли відпочивав у кафе в м. Глухів, то один з раніше незнайомих чоловіків надав йому номер мобільного телефону ОСОБА_6 , який, з його слів, може допомогти влаштуватися на військову службу за контрактом до Державної прикордонної служби України. Потім зателефонував ОСОБА_9 і під час зустрічі та розмови з останнім, яку він записував на диктофон, той пообіцяв надати таку допомогу. Далі ОСОБА_8 показав, що під час їх зустрічей та телефоних розмов ОСОБА_9 розповів, що для цього він має передати спочатку 1600 доларів США, які призначені для передачі службовим особам ІНФОРМАЦІЯ_2 за послуги зі сприяння в оформленні документів на навчання до навчального центру, а потім після закінчення навчання ще 1600 доларів США, які теж будуть передані службовим особам ІНФОРМАЦІЯ_2 для його працевлаштування на одну з посад у підрозділах прикордонної служби ІНФОРМАЦІЯ_2 на території Глухівського району. При цьому, потерпілий в суді заявив, що не був упевнений у тому, що ОСОБА_9 допоможе йому у вирішенні цього питання, а думав, що той хоче шляхом обману заволодіти його грошима, тому з метою його викриття звернувся до правоохоронних органів. Також ОСОБА_8 суду показав, що під час зустрічі з ОСОБА_9 в денний час 02 вересня 2015 року передав тому 1500 несправжніх доларів США, які йому були надані співробітниками правоохоронних органів для їх вручення обвинуваченому.
З протоколу про результати зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж №5 від 27 травня 2015 р. на підставі ухвали слідчого судді апеляційного суду Сумської області від 27.03.2015 р. вбачається, що під час телефонної розмови, яка відбулася між ОСОБА_7 і ОСОБА_6 13.05.2015 р., останній призначив ОСОБА_8 зустріч після 20-го числа з приводу підготовки документів на навчання (том 1, а.с. 123-124).
З протоколу про результати зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 10 серпня 2015 р. на підставі ухвали слідчого судді апеляційного суду Сумської області від 10.07.2015 р. вбачається, що під час телефонних розмов між ОСОБА_7 і ОСОБА_6 03.08.2015 р. та 04.08.2015 р. останній повідомив ОСОБА_8 , що розмовляв з потрібною людиною по його ( ОСОБА_8 ) питанню, і пообіцяв зателефонувати в четвер після зустрічі з тією людиною (том 1, а.с. 151-152).
З протоколу про результати зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 11 вересня 2015 р. на підставі ухвали слідчого судді апеляційного суду Сумської області від 13.08.2015 р. вбачається, що під час телефонних розмов між ОСОБА_7 і ОСОБА_6 24.08.2015 р., 25.08.2015 р., 28.08.2015 р., 31.08.2015 р., 01.09.2015 р. та 02.09.2015 р. останній квапить ОСОБА_8 з підготовкою необхідних документів та домовляється з ним про зустріч в м. Глухів 02.09.2015 р. о 12 годині, де той мав передати ОСОБА_9 обумовлену суму грошей (том 1, а.с. 158-164).
Протоколом аудіовідеоконтролю від 31 серпня 2015 року, проведеного на підставі ухвали слідчого судді апеляційного суду Сумської області від 13.08.2015 р., з якого вбачається, що під час зустрічі ОСОБА_7 з ОСОБА_6 , яка відбулася 25.08.2015 р. в м. Глухів, останній дорікає Рибалку за те, що той не зібрав необхідних документів і не привіз обумовлену суму грошей (1600 доларів США). Також ОСОБА_9 повідомляє, що є людина, яка буде влаштовувати ОСОБА_8 на службу, але не називає її та заявляє, що ніхто з ним не буде зустрічатися (том 1, а.с. 169-174). Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_10 не заперечував зміст таких розмов з потерпілим ОСОБА_11 .
Протоколом аудіовідеоконтролю від 07 вересня 2015 року, проведеного на підставі ухвали слідчого судді апеляційного суду Сумської області від 13.08.2015 р., з якого вбачається, що під час зустрічі ОСОБА_7 з ОСОБА_6 , яка відбулася 02.09.2015 р. в м. Глухів, останній знову дорікає Рибалку за незібрані документи, повідомляє, що той не єдиний, кого він ( ОСОБА_9 ) влаштував в прикордонну службу та сам має з цього процент, та домовляється, що ОСОБА_8 передає половину обумовленої суми (1600 доларів США), а іншу половину передасть після підписання контракту. Наприкінці зустрічі о 12 год. 46 хв. Рибалко передає ОСОБА_9 гроші, які той кладе в передній карман джинс, після чого вони розходяться (а.с. 175-181). З протоколу виготовлення несправжніх (імітаційних) засобів, огляду, помітки, вручення та відбору зразків спеціальної хімічної речовини від 02.09.2016 р. вбачається, що в цей день в період часу з 07 год. 30 хв. по 10 год. 05 хв. співробітником УМВС в Сумській області в присутності двох понятих виготовлено та оглянуто несправжні (імітаційні) грошові купюри номіналом 100 доларів США в кількості 32 шт. (кожна банкнота номіналом 100 доларів США серія, номер FL 69339926 A 2003 року), після чого вручено їх ОСОБА_7 для передачі ОСОБА_6 (том 1, а.с. 187-188). Протоколом огляду місця події від 02.09.2015 р., з якого вбачається, що в ході його проведення біля пам`ятника культури «водонапірна башта» на вул. Терещенків, 45, в м. Глухів виявлено ОСОБА_10 , поряд з яким на відстані близько 50 см на асфальтному покритті лежать імітаційні засоби схожі на банкноти доларів США в кількості 15 шт. номіналом 100 доларів США з однаковими номерами та серіями FL 69339926 A, рік випуску 2003. Під час огляду було вилучено ці імітаційні засоби та мобільний телефон «Самсунг», який належить ОСОБА_10 (том 1, а.с. 192-194) Протоколом освідування особи від 02.09.2015 р., з якого вбачається, що під час його проведення на долонях ОСОБА_10 та лівому клапані лівого карману його джинс виявлено сліди кримінального правопорушення плями барвника жовтого кольору, які в подальшому були вилучені (том 1, а.с. 197-200). При цьому обвинувачений ОСОБА_6 в суді не заперечував, за яких обставин в нього було вилучено вищевказані несправжні (імітаційні) засоби та сліди кримінального правопорушення плями барвника жовтого кольору.
Аналізуючи викладене, суд вважає, що дії підсудного ОСОБА_6 необхідно кваліфікувати за ч.2 ст. 15, ст. 190 ч.1 КК України як закінчений замах на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство). Також органами досудового розслідування ОСОБА_6 обвинувачується в тому, що такими діями, переслідуючи мету незаконного заволодіння майном потерпілого ОСОБА_7 , він шляхом обману, діючи з корисливих мотивів та достовірно знаючи, що той обізнаний про його знайомство зі службовими особами ІНФОРМАЦІЯ_2 , шляхом підбурення, викликаючи у нього бажання і рішучість до передачі неправомірної вигоди, схилив ОСОБА_7 до передачі йому грошових коштів у сумі 1600 доларів США в якості неправомірної вигоди службовим особам ІНФОРМАЦІЯ_2 для оформлення документів на навчання до навчального центру підготовки молодших спеціалістів Державної прикордонної служби України.
Реалізуючи свій злочинний умисел на заволодіння належною ОСОБА_7 частиною від обумовленої раніше суми грошових коштів, будучи обізнаним про те, що питання прийняття на навчання до навчального центру підготовки молодших спеціалістів Державної прикордонної служби України належить до компетенції Державної прикордонної служби України, ОСОБА_6 на початку лютого 2015 року під час особистої зустрічі на території центрального скверу ім. Циганка в АДРЕСА_1 , діючи умисно, з метою заволодіння шляхом обману частиною від обумовленої раніше суми грошових коштів ОСОБА_7 , ввів його в оману та запевнив, що зможе допомогти йому у вирішенні вказаного питання, якщо той надасть йому грошові кошти в сумі 1600 доларів США для їх подальшої передачі посадовим особам ІНФОРМАЦІЯ_2 .
У свою чергу ОСОБА_7 , вважаючи, що у разі згоди з пропозицією ОСОБА_6 , останній через знайомих працівників ІНФОРМАЦІЯ_2 може вплинути на позитивне вирішення питання щодо прийняття його на навчання до навчального центру підготовки молодших спеціалістів Державної прикордонної служби України, сприйняв цю ідею як єдиний можливий шлях до вирішення вказаного питання та погодився на передачу через ОСОБА_6 коштів у сумі 1600 доларів США службовим особам ІНФОРМАЦІЯ_2 та передав їх ОСОБА_6 02 вересня 2015 року під час їх зустрічі в м. Глухів. При цьому ОСОБА_7 не був обізнаний щодо наміру ОСОБА_6 заволодіти одержаними у нього грошовими коштами у сумі 1600 доларів США. Всі ці дії ОСОБА_6 кваліфіковано й за ч.4 ст. 27, ч.2 ст. 15, ст. 369 ч.1 КК України як підбурювання до закінченого замаху на надання неправомірної вигоди за вчинення службовою особою дій з використанням наданого їй службового становища. На підтвердження вини ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень прокурор послався на вищенаведені докази, які були досліджені під час судового розгляду.
А відповідно до положень ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину і обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, при цьому усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Також згідно вимог ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу, серед яких винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення покладається на слідчого, прокурора. Оцінивши досліджені під час судового розгляду докази, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 27, ч.2 ст. 15, ст. 369 ч.1 КК України, не доведена, оскільки в суді той категорично заперечив, що мав намір передати отримані від ОСОБА_7 грошові кошти в якості неправомірної вигоди жодній посадовій особі Державної прикордонної служби, а лише заволодівши цими коштами шляхом обману, хотів залишити їх собі. Також сам потерпілий ОСОБА_8 в суді спростував твердження сторони обвинувачення про те, що він не був обізнаний щодо наміру ОСОБА_6 заволодіти одержаними у нього грошовими коштами у сумі 1600 доларів США, оскільки той заявив суду, що думав, що ОСОБА_9 хоче його обманути і ні з ким не домовляється про його працевлаштування, посилаючись на те, що йому ніхто не допомогав під час проходження тестів. Під час судового розгляду не було доведено й те, що ОСОБА_8 достовірно знав про знайомство ОСОБА_9 зі службовими особами ІНФОРМАЦІЯ_2 та вважав, що у разі згоди з його ( ОСОБА_9 ) пропозицією той через своїх знайомих працівників ІНФОРМАЦІЯ_2 може вплинути на позитивне вирішення питання щодо прийняття його на навчання до навчального центру підготовки молодших спеціалістів Державної прикордонної служби України й сприйняв цю ідею як єдиний можливий шлях до вирішення вказаного питання та погодився на передачу через ОСОБА_6 коштів у сумі 1600 доларів США службовим особам ІНФОРМАЦІЯ_2 , а фактично це було спростовано допитаним в судовому засіданні потерпілим ОСОБА_8 . До того ж, за змістом ст. 369 КК України, за якою висунуто обвинувачення ОСОБА_6 , в залежності від того, яке становище займає посадова особа, якій адресовано пропозицію чи обіцянку надати неправомірну вигоду, а так само надання такої вигоди за вчинення чи невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує, обіцяє чи надає таку вигоду, дії винного мають кваліфікуватися за відповідною частиною цієї статті. Зокрема, у випадку, коли пропозиція чи обіцянка надати неправомірну вигод, а так само надання такої вигоди надходить особі, яка займає відповідальне становище, або особливо відповідальне становище, то такі дії мають кваліфікуватися відповідно за ч.3 або ч.4 ст. 369 КК України. З огляду на викладене та зважаючи на те, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, суд вважає, що вина ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 27, ч.2 ст. 15, ст. 369 ч.1 КК України, не доведена, оскільки як під час досудового розслідування, так і в суді не встановлено, що ОСОБА_6 підбурював ОСОБА_7 до замаху на надання неправомірної вигоди якимось конкретним службовим особам, а тому за цим обвинуваченням його необхідно виправдати. При цьому суд також вважає безпідставним посилання прокурора на правовий висновок Верховного Суду України у справі №5-3 кс15 про перегляд судового рішення з підстав неоднакового застосування судом касаційної інстанції норми ст. 190 КК України у сукупності з нормою ст. 369 КК України щодо подібних суспільно небезпечних діянь, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень (постанова від 26 березня 2015 року), з огляду на таке.
Так, за змістом вищевказаної постанови Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України, виходячи з відображеної в судовому рішенні хронології і послідовності дій засудженого вбачається, що задум засудженої особи передбачав ввести свого клієнта в оману і в такий спосіб створити у нього враження про вигідність і навіть обов`язковість передачі коштів конкретній службовій особі, а саме, судді за сприятливе вирішення кримінальної справи в суді, у з`вязку з чим такі дії й були кваліфіковані за ч.4 ст. 27, ст. 369 КК України.
Призначаючи підсудному міру покарання, суд враховує згідно ст. 66 КК України як обставину, що пом`якшує покарання ОСОБА_6 , визнання вини та його щире каяття.
Враховуючи тяжкість і обставини вчиненого злочину, обставини, що пом`якшують покарання підсудного, особу ОСОБА_6 , який за місцем проживання характеризується позитивно, раніше несудимий, та виходячи з принципу диспотизивності й змагальності сторін, суд вважає, що йому необхідно призначити покарання у виді штрафу.
Речовий доказ у справі, а саме, мобільний телефон «Самсунг Дуос» з двома сім-картами необхідно повернути ОСОБА_6 , дозволивши його використання за призначенням.
Керуючись ст.ст. 368 370, 373 374 КПК України суд,-
У Х В А Л И В: ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 15, ст. 190 ч.1 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.
Визнати ОСОБА_6 невинуватим за ч.4 ст. 27, ч.2 ст. 15, ст. 369 ч.1 КК України та виправдати його у зв`язку з недоведеністю його вини у вчиненні даного злочину. Речовий доказ у справі, а саме, мобільний телефон «Самсунг Дуос» з двома сім-картами, повернути обвинуваченому ОСОБА_6 .
На вирок може бути подана апеляція в апеляційний суд Сумської області через Глухівський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя