Справа № 1-кп/489/43/16 р.

ЛЕНІНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 березня 2016 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого по справі судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

потерплих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві кримінальне провадження за № 1-кп/489/43/2016 р. по обвинуваченню:

ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мехреб Ілічівського району республіки Азербайджан, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, азербайджанця, з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, раніше судимого:

1. 04 серпня 2009 року Жовтневим районним судом Миколаївської області за ст.ст. 190 ч.1, 189 ч. 1 КК України до 2 років обмеження волі з застосуванням ст. 75 КК України з іспитовим строком на 1 рік;

2. 27 січня 2011 року Жовтневим районним судом Миколаївської області за ст. 185 ч. 3 КК України до 4 років позбавлення волі 02 березня 2013 року звільнений від відбування покарання умовно-достроково на 1 рік 11 місяців та 8 днів з заміною невідбутої частини покарання на виправні роботи, в кримінальних правопорушеннях, передбачених ст. 186 ч.2 КК України,

В С Т А Н О В И В:

06 січня 2015 року, близько 00 год. 40 хв. ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , знаходячись неподалік будинку № 2/1 по вул. Новозаводська м. Миколаєва, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вступили в змову на відкрите заволодіння чужим майном, а саме незнайомого їм ОСОБА_9 , при цьому розподілили між собою ролі.

Відповідно до заздалегідь розробленого плану, ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , діючи за попередньою змовою, тобто групою осіб, діючи з прямим умислом, переслідуючи вказану мету, діючи повторно, ОСОБА_10 застосував до ОСОБА_9 насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, а саме обома руками штовхнув останнього в тулуб, внаслідок чого ОСОБА_9 , втративши рівновагу впав на землю, чим скористався ОСОБА_11 та разом із ОСОБА_10 відкрито заволоділи грошовими коштами в сумі 1000 грн. та мобільним телефоном марки «Самсунг С 5212» вартістю 400 грн. зі стартовим пакетом оператора мобільного зв`язку «МТС» вартістю 10 грн. із залишком грошових коштів на рахунку в сумі 40 грн., зі стартовим пакетом оператора мобільного зв`язку «Київстар» вартістю 10 грн. із залишком грошових коштів в сумі 30 грн. Після цього ОСОБА_12 та ОСОБА_13 покинули місце події з викраденим телефоном, своїми діями завдали потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 1490 грн.

02 квітня 2015 року, близько 18 год. 10 хв. ОСОБА_7 , знаходячись на пішохідній алеї, яка розташована на перехресті вул. Кірова та вул. Космонавтів в м. Миколаєві, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, діючи повторно, застосовуючи насилля, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, а саме підійшов ззаду та обхопивши руками за тулуб ОСОБА_8 , чим завадив йому чинити опір, відкрито із кишені куртки потерпілого, заволодів мобільним телефоном марки «Айфон 4» вартістю 5000 грн., тим самим завдав йому матеріальну шкоду на вказану суму.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 вину в пред`явлених йому обвинуваченнях визнав повністю, розкаюється про вчинені злочини, просе суд врахувати його стан здоров`я та просе суд суворо його не карати.

Суд вважає, що вина ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186 КК України, підтверджується показами допитаних в судовому засіданні потерпілих:

- ОСОБА_8 , який суду показав, що на початку квітня 2015 року, в денний час, коли вій йшов по вулиці, то почув як хтось гукнув йому «стій», після цього він відчув як його ззаду хтось обхопив в області талії та поліз в кишеню. Він добре роздивився обличчя нападаючого та впізнав у ньому ОСОБА_13 . У нього було викрадено телефон та гаманець;

- ОСОБА_9 , який суду показав, що 06 січня 2015 року, вночі, він в барі познайомився з компанією людей, з якими спільно розпивав алкогольні напої. Коли він вже йшов додому та перейшов вул. Новозаводську, його збили з ніг, забрали мобільний телефон та гроші, це були ОСОБА_12 та ОСОБА_13 . Після того як він піднявся, то вирішив повернутись назад, щоб йому повернули телефон. В цей час він зустрівся з ОСОБА_13 , останній сказав йому, що телефон в ломбарді, але його можна викупити, він викупити свою річ не зміг, так як всі гроші у нього відібрали.

Свідків:

- ОСОБА_14 , яка суду показала, що певний час назад вона співмешкала з ОСОБА_15 , ОСОБА_16 його знайомий та він знайомий їй як « ОСОБА_17 ». Шам був винен гроші її співмешканцю, але так як не міг їх віддати, приніс та залишив їй телефон в рахунок погашення боргу. В даному телефоні був розбитий дисплей. Через певний час до неї в гості прийшли знайомі ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , вона показала їм телефон та наступного дня ОСОБА_19 прийшов до неї та виявив бажання купити його. Вона продала вказаний телефон за 800 грн.;

- ОСОБА_20 , яка суду показала, що вона разом зі своїм хлопцем ОСОБА_19 прийшла в гості до знайомої ОСОБА_21 . Вона показала їм розбитий телефон, який принесли в рахунок погашення боргу. Наступного дня ОСОБА_19 купив вказаний телефон за 800 гривень та відремонтував його. Через певний час з`ясувалось, що він крадений. ОСОБА_19 телефонував до потерпілого та хотів відкупити телефон, але той не погодився.

Та дослідженими в суді письмовими доказами, а саме:

-Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення /або таке, що готується/ від 04 квітня 2015 року, відповідно до якого ОСОБА_22 звернувся до райвідділу міліції з повідомленням про відкрите викрадення у нього мобільного телефону 02 квітня 2015 року;

-Протоколом пред`явлення особи для впізнання від 18 лютого 2015 року та фототаблицями до нього, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_9 , в присутності понятих, вказав на ОСОБА_7 , який знаходився серед статистів, як особу, з якою він розпивав алкогольні напої, а в подальшому він приймав участь у відкритому викраденні у нього майна;

-Протоколом пред`явлення особи для впізнання від 24 квітня 2015 року та фототаблицями до нього, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_8 , в присутності понятих, вказав на ОСОБА_7 , який знаходився серед статистів, як особу, яка відкрито 02 квітня 2015 року викрала у нього мобільний телефон;

-Протоколом огляду місця події від 24 квітня 2015 року, відповідно до якого в присутності понятих оглянуто ділянку місцевості по АДРЕСА_2 , де в присутності понятих виявлено мобільний телефон «Айфон 4» чорного кольору в розібраному вигляді, зі слів ОСОБА_23 , вказаний телефон у розбитому стані він придбав у своєї знайомої ОСОБА_24 за 800 грн.;

-Розпискою потерпілого ОСОБА_22 від 24 квітня 2015 року, відповідно до якої він отримав від працівників міліції викрадений у нього мобільний телефон «Айфон 4», який був у нього викрадений 02 квітня 2015 року;

-Розпискою ОСОБА_9 про те, що 16 лютого 2016 року йому відшкодована шкода в сумі 1490 грн., та він не має претензій до обвинуваченого

ОСОБА_6 тому суд вважає, що дії ОСОБА_7 необхідно кваліфікувати за ст. 186 ч.2 КК України, так як він вчинив відкрите викрадення чужого майна /грабіж/, поєднаний із насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб, а тому по даній статті він і повинен нести кримінальну відповідальність.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, суд враховує, що ним скоєно кримінальні правопорушення, які відносяться до категорії тяжких злочинів, по місцю проживання він характеризується позитивно, раніше судимий.

Обставина, що обтяжує покарання ОСОБА_7 є вчинення ним злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_7 є його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування збитків потерпілому, його участь у бойових діях у зоні АТО, та його поранення, внаслідок чого він отримав контузію, тому з врахуванням вищевикладених обставин суд в порядку виключення вважає, що до нього можливо застосувати ст. 69 КК України і призначити йому покарання нижче від нижчої межі, встановленої за вчинення цього злочину.

Але суд вважає, що за вищевикладених обставин перевиховання та виправлення ОСОБА_7 можливе лише за умови ізоляції його від суспільства з призначенням покарання у виді позбавлення волі.

Керуючись ст.ст. 374, 376 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 186 ч.2 КК України та призначити йому покарання за даною статтею з застосуванням ст. 69 КК України у виді 3 /трьох/ років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 ч. 4 КК України ОСОБА_7 за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим за вироком Корабельного районного суду м. Миколаєва від 10.12.2015 року та ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 19.02.2016 року якою вирок Корабельного районного суду м. Миколаєва в частині призначеного покарання ОСОБА_25 змінено - остаточно призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 /три/ роки.

На підставі ст. 71 ч. 1 КК України за сукупністю вироків, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Жовтневого районного суду Миколаївської області від 27.01.2011 року та остаточно призначити ОСОБА_7 до відбування покарання у виді позбавлення волі строком на 3 /три / роки та 2 /два/ місяці.

Обрану відносно ОСОБА_7 міру запобіжного заходу у виді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу залишити без змін.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з 26 вересня 2015 року з дати його фактичного затримання та на підставі ст. 72 КК України, рахувати один день попереднього ув`язнення да два дні позбавлення волі.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом 30 днів з моменту його проголошення, засудженим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Головуючий по справі суддя: ОСОБА_26