АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11сс/796/2808/2016 Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Категорія: скарга Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 серпня 2016 року місто Київ

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

Головуючого судді ОСОБА_2

Суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

При секретареві ОСОБА_5 ,

розглянувши матеріали провадження у скарзі за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 13 липня 2016 року, якою відмовлено в поновленні процесуального строку на оскарження бездіяльності слідчого Шевченківського управління поліції ГУ НП у місті Києві щодо невнесення до ЄРДР відомостей про вчинення кримінального правопорушення та її скаргу на вказану бездіяльність їй повернуто, -

в с т а н о в и л а :
6 серпня 2016 року до Апеляційного суду міста Києва надійшла апеляційна скарга ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 13 липня 2016 року, якою відмовлено в поновленні процесуального строку на оскарження бездіяльності слідчого Шевченківського управління поліції ГУ НП у місті Києві щодо невнесення до ЄРДР відомостей про вчинення кримінального правопорушення та її скаргу на вказану бездіяльність їй повернуто з клопотанням про поновлення пропущеного з поважних причин строку оскарження бездіяльності слідчого та твердженням про те, що строк апеляційного оскарження нею пропущено не було.

На обґрунтування заяви про відсутність пропуску строку апеляційного оскарження апелянт повідомила, що Апеляційну скаргу вона подала 2 серпня 2016 року, тобто у встановлений строк від дня, коли вона отримала копію оскарженої ухвали слідчого судді, тобто від 29 липня 2016 року.

Ці відомості підтверджені наявними відмітками в долученому до матеріалів судової справи корінці повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 9), а тому з цим твердженням судова колегія погоджується, бо воно ґрунтується на положеннях абзацу 2 ч.3 ст. 395 КПК України, отже розглядає по суті апеляційні вимоги.

Як видно з оскарженої ухвали слідчого судді, 11 липня 2016 року до слідчого судді надійшла скарга ОСОБА_6 , в якій вона просить зобов`язати слідчого СВ Шевченківського управління поліції ГУ НП у місті Києві внести до ЄРДР дані за її заявою від 12 лютого 2016 року про вчинення кримінального правопорушення директором Департаменту житлово-комунальної інфраструктури Виконавчого органу КМДА ОСОБА_7 та заступником голови Солом`янської районної у місті Києві державної адміністрації ОСОБА_8 , однак, всупереч ст. 214 КПК України, зазначені нею в заяві відомості про кримінальні правопорушення до ЄРДР внесені не були.

Подаючи скаргу до слідчого судді, ОСОБА_6 водночас клопотала про поновлення пропущеного з поважних причин строку на оскарження згаданої в скарзі бездіяльності, мотивуючи тим, що висновок слідчого від 19 лютого 2016 року про відсутність підстав для внесення викладених нею в заяві про кримінальні правопорушення до ЄРДР лише 30 червня 2016 року.

Обґрунтовуючи відмову ОСОБА_6 в поновленні строку оскарження нею бездіяльності слідчого, слідчий суддя в ухвалі вказала, що відповідно до ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор, невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати досудове розслідування.

Отже, оскільки заяву про кримінальні правопорушення ОСОБА_6 подала до Шевченківського управління поліції ГУ НП у місті Києві 12 лютого 2016 року, остільки слідчий зобов`язаний був внести відомості до ЄРДР впродовж не пізніше кінця робочого дня 13 числа того ж місяця, що ним зроблено не було, відтак саме з цієї дати 13 лютого 2016 року у ОСОБА_6 виникло право оскаржити бездіяльність слідчого, яка полягала у невнесенні відомостей про кримінальні правопорушення до ЄРДР, викладених в її заяві, до слідчого судді.

Ч.1 ст. 304 КПК України прямо вказує, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч.1 ст. 303 цього ж кодексу, тобто і на бездіяльність, що полягала у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, можуть бути подані протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії чи бездіяльності і лише у разі, коли рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Таким чином, слідчий суддя прийшла до висновку, про те, що встановлений строк оскарження ОСОБА_6 бездіяльності слідчого скінчився 23 лютого 2016 року.

Оскільки ж звернулася вона зі скаргою на бездіяльність слідчого тільки 11 липня 2016 року, то слідчий суддя і визнала, що встановлений законом строк оскарження бездіяльності ОСОБА_6 пропустила.

При цьому слідчий суддя не знайшла також підстав для задоволення клопотання ОСОБА_6 про поновлення строку оскарження згаданої бездіяльності, посилаючись на те, що положення ст. 304 КПК України не пов`язують дату отримання заявником висновку слідчого про відсутність підстав для внесення викладених в заяві відомостей до ЄРДР з поважністю причин пропуску строку оскарження такої бездіяльності, а будь-яких інших об`єктивних причин пропуску строку оскарження ОСОБА_6 не навела та не вмотивувала і такі причини не вбачаються з поданих нею матеріалів.

Не погоджуючись зі вказаним рішенням, ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій зауважує, що вона подала до Шевченківського управління поліції ГУ НП у місті Києві заяву про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 382 КК України 12 лютого 21016 року.

Коли вона 30 червня 2016 року звернулася до цього управління, щоб дізнатися про долю цієї заяви, то їй було вручено висновок від 19 лютого 2016 року старшого інспектора майора поліції ОСОБА_9 про відсутність підстав для внесення викладених нею відомостей до ЄРДР, який суперечить положенням ст. 214 КПК України, бо, на думку апелянта, він мав винести постанову або про відкриття кримінального провадження або про відмову у його відкритті.

На цих підставах апелянт просить прийняти апеляційну скаргу до розгляду, скасувати оскаржені нею ухвалу слідчого судді та висновок старшого інспектора Шевченківського управління поліції ГУ НП у місті Києві майора поліції ОСОБА_9 від 19 лютого 2016 року і направити справу для продовження розгляду по суті.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши та обговоривши доводи апелянта в сукупності з матеріалами судової справи і додатково наданими апелянтом відомостями, судова колегія визнає наступне.

Аналізуючи зміст скарги ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого Шевченківського управління поліції ГУ НП у місті Києві та доводи її клопотання про поновлення пропущеного з поважних причин строку оскарження цієї бездіяльності, слідчий суддя прийшла до законного і обґрунтованого висновку про відсутність належних підстав для визнання причин пропуску строку оскарження бездіяльності поважними і поновлення цього строку та переконливо обґрунтувала і вмотивувала прийняте в цій частині рішення посиланнями на положення ст. ст. 214, 303, 304 КПК України.

Натомість міркування апелянта, яка посилається на ці ж правові норми, є помилковим їх тлумаченням.

Так, ч.1 ст. 214 КПК України прямо зобов`язує слідчого, прокурора, невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати досудове розслідування.

ч. 1 ст. 304 КПК України має таку стилістичну конструкцію, яка визнає бездіяльність слідчого, прокурора, вчиненою і закінченою негайно після того, як він не виконав у встановлений КПК України строк будь-яку з дій, чи не прийняв у такий строк передбачене законом процесуальне рішення, незалежно від того, скільки часу після цього моменту продовжується бездіяльність і саме з цим моментом пов`язує виникнення у заявника права оскаржити бездіяльність до слідчого судді, встановлюючи десятиденний термін дії цього права.

Вказана правова норма робить виняток з цього загального правила лише відносно рішень, а не дій чи бездіяльності, слідчого, прокурора, які оформлюються винесенням процесуального документу постанови.

Всупереч міркуванням ОСОБА_6 в апеляційній скарзі, чинний кримінальний процесуальний кодексу України не передбачає винесення постанови про відкриття кримінального провадження чи відмову у його відкритті, як, власне, не передбачає він і складання висновків будь-якої посадової особи поліції чи прокуратури про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Аналіз правових норм, встановлених КПК України, показує, що у випадку, коли компетентна посадова особа поліції чи прокуратури визнає відсутність достатніх відомостей про ознаки кримінального правопорушення, в силу ст. 284 КПК України і встановленим цією правовою нормою порядком можливо лише закрити кримінальне провадження.

Отже, слідчий суддя обґрунтовано визнала пропуск ОСОБА_6 строку оскарження бездіяльності слідчого Шевченківського управління поліції ГУ НП у місті Києві та правильне не знайшла підстав для задоволення клопотання про визнання причин пропуску цього строку поважними і поновлення його.

При цьому судова колегія також має на увазі, що сама ОСОБА_6 більше чотирьох місяців не цікавилася долею поданої нею до управління поліції заяви про кримінальне правопорушення.

За таких обставин ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою, вмотивованою, а тому підстав для її зміни чи скасування нема.

В силу викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :
Апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 13 липня 2016 року, якою відмовлено в поновленні процесуального строку на оскарження бездіяльності слідчого Шевченківського управління поліції ГУ НП у місті Києві щодо невнесення до ЄРДР відомостей про вчинення кримінального правопорушення та її скаргу на вказану бездіяльність їй повернуто залишити без задоволення, а вказану ухвалу слідчого судді, - без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після проголошення, оскарженню не підлягає.

Судді: