АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА
22 лютого 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі - ОСОБА_4 ,
за участю сторін:
прокурора - ОСОБА_5 ;
слідчого - ОСОБА_6 ;
адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 26 січня 2016 року роз`яснено прийняте рішення.
В апеляційній скарзі від 10 лютого 2016 року, прокурор у кримінальному провадженні просить скасувати ухвалу слідчого судді від 25 грудня 2015 року та постановити нову ухвалу про відмову у задоволенні скарги, посилаючись на своє право оскарження такої ухвали відповідно до вимог ст.ст. 7, 9, 26 КПК України та ст. 26 Конституції України.
В апеляційній скарзі від 11 лютого 2016 року, слідчий просить скасувати ухвалу слідчого судді від 25 грудня 2015 року у частині повернення вилученого майна, посилаючись на її незаконність.
Матеріали судового провадження надійшли до апеляційного суду м. Києва 15 лютого 2016 року.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, вислухавши пояснення прокурора та слідчого, які підтримали вимоги за апеляційними скаргами, адвокатів, які просили відмовити у відкритті провадження та повернути подані апеляційні скарги, вивчивши матеріали судового провадження за скаргою, колегія суддів вважає, що у відкритті апеляційного провадження за поданими апеляційними скаргами необхідно відмовити, виходячи з наступних підстав.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, у тому числі щодо неповернення тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій. які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна.
Відповідно до положень частини третьої статті 392 КПК України ухвали слідчого судді можуть бути оскаржені в апеляційному порядку лише у випадках, передбачених цим Кодексом.
Згідно з частиною третьою статті 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.
Статтею 309 КПК України визначено перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку під час досудового розслідування, і вказаний перелік не передбачає можливості оскарження в апеляційному порядку ухвали слідчого судді за результатами розгляду скарги на бездіяльність слідчого чи прокурора.
Відповідно до частини четвертої статті 399 КПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.
Посилання прокурора на норми статей 7, 9, 26 КПК України та ст. 126 Конституції України, як підстави для оскарження ухвали слідчого судді під час досудового розслідування, є необґрунтованими, оскільки зазначені норми не містять виключень для сторони обвинувачення у кримінальному провадженні для оскарження рішень слідчого судді на стадії досудового розслідування, які не входять до переліку рішень слідчого судді, які підлягають оскарженню на даній стадії кримінального провадження згідно ст. 309 КПК України.
Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 376, 392, 399 КПК України, колегія суддів -
Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

_________________ __________________ __________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

ЄУНС 761/38613/15-к
№ апеляційного провадження 11-сс /796/578/2016
Головуючий у суді 1 інстанції: ОСОБА_11
Доповідач у суді апеляційної інстанції: ОСОБА_1