Провадження № 11-сс/783/192/16 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах
апеляційного суду Львівської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові

справу за апеляційними скаргами захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 23 березня 2016 року,

з участю прокурора ОСОБА_9 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

встановила:
цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого СВ прокуратури Львівської області ОСОБА_11 та застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави в сумі 6 201 000 грн.

На підставі ч.5 ст. 194 КПК України на підозрюваного ОСОБА_8 , у разі внесення застави, покладено відповідні зобов`язання.

Визначено строк дії ухвали по 22 травня 2016 року.

ОСОБА_8 органом досудового слідства підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 191 КК України (матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за номером 0000089 від 17 червня 2013 року).

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 покликається на те, що ухвала слідчого судді є необґрунтованою та незаконною.

Зазначає, що з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_8 має постійне місце проживання, за яким позитивно характеризується, перебуває у шлюбі, має на утриманні малолітню дитину та мати пенсійного віку, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.

Вважає, що оскільки ні прокурор, ні слідчий в судовому засіданні при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу не довели наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 191 КК України, та наявність існування хоча б одного із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, то слідчий суддя відповідно до ч.2 ст. 194 КПК України був зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу.

Також, слідчий суддя при прийнятті рішення не звернув увагу на те, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б підтверджували, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Просить скасувати ухвалу слідчого судді та ухвалити нову, якою відмовити у клопотанні старшого слідчого СВ прокуратури Львівської області ОСОБА_11 про застосування запобіжною заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_8 .

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 покликається на те, що в даному випадку має місце неповнота судового розгляду слідчим суддею клопотання про обрання запобіжного заходу. Крім цього, висновки слідчого судді, викладені в оскаржуваній ухвалі, не відповідають дійсним обставинам справи.

Зазначає, що кримінальне провадження було розпочате в 2009 році, а в подальшому, 17 червня 2013 року відомості було внесено до ЄРДР за №0000089. Під час проведення досудового розслідування ОСОБА_8 жодним чином не вживав ніяких заходів, щоб переховуватись від органів слідства. В оскаржуваній ухвалі слідчого судді відсутні будь-які обґрунтування щодо намірів чи реальних дій ОСОБА_8 , які були б спрямовані на переховування від органів слідства. Слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі не зазначив жодного обґрунтування можливості ОСОБА_8 впливати на учасників кримінального провадження, оскільки ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні злочину, потерпілим від якого є територіальна громада м. Львова, а тому вплив на потерпілого, на думку захисту, не може мати місце. Щодо впливу на свідків, то ОСОБА_8 не ознайомлений з матеріалами кримінального провадження, зокрема в частині протоколів допитів свідків, у зв`язку з чим навіть припущення можливого впливу не має сенсу.

Наголошує, що ОСОБА_8 раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався, продовжувати вчиняти кримінальне правопорушення не може.

Звертає увагу, що в матеріалах, які додавались до клопотання про обрання запобіжного заходу, відсутні докази вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення. Наявність формально складеного повідомлення про підозру ОСОБА_8 не може трактуватись як обґрунтована підозра. Слідчий суддя повинен був надати оцінку такій підозрі. Обґрунтована підозра як обов`язкова умова, підлягає дослідженню слідчим суддею під час вирішення питання щодо обрання до особи запобіжного заходу, і є важливим елементом захисту від свавільного обмеження конституційних прав та законних інтересів особи, в тому числі, права на свободу та особисту недоторканість, і це відповідає позиції Європейського суду з прав людини.

Робить акцент, що повідомлення про підозру ОСОБА_8 є нечітким та неясним, містить лише відомості та інформацію про перебування ОСОБА_8 на посаді директора ТзОВ "Сармат" та укладення договорів поставок. Разом з тим, повідомлення не містить відомостей, які повинні бути викладені з врахуванням об`єктивної сторони кримінального правопорушення передбаченого ч.5 ст. 191 КК України, зокрема щодо дій ОСОБА_8 , пов`язаних з розтратою майна та перебування в організованій групі із відповідною функцією.

Крім цього зазначає, що слідчий суддя не з`ясував стан здоров`я ОСОБА_8 , не врахував те, що в нього на утриманні дружина, яка не працює за станом здоров`я; наявність на утриманні дітей, в тому числі малолітньої доньки ОСОБА_12 , 2006 р.н., та хворої матері, дані, які характеризують особу ОСОБА_8 , який має постійне місце праці в ТзОВ "ТК "Сармат", постійно проживає в м. Львові, за місцем роботи та проживання характеризується виключно з позитивної сторони; відсутність судимостей.

Відтак вважає, що наведеному слідчий суддя не дав оцінки в оскаржуваній ухвалі, що свідчить про поверховість розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, а наведені обставини давали підстави застосувати щодо ОСОБА_8 більш м`які запобіжні заходи, зокрема домашній арешт.

Також, слідчий суддя не з`ясував майновий стан ОСОБА_8 , зокрема розмір його заробітної плати, інші доходи та наявність у власності майна, що призвело до встановлення завідомо непомірного розміру застави для останнього.

Крім цього, в оскаржуваній ухвалі жодним чином не обґрунтовано виключність випадку необхідності застосування застави у розмірі, який перевищує розмір, визначений п.3 ч.5 ст. 182 КПК України.

Просить скасувати ухвалу слідчого судді та у випадку наявності підстав обрати ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання або домашнього арешту.

Заслухавши суддю-доповідача, виступ захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та пояснення підозрюваного ОСОБА_8 , які підтримали апеляційні скарги та просять застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби з 22 год. по 07 год., думку прокурора про залишення ухвали слідчого судді районного суду без зміни, перевіривши матеріали справи, кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що такі підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч.2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

21 березня 2016 року ОСОБА_8 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 191 КК України.
Як вбачається з матеріалів справи, задоволивши клопотання старшого слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_8 , слідчий суддя районного суду обґрунтував своє рішення тим, що він підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі до 12 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна, прокурором під час розгляду клопотання доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 191 КК України, та ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, а у випадку обрання більш м`якого запобіжного заходу ОСОБА_8 може переховуватися від органів досудового розслідування, перешкоджати досудовому розслідуванню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, впливати на свідків.

Частиною 3 ст. 176, ч.1 ст. 183 КПК України передбачено, що найбільш суворим запобіжним заходом є тримання під вартою, який є винятковим та застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

На думку колегії суддів, застосовуючи щодо підозрюваного ОСОБА_8 найбільш суворий запобіжний захід, слідчим суддею не з`ясовано та не наведено переконливих аргументів на користь того, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити його належної процесуальної поведінки.

Колегія суддів приходить до висновку, що прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 191 КК України, і є наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України.

Разом з тим, в судовому засіданні в апеляційній інстанції прокурор не довів обставин про недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж застосовано слідчим суддею.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що сама по собі тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_8 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється і можлива наявність зазначених в клопотанні старшого слідчого ОСОБА_11 ризиків, не можуть бути безумовною підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім цього, слідчим суддею, в порушення вимог ст. 178 КПК України, недостатньо взято до уваги дані про особу підозрюваного ОСОБА_8 , його сімейний стан, наявність реєстрації та постійного місця проживання й інші обставини.

Колегією суддів встановлено, що підозрюваний ОСОБА_8 раніше не судимий і до кримінальної відповідальності не притягувався, зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , працює в ТзОВ "ТК "Сармат" та ОСББ "Крайня Хата", де виключно позитивно характеризується, одружений, має на утриманні малолітню доньку, 2006 р.н., з моменту інкримінованого кримінального правопорушення пройшов великий проміжок часу і він жодним чином не ухилявся від органу досудового розслідування.

Отже, висновок слідчого судді про необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, виходячи з вимог ст.ст. 177, 178 КПК України, є необґрунтованим.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 23 березня 2016 року щодо підозрюваного ОСОБА_8 слід скасувати та постановити нову, якою застосувати до останнього більш м`який запобіжний захід відповідно до ч.4 ст. 194 КПК України ніж той, який зазначений в клопотанні старшого слідчого та застосований слідчим суддею, а саме у вигляді домашнього арешту у певний період доби із зобов`язанням підозрюваного прибувати за кожною вимогою до слідчого, в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження №0000089, а також покласти на нього певні обов`язки відповідно до положень ч.5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів,
ухвалила:
апеляційні скарги захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 задоволити.

Ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 23 березня 2016 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого СВ прокуратури Львівської області ОСОБА_11 та застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави, скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання старшого слідчого СВ прокуратури Львівської області ОСОБА_11 про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби: заборонити останньому залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 з 20:00 год. до 08:00 год. наступної доби.

На підставі ч.5 ст. 194 КПК України зобов`язати підозрюваного ОСОБА_8 прибувати за кожною вимогою до слідчого, в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження №0000089, а також виконувати покладені на нього обов`язки: не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця свого проживання та роботи; утримуватися від спілкування із ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 ; здати на зберігання до відповідного органу державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Встановити строк дії даної ухвали по 22 травня 2016 року.

Звільнити підозрюваного ОСОБА_8 негайно з-під варти в залі судових засідань апеляційного суду Львівської області.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати на виконання за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_8 в Залізничний ВП ГУНП у Львівській області.

Залізничний ВП ГУНП у Львівській області повинен негайно поставити на облік підозрюваного ОСОБА_8 і повідомити про це старшому слідчому СВ прокуратури Львівської області ОСОБА_11 .

Працівники органу Залізничного ВП ГУНП у Львівській області з метою контролю за поведінкою підозрюваного ОСОБА_8 , який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло за вказаною адресою для контролю виконання ним даної ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3