Справа № 182/1749/16-к
Провадження № 1-кп/0182/332/2016
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.04.2016 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі
головуючого судді ОСОБА_1
секретар ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополь клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.02.2016 р. № 0000370 стосовно неповнолітньої
ОСОБА_3 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м. Глухів Сумської обл., громадянки України, проживаючої та зареєстрованої у АДРЕСА_1 , з освітою 7 кл., учениці 8-го класу КЗ «НЗОШ № 8», незаміжньої, не судимої,
за вчинення суспільно-небезпечного діяння, відповідальність за який передбачена ч.1 ст. 190 КК України,
за участю сторін судового провадження
прокурора ОСОБА_4
потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6
неповнолітньої ОСОБА_3
законного представника неповнолітньої ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8
представника служби у справах дітей
міськради і педагога ОСОБА_9
представника СЮП ВП ОСОБА_10 ,
в с т а н о в и в :
Неповнолітня ОСОБА_3 , яка не досягла віку кримінальної відповідальності, 02.02.2016 року приблизно о 13.40 год. з метою заволодіння чужим майном, діючи умисно з корисливих мотивів, знаходячись поблизу Нікопольського об`єднаного міського воєнного комісаріату по АДРЕСА_2 , підійшла до малолітнього ОСОБА_5 , у якого під приводом зателефонувати попросила мобільний телефон «Леново А 319», вартістю 1900 грн., в якому знаходилася сім-карта оператора мобільного зв`язку «МТС» вартістю 10 грн., на рахунку якої було 30 грн., що належали його матері ОСОБА_6 .
Після чого ОСОБА_3 попрямувала до покинутої будівлі пошти, розташованої по вул.. І. Сірка в м. Нікополь, при цьому утримуючи телефон при собі, роблячи вигляд, що розмовляє, в цей час малолітній потерпілий ОСОБА_5 йшов позаду ОСОБА_3 . Підійшовши до вказаної будівлі, ОСОБА_3 зайшла всередину, ОСОБА_5 зайшов за нею. Потім, завіривши малолітнього потерпілого, що через декілька хвилин повернеться, під приводом сходити до туалету, разом з мобільним телефоном зайшла за цегляну стіну, а потім зникла у невідомому напрямку, утримуючи при собі мобільний телефон «Леново А 319», тобто заволоділа чужим майном шляхом обману, чим спричинила ОСОБА_6 матеріальний збиток на загальну суму 1940 грн.
В діях ОСОБА_3 вбачаються ознаки суспільно-небезпечного діяння, відповідальність за який передбачена ч.1 ст. 190 КК України заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).
В судовому засіданні ОСОБА_3 , не заперечуючи факт вчинення суспільно-небезпечного діяння, пояснила, що у лютому 2016 р. вона з ОСОБА_11 знаходилися неподалік воєнного комісаріату. Вони побачили незнайомого хлопчика і підійшли до нього. ОСОБА_11 спочатку спитав у хлопчика котра година, потім попросив телефон, щоб подзвонити. ОСОБА_12 спочатку відмовлявся дати телефон, ОСОБА_13 почав погрожувати хлопцеві, вона сказала ОСОБА_14 , щоб той перестав погрожувати. Потерпілий дав ОСОБА_11 телефон і, оскільки ОСОБА_11 з телефоном пішов до покинутої будівлі колишньої пошти, вона і потерпілий йшли за ним. Потім вони усі зайшли у приміщення будівлі, там спочатку ОСОБА_13 сказав, що телефон загубив, потерпілий почав його обшукувати і телефон знайшов. Після цього ОСОБА_13 сказав, що це був розіграш і повернув телефон хлопцеві. Тоді вже вона попросила у хлопчика телефон і, завіривши, що зараз повернеться, під приводом сходити до туалету, зайшла за стіну і втекла з місця події. Телефон вони ходили продавати разом з ОСОБА_11 , у декількох торгівельних точках телефон у них не взяли, але у магазині «Мобіл Січ» продавець узяв у неї телефон за 400 грн. Отримані гроші вони поділили, потім потратили на розваги, на придбання ласощів. Розуміє, що поступила неправильно. На даний час вона змінила свою поведінку і зобов`язується ходити до школи, слухатися матір і більше ніколи не вчиняти злочини.
Законний представник неповнолітньої ОСОБА_3 її мати ОСОБА_7 показала, що вона проживає з чоловіком, старшим сином і донькою. У неї завжди були нормальні відносини з донькою. Коли донька почала спілкуватися з ОСОБА_15 , вона намагалася завадити такому спілкуванню. Донька спочатку її не слухала. На даний час донька з ОСОБА_15 не спілкується і ОСОБА_13 по сусідству з ними не проживає. На даний час поведінка доньки покращилась. Вона вважає, що донька зробила належні висновки. Вона здатна здійснювати контроль за поведінкою доньки і згодна з передачею донька під її нагляд. З батьком і братом відносини у доньки також нормальні.
Крім показань неповнолітньої, факт вчинення ОСОБА_3 суспільно-небезпечного діяння підтверджується показаннями потерпілих.
Потерпілий ОСОБА_5 показав, що 02.02.2016 р., коли він повертався зі школи, до нього підійшли хлопець, якого він раніше не знав, запитав котра година. Він відповів, потім хлопець став просити дати телефон, щоб подзвонити, він відмовлявся, але хлопець почав погрожувати. Також до них підійшла дівчинка ОСОБА_16 . ОСОБА_17 просив телефон кілька разів і він дав йому телефон. Потім вони зайшли у будівлю покинутої пошти. Хлопець сказав, що телефон загубив, але він оглянув кишені хлопця і телефон знайшов. Після цього хлопець сказав, що це розіграш і повернув йому телефон. Потім дівчинка попросила дати їй подзвонити, він дав їй телефон. Дівчинка, роблячи вигляд, що дзвонить, зайшла за стіну, пояснюючи тим, що пішла до туалету, але не повернулася. Хлопець також зайшов за ту стіну і не повернувся. Він зрозумів, що телефон у нього забрали, пішов додому, де все розповів матері.
Потерпіла ОСОБА_6 показала, що ОСОБА_5 її син. 02.02.2016 р. син прийшов додому зі школи приблизно о 14 год. заплаканий і розповів, що у нього забрали телефон хлопець і дівчинка. Розказав про обставини так саме, як на суді. Після того вони звернулися у поліцію, написали заяву. Через кілька днів телефон знайшли. Вона телефон викупила за 400 грн., потім мати дівчинки повернула їй гроші і вона не має претензій
Судом також були досліджені письмові докази, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження, а саме:
-протокол огляду місця події від 02.02.2016 р. території покинутої будівлі колишньої пошти по вул.. І. Сірка в м. Нікополь з фото таблицею (а.п. 15-17);
-протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 24.03.2016 р., відповідно до якого потерпілий ОСОБА_5 упізнав з 4-ох фотознімків дівчинку, яка зображена на фото № 4, що заволоділа шляхом обману телефоном. На фото № 4 зображена ОСОБА_3 (а.п. 28-29);
-протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 24.03.2016 р., відповідно до якого потерпілий ОСОБА_5 упізнав з 4-ох фотознімків хлопця, який зображений на фото № 3, що був присутній при заволодінні шляхом обману телефону. На фото № 3 зображений ОСОБА_11 (а.п. 30-31);
-протокол огляду від 24.03.2016 р. телефону «Леново А 319», який добровільно надала ОСОБА_6 і пояснила, що саме цей телефон забрали у її малолітнього сина ОСОБА_5 і вона викупила його з фото таблицею (а.п. 33-35).
Таким чином, суд вважає доведеним, що ОСОБА_3 , яка не досягла віку кримінальної відповідальності, вчинила суспільно-небезпечне діяння.
Суспільно-небезпечне діяння, вчинене неповнолітньою ОСОБА_3 має вірну правову кваліфікацію за ч.1 ст. 190 КК України заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).
Слідчий СВ Нікопольського ВП ГУ НП в Дніпропетровській обл. ОСОБА_18 за погодженням з прокурором Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_4 звернулася до суду з клопотанням про застосування до неповнолітньої примусових заходів виховного характеру, посилаючись на те, що вона на момент вчинення суспільно-небезпечного діяння не досягла віку, з якого настає кримінальна відповідальність і просить застосувати до ОСОБА_3 примусові заходи виховного характеру у вигляді застереження та передачі під нагляд батьків. Прокурор у судовому засіданні підтримала клопотання слідчого..
Дослідивши зібрані по справі докази суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню і до неповнолітньої ОСОБА_3 за вчинення суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, необхідно застосувати примусові заходи виховного характеру.
Обираючи вид примусових заходів виховного характеру, суд враховує всі обставини справи, те, що збитки відшкодовані, особу неповнолітньої, яка навчається у КЗ «НЗОШ № 8», де характеризується позитивно.
Представник служби у справах дітей Нікопольської міської ради ОСОБА_9 пояснила, що раніше ОСОБА_3 на обліку у службі не перебувала, її сім`я у коло зору не потрапляла. У зв`язку з вчиненням суспільно-небезпечного діяння було проведено обстеження житлово-побутових умов неповнолітньої. Встановлено, що всі умови для проживання та навчання дитини є. За місцем навчання вона характеризується позитивно, відносини у сім`ї нормальні і вважає, що батьки можуть здійснювати контроль за поведінкою неповнолітньої.
Представник сектору ювенальної превенції Нікопольського ВП ГУ НП ОСОБА_10 також показав, що ОСОБА_3 раніше у них на обліку не перебувала. Вважає, що вона зробила правильні висновки, також вважає, що батьки здатні здійснювати контроль за поведінкою неповнолітньої.
Також суд враховує вік неповнолітньої, умови життя та виховання, що вона виховується у повній сім`ї, батько та мати приділяють достатньо уваги її вихованню, відносини з батьками у неповнолітньої нормальні, вони надавали і надають їй належні умови для проживання, навчання, контролюють її поведінку, що ОСОБА_3 розкаюється у вчиненому і обіцяє в подальшому не вчиняти нових суспільно-небезпечних діянь та кримінальних правопорушень.
Враховуючи всі зазначені обставини по справі, суд вважає необхідним застосувати до ОСОБА_3 примусові заходи виховного характеру у вигляді застереження, передачі під нагляд батьків за їх згодою.
Цивільний позов не заявлений.
Речові докази телефон, який знаходяться у потерпілої залишити їй.
На підставі наведеного, керуючись ст.. 105 КК України, ст.. 497, 501 КПК України, суд
П О С Т А Н О В И В :
Застосувати щодо ОСОБА_3 за вчинення суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, примусові заходи виховного характеру у вигляді застереження, передачі неповнолітньої ОСОБА_3 під нагляд батькам ОСОБА_19 і ОСОБА_7 строком на 1 (один) рік.
Речові докази телефон «Леново А 319», який знаходяться у потерпілої ОСОБА_6 залишити їй.
На ухвалу може бути подана апеляція до Апеляційного суду Дніпропетровської обл. протягом 30 днів з моменту її проголошення з подачею апеляції через Нікопольський міськрайонний суд.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію ухвали вручити сторонам кримінального провадження.
Суддя: ОСОБА_1