Справа № 464/5686/16-к
пр.№ 1-в/464/1028/16
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26.07.2016 року м.Львів

Сихівський районний суд м. Львова

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

представника адміністрації ЛВК №48 ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за поданням Львівської виправної колонії №48 про умовно-дострокове звільнення від покарання засудженого ОСОБА_5 , -

в с т а н о в и в :
ОСОБА_5 засуджений 23.12.2015 року Городенківським районним судом Івано-Франківської області за ч.3 ст.185, ч.4 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі. Ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 02.06.2016р. згідно ч.5 ст. 72 КК України засудженому ОСОБА_5 зараховано в термін покарання 5 місяців 27 днів перебування під вартою.

Адміністрація ЛВК № 48 спільно із спостережною комісією Сихівської районної адміністрації м. Львова звернулись до суду з поданням, в якому просять звільнити засудженого умовно-достроково.

Заслухавши пояснення засудженого, представника адміністрації, думку прокурора, який заперечив проти задоволення даного подання, вивчивши матеріали особової справи засудженого суд приходить до висновку, що в задоволенні подання слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Засуджений ОСОБА_5 раніше тричі притягувався до кримінальної відповідальності, по даній справі засуджений за умисний тяжкий злочин, відбув 2/3 строку призначеного покарання, а саме на день розгляду справи з врахуванням зарахованого згідно ч.5 ст. 72 КК України терміну покарання перебування його під вартою, відбув 2 роки 1 місяць 13 днів, до закінчення відбуття строку покарання залишилось 10 місяців 17 днів.

Як вбачається з постанови Пленуму Верховного суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбуття покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26 квітня 2002 року умовно-дострокове звільнення від відбуття покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбуття покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці та навчання довів своє виправлення.

Судом встановлено, що за час відбування покарання засуджений ОСОБА_5 , допускав порушення вимог режиму утримання, за що на нього накладено одне стягнення, двічі заохочувався.

З характеристики на засудженого ОСОБА_5 , затвердженої 07.07.2016р. начальником Львівської ВК-48, вбачається, що останній вину у вчиненні злочину визнав, працевлаштований на виробництві установи, на дільниці порубки та сушіння дров, до професійно-технічного навчання не залучався.

Враховуючи дані про особу засудженого ОСОБА_5 , який раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, порушував режим утримання, за що на нього накладено стягнення, суд приходить до переконання, що відбуваючи призначене судом покарання, засуджений своєю поведінкою та ставленням до праці не довів своє виправлення, переконливих доказів виправлення засудженого судом не здобуто, а відтак не заслуговує на застосування до нього умовно-дострокового звільнення, сам факт відбуття засудженим 2/3 строку покарання та наявність 2 заохочень не є для цього достатньою підставою.

На підставі ст.81 КК України та керуючись ст.ст.537, 539 КПК України, суд, -

у х в а л и в :
В задоволенні подання Львівської виправної колонії №48 про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Львівської області протягом 7 діб з дня її оголошення.

Головуючий ОСОБА_1