печерський районний суд міста києва
Справа № 757/9841/16-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 березня 2016 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю особи, яка подала скаргу ОСОБА_3 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 в інтересах Публічного акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» на бездіяльність прокуратури м. Києва про зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

03.03.2016 у провадження Печерського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_3 в інтересах ПАТ «Банк Кредит Дніпро» на бездіяльність прокуратури м. Києва, у рамках кримінального провадження № 0000129 щодо зобов`язання вчинити дії.

ОСОБА_3 у вимогах даної скарги просить зобов`язати прокуратур м. Києва вчинити ряд певних дії, однією із вимог яких є зобов`язання визнати ПАТ «Банк Кредит Дніпро» потерпілим у кримінальному провадженні.

В обґрунтування доводів та вимог скарги особа, що подала скаргу ОСОБА_3 посилається на те, що ним до прокуратури м. Києва 25.02.2016 вих. № 6/33-827 подано клопотання про зобов`язання вчинити ряд процесуальних дій, про те жодної відповіді з цього приводу він не отримував.

У судовому засіданні особа, що подала скаргу ОСОБА_3 скаргу підтримав, просив її задовольнити, посилаючись на її обґрунтованість.

Представник прокуратури м. Києва в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду скарги повідомлявся належним чином.

Згідно з ч. 3 ст. 306 КПК України, відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи, що представник прокуратури м. Києва, не з`явився в судове засідання, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи, а відтак суд визнав за можливе прийняти рішення по суті скарги без його участі в судовому засіданні на підставі наявних доказів.

Дослідивши письмові докази, заслухавши пояснення особи, що подала скаргу, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що прокуратурою м. Києва проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000129 від 11.02.2016 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 365 КК України.

Особа, що подала скаргу ОСОБА_4 25.02.2016 звернувся до прокуратури м. Києва із клопотанням у вимогах якого порушувалося питання про визнання ПАТ «Банк Кредит Дніпро» потерпілим у кримінальному провадженні № 0000129.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 55 КПК України, права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Згідно положень ч. 5 ст. 55 КПК України, за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

За змістом цієї норми, права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення.

У відповідності до вимог ст. 110 КПК України, постанова слідчого має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту свої прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

У рішенні ЄСПЛ «Шмалько проти України» п. 33 та «Далбан проти Румунії» п. 44 визначено, що термін «потерпілий» у сенсі статті 34 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод означає особу, яка безпосередньо постраждала від дії чи бездіяльності, яка є предметом судового розгляду; при цьому порушення Конвенції може мати місце навіть за відсутності шкоди. Отже, прийняття рішення чи вжиття заходу на користь заявника в принципі не є достатнім для позбавлення останнього статусу «потерпілого», якщо державні органи не визнали порушення Конвенції, чи то безпосередньо, чи по суті, і не надали за це порушення компенсації.

Отже, є всі підстави вважати, що ПАТ «Банк Кредит Дніпро» в межах кримінального провадження повинен здобути статус потерпілої особи.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов до висновку про задоволення вимог скарги та зобов`язання компетентної особи прокуратури м. Києва визнати ПАТ «Банк Кредит Дніпро» потерпілим в кримінальному провадженні.

Разом з тим, вимоги особи, що подала скаргу щодо зобов`язання органу досудового розслідування надіслати копію витягу з ЄРДР не підлягають задоволенню, оскільки як встановлено у судовому засіданні даний витяг був отриманий стороною звернення із скаргою.

Керуючись ст. ст. 303, 305, 306, 307, 309, ч. 2 ст. 376 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В :
Скаргу ОСОБА_3 в інтересах Публічного акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» на бездіяльність прокуратури м. Києва про зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Зобов`язати компетентну особу прокуратури м. Києва у кримінальному провадженні № 0000129 визнати Публічне акціонерне товариство «Банк Кредит Дніпро» потерпілим у кримінальному провадженні № 0000129 та вчинити дії відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 55 КПК України.

В іншій частині вимог скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1