Єдиний унікальний номер 448/405/16-к
Провадження № 1-кп/448/62/16

В И Р О К
Іменем України

21.04.2016 року Мостиський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

потерпілого - ОСОБА_4

та обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Мостиська матеріали кримінального провадження про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львів, жителя та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, одруженого, військовозобов`язаного, непрацюючого, несудимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

В С Т А Н О В И В:
21.03.2016р. приблизно о 11 год. 30 хв. обвинувачений ОСОБА_5 , знаходячись поблизу свого житлового будинку в с.Шегині Мостиського району Львівської області, в ході сварки, що виникла між ним та потерпілим ОСОБА_4 на ґрунті різних побутових причин, умисно наніс останньому один удар кулаком руки в обличчя, який прийшовся - в ділянку рота. Такими своїми діями обвинувачений заподіяв потерпілому легке тілесне ушкодження у виді садна на верхній губі, крововиливу та рани на слизовій верхньої губи.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину визнав частково. Пояснив, що проживає по сусідству з потерпілим в с.Шегині Мостиського району. Підтвердив ті обставини, що дійсно у зазначений день і час мав конфлікт з потерпілим. Першопричиною того стало те, що потерпілий став висловлювати в його (обвинуваченого) адресу зауваження з використанням нецензурної лайки з приводу порізки ним (обвинуваченим) дерев, що росли поблизу їхніх господарств. Крім того, потерпілий намагався його (обвинуваченого) вдарити, однак встиг відхилитися від даного удару. Не стерпів такої поведінки потерпілого та наніс йому один удар долонею руки в обличчя. Заперечив ту обставину, що в той час перебував в стані сп`яніння, а ствердив, що вживав спиртне вже після сварки та бійки з потерпілим.

Крім часткового зізнання, винність обвинуваченого доводиться такими доказами по справі:

показаннями потерпілого ОСОБА_4 , який показав, що 21.03.2016р. приблизно о 11 год. 30 хв. перебував вдома та почув звук бензопили. Коли вийшов на вулицю, то побачив обвинуваченого, який здійснював порізку дерев, що росли поблизу їхніх господарств. Знав, що обвинувачений не садив зазначених дерев, а тому був обурений його поведінкою. З цього приводу зробив обвинуваченому зауваження, а останній у відповідь образив його (потерпілого) нецензурними словами. Відповів обвинуваченому такими ж образливими словами, після чого той вдарив його (потерпілого) кулаком руки обличчя, розсікши верхню губу. Далі зателефонував в поліцію та повідомив про протиправну поведінку обвинуваченого щодо нього (потерпілого). Вважає, що обвинувачений на той час перебував в стані сп`яніння, оскільки мав почервоніле обличчя;

- показаннями свідка ОСОБА_6 , яка показала, що проживає по сусідству з потерпілим та обвинуваченим. У зазначений день і час почула сварку між ними, про що повідомила дочку потерпілого - ОСОБА_4 , прийшовши до будинку останньої. Коли обидвоє вийшли на подвір`я, то побачили потерпілого, який направлявся додому. При цьому такий телефонував в поліцію. Зауважили на обличчі потерпілого кров. З побаченого зрозуміли, що в ході сварки обвинувачений побив потерпілого, розсікши йому верхню губу;

- аналогічними показаннями свідка ОСОБА_4 ;

- показаннями свідка ОСОБА_7 , дружини потерпілого, яка показала, що 21.03.2016р. у передобідній час перебувала в школі, а коли повернулася додому, то побачила у чоловіка розсічену губу. Зі слів останнього дізналася, що він мав конфлікт з обвинуваченим; що даний конфлікт виник між ними з приводу самовільної порізки обвинуваченим дерев, що росли поблизу їхніх господарств; що в ході конфлікту обвинувачений наніс йому (потерпілому) удар в обличчя;

висновком судово-медичного експерта №38/2016 від 21.03.2016р., із якого слідує, що при судово-медичному дослідженні у потерпілого ОСОБА_4 виявлено садно на верхній губі, крововилив та рану на слизовій верхньої губи, які утворилися від контакту з тупим предметом, могли виникнути 21.03.2016р. та відносяться до легкого тілесного ушкодження;

заявою потерпілого ОСОБА_4 про факт його побиття 21.03.2016р. обвинуваченим ОСОБА_5 в с.Шегині Мостиського району Львівської області, чим стверджується час і місце вчинення злочину.

Суд не приймає до уваги доводів обвинуваченого в тій частині, що саме потерпілий спровокував його (обвинуваченого) до протиправних дій, оскільки такі повністю спростовуються показаннями потерпілого ОСОБА_4 , свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , не довіряти яким у суду немає підстав, котрі є логічними, послідовними, переплітаються між собою та з іншими доказами по справі, відтворюючи реальну картину події, що мала місце з обвинуваченим та потерпілим.

Аналізуючи зібрані по справі докази і оцінюючи їх в сукупності, суд знаходить винність обвинуваченого доведеною. Вважає, що його дії вірно кваліфіковано за ч.1 ст.125 КК України, оскільки він своїми діями умисно заподіяв потерпілому ОСОБА_4 легке тілесне ушкодження.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує обставини справи, ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого і обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченому, по справі не встановлено.

Зазначена в обвинувальному акті обставина, що обтяжує покарання обвинуваченому, зокрема «вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння» не віднайшла свого підтвердження в судовому засіданні. Суд критично сприймає з цього приводу показання потерпілого, який ствердив, що в момент вчинення злочину обвинувачений перебував в стані сп`яніння, а такий свій висновок мотивував лише його «почервонілим обличчям». Будь-яких інших об`єктивних доказів на підтвердження зазначеної обставини сторона обвинувачення суду не надала.

Враховується також, що обвинувачений вчинив злочин невеликої тяжкості і вперше, позитивно характеризується за місцем свого проживання, має на утриманні неповнолітню дитину, перебував в зоні проведення АТО.

Приймаючи до уваги наведені обставини в сукупності, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого можливе шляхом застосування до нього покарання у виді штрафу.

Такий вид і розмір покарання, як вважає суд, є необхідним і буде цілком достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження нових злочинів.

Цивільний позов по справі не заявлявся, процесуальні витрати - відсутні, запобіжні заходи не застосовувались.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

З А С У Д И В :

Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в дохід держави у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 (шістсот вісімдесят) гривень.

На вирок протягом 30-ти діб з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Львівської області через Мостиський районний суд Львівської області.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом (Кримінальним процесуальним кодексом України), набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

СуддяОСОБА_1

З оригіналом згідно:

Суддя ОСОБА_1

Вирок набрав законної сили:

«___» ______________ 20__ р.

Суддя ОСОБА_1