Справа № 127/6932/16-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18.07.2016 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці кримінальне провадження, внесене 25 лютого 2016 року в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001400 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Вінниці, українки, громадянки України, з середньою спеціальною освітою, працюючої медичною сестрою кабінету ТГТ Вінницького обласного онкологічного диспансеру, не одруженої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 10.02.2016 близько 12 год. 20 хв., перебуваючи за адресою м. Вінниця, вул. Князів Коріатовичів, між будинками № 155 та № 157, знайшла банківську картку ПАТ КБ «Правекс-Банк», яка належить ОСОБА_5 та вирішила вчинити крадіжку грошових коштів, що знаходились на банківському рахунку останньої, шляхом розрахунку цією карткою за товар у магазині. Того ж дня близько 12 год. 30 хв., ОСОБА_4 , здійснила свій злочинний умисел, спрямований на викрадення грошових коштів належних ОСОБА_5 , розрахувавшись викраденими коштами за придбані продукти харчування у ТК «Гранд», що знаходиться по вул. Князів Коріатовичів, 147 у м. Вінниці, на суму 94,22 гривні. Продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на викрадення грошових коштів, належних ОСОБА_5 , переконавшись що дана картка не захищена кодом, ОСОБА_4 близько 12 год. 40 хв., пішла до магазину «Шик і Блиск», що знаходиться на території ТК «Гранд», де розрахувалась викраденими коштами за миючі засоби і туалетну воду на суму 278,25 гривень, та аптеці «Укрмед», що знаходиться по вул. Князів Коріатовичів, 181 А у м. Вінниці - за препарати для лікування шлунку та печінки, на суму 323,11 гривні, чим спричинила ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 695, 58 гривень.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину визнала, щиро розкаялась та суду пояснила, що вона 10.02.2016 року знайшла банківську картку «Правексбанк» в м. Вінниці по вул. Князів Коріатовичів між будинками №155 та №157 та вирішила купити товари у магазині, розрахувавшись знайденою карткою. Так, спочатку вона пішла в магазин «Шик і Блиск» розрахувалась знайденою карточкою та потім пішла до аптеки «Укрмед» та купила ліки. Розуміючи, що не її картка та не її кошти на картці. На картці не було зазначено ні прізвища, ні ім`я власника, а було написано «Вільні гроші», був номер та назва банку. Вона могла віднести вказану картку до банку та повернути власниці. На даний час потерпілій шкоду відшкодувала, про що у неї є розписка. Картку потім викинула, проте потерпілій повернула гроші і за відновлення картки.
З досліджених в судовому засіданні доказів, що надані стороною обвинувачення вбачається, що 11.02.2016 року з заявою про вчинення злочину звернулась ОСОБА_5 . Згідно вказаної заяви вона просить прийняти міри до розшуку її банківської картки «Правексбанк», яку вона втратила в період часу з 10:00 до 12:00 год. 10.02.2016 року по вул.. Свердлова в м. Вінниці, з якої в подальшому було знято кошти в сумі 1000 грн., що підтверджується протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 11.02.2016 року.
Вказана заява зареєстрована у встановленому порядку 25.02.2016 року, що підтверджується витягом з ЄРДР.
Відповідно до постанов про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 28.03.2016 року DVD-диски з записом камер відеоспостереження «Укрмед» (по вул. Князів Коріатовичів 147 в м.Вінниці) та ТК «Грант» (по вул. князів Коріатовичів 147 в м.Вінниці) визнано речовими доказами у кримінальному провадженні та приєднано до матеріалів кримінального провадження.
Згідно розписки потерпілої ОСОБА_5 шкода, завдана злочином їй відшкодована обвинуваченою в повному обсязі.
Учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються.

З`ясувавши, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст обставин справи, які ними не оспорюються, переконавшись у добровільності їх позиції та роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавленні права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються.

Заслухавши показання обвинуваченої, дослідивши надані під час судового провадження докази, суд дійшов наступних висновків.
Під час судового провадження обвинувачена визнала свою винуватість у вчинені злочину, повідомила, що жодні обставини встановлені під час досудового розслідування та викладені в обвинувальному акті нею не оспорюються, надала показання та повідомила про обставини вчинення нею злочину.
Розглянувши вказане провадження в межах висунутого обвинувачення, дослідивши докази у справі в заявленому сторонами обсязі, суд дійшов висновку, що винуватість обвинуваченої доведена стороною обвинувачення, оскільки підтверджена сукупністю доказів у справі, які суд приймає до уваги як належні, допустимі та достатні для висновків суду.
Так, суд приймає до уваги показання обвинуваченої, яка повідомила, що знайшовши банківську картку, вирішила перевірити чи захищена вона пін-кодом та чи можна розрахуватись нею за придбані товари. Переконавшись у тому, що вказане можливо, обвинувачена використала картку для оплати, наявними на її рахунку грошима, товарів на свій власний розсуд. Такі показання обвинуваченої повністю узгоджуються з письмовими доказами наданими прокурором, як то заявою потерпілої, яка повідомила про зняття коштів з її рахунку.
Оцінюючи вказані обставини справи, суд враховує, що предметом протиправного посягання в даному випадку стала не банківська картка, яка обвинуваченою була знайдена, а грошові кошти, що перебували на рахунку потерпілої у банківській установі. Так, зазначена банківська карта фактично є «ключем» до розпорядження коштами, що перебувають на рахунку, та сама по собі, зазвичай, матеріальної цінності не становить. Тобто, якщо б обвинувачена знайшла картку та розпорядилась саме нею на власний розсуд, вказані дії можливо було б оцінити як знахідку, а не крадіжку. Проте, обвинувачена розпорядилась карткою (викинула), лише після того як витратила за її допомогою на свої потреби грошові кошти наявні на рахунку потерпілої, а саме розрахувалась за допомогою карти в магазинах за обраний товар. За таких підстав в обвинуваченої, яка отримала картку (ключ) як знахідку та пересвідчилась, що картка не захищена пін-кодом, саме в цей час виник умисел на заволодіння чужим майном (грошима), що знаходились на рахунку та не вибували з володіння потерпілої. Такі об`єктивні дії не можливо оцінити як знахідку, оскільки вони характеризують вчинене як таємне викрадення чужого майна.
Так, згідно з позицією Верховного Суду України у справі №5-2кс14 від 06.03.2014 року, на відміну від крадіжки, привласнене майно може вважатися знахідкою лише за умов, що: а) воно вибуло з володіння власника; б) місцезнаходження цього майна власнику не відомо; в) між втратою майна та його знахідкою пройшов тривалий час, який давав власнику підстави вважати майно остаточно втраченим; г) особа, яка знайшла майно, не була очевидцем події втрати і сама не чинила будь-яких активних дій, спрямованих на вилучення майна з володіння власника; д) відсутня можливість виявлення (ідентифікації) законного власника майна.

У контексті конкретних обставин цієї справи суд зазначає, що грошові кошти викрадені обвинуваченою перебували на рахунку потерпілої, тобто не вибули з володіння власника, а відтак потерпіла була обізнана щодо місцязнаходження майна, майно (гроші) взагалі не втрачались потерпілою, а обвинувачена, знайшовши картку, не лише могла виявити законного власника через наявні на картці реквізити, а й просто не витрачати з неї гроші. Саме викрадення грошей утворює незаконне таємне заволодіння майном, що фактично не вийшло з володіння власника, картка (ключ) від яких опинився у неналежному місці та саме вказане слід розцінювати не як привласнення знахідки, а як крадіжку чужого майна.

Вказане надає підстави стверджувати, що винуватість обвинуваченої є доведеною, оскільки подані докази містять достатні дані, що підтверджують наявність умислу ОСОБА_4 на заволодіння чужим майном, корисливий мотив її дій та об`єктивні дії, вчинені нею для досягнення її мети.
Суд оцінивши сукупність доказів у справі та надавши юридичну оцінку діям ОСОБА_4 , кваліфікує дії обвинуваченої за ч. 1 ст. 185 КК України, як вчинення крадіжки, тобто таємного викрадення чужого майна.
При вирішенні питання щодо обрання ОСОБА_4 покарання, суд керується вимогами ст. ст. 65-67 КК України, роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання та слідує принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
З довідки ВОПНЛ ім. Ющенка від 03.03.2016 року № 20-1041 вбачається, що ОСОБА_4 на психіатричному обліку у вказаному закладі не перебуває.
Відповідно до довідки КЗ ВОНД «Соціотерапія» ОСОБА_4 на диспансерному наркологічному обліку в закладі не перебуває.
Згідно характеристики ТОВ «ЖЕО» від 04.03.2016 року № 292 ОСОБА_4 проживає за адресою: АДРЕСА_1 , скарг на її поведінку до ТОВ «ЖЕО» не надходило. Іншою інформацією ТОВ «ЖЕО» не володіє.
Відповідно до характеристики Вінницького обласного клінічного онкологічного диспансеру відносно ОСОБА_4 , за час роботи проявила себе грамотним фахівцем, добросовісна в роботі, з боку пацієнтів та адміністрації закладу скарг немає.
Згідно вимоги про судимість від 16.03.2016 року, обвинувачена ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності не притягувалась.

Таким чином, обвинувачена ОСОБА_4 раніше не судима, вчинила умисний корисливий злочин середньої тяжкості, вину у вчиненні злочину визнала, шкоду відшкодувала, офіційно працює, за місцем роботи характеризується позитивно, скарг на її поведінку за місцем проживання також не надходило.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої, суд визнає щире каяття та добровільне відшкодування шкоди, що підтверджується заявою потерпілої. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої - судом не встановлено.
З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, особи обвинуваченої, суд вважає, що покаранням необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 і попередження вчинення ним нових злочинів буде покарання у виді штрафу для досягнення мети покарання, визначеної ст. 50 КК України, щодо запобігання вчиненню нових злочинів засудженою.

В той же час, зважаючи на вимоги ч.4 ст. 74 КК України, те, що обвинуваченою вчинено злочин середньої тяжкості, враховуючи поведінку ОСОБА_4 під час розгляду справи, її щире каяття, активне сприяння встановленню істини у справі, позитивну характеристику з місця роботи, особу обвинуваченої, яка вперше притягується до кримінальної відповідальності, відсутності суспільно-небезпечних наслідків діяння, повного відшкодування шкоди потерпілій, суд вважає, що обвинувачена не є суспільно небезпечною особою, а тому може бути звільнена від призначеного покарання.
Крім того, вирішити питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні відповідно до ст. 100 КК України.

Керуючись ст. 65-67, 185 КК України, ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
Визнати винуватою ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.
Призначити ОСОБА_4 покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у виді п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 850 гривень.
На підставі ч.4 ст. 74 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання.

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме DVD-диски з записом камер відеоспостереження «Укрмед» (по вул. Князів Коріатовичів 147 в м. Вінниці) та ТК «Грант» (по вул. князів Коріатовичів 147 в м. Вінниці) залишити в матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Відповідно до ч.2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.
Суддя: