Провадження № 1-кп/643/468/16
Справа № 643/2401/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16.06.2016 року м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у склад:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001433 від 17 лютого 2016 року за підозрою:

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м. Харків, громадянина України, українця, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше судимого
09.11.2007р. Фрунзенським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 186, ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року обмеження волі. Звільнений 27.11.2007 з Харківського СІЗО по відбуттю покарання;
23.05.2008р. Дзержинським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 309 КК України, до 2 років позбавлення волі, згідно ст. 75, 76 КК України, звільнений з виправним терміном 2 роки.;
09.11.2011р. Московським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186, 70 КК України до 4 років позбавлення волі, згідно ст. 75, 76 КК України, звільнений з виправним терміном 2 роки.
08.10.2012р. Фрунзенським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 70, ст. 71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі. Звільнений 02.07.2014р. з Олексіївської виправної колонії (№25), згідно ст. 2 Закону України « Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014р., згідно постанови Дзержинського районного суду м. Харкова від 24.06.2014р., зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.2 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
Судом встановлено що ОСОБА_4 , 16.02.2016 близько 19:30, перебуваючи на ринку біля буд. 21 по вул. Валентинівська в м. Харкові, побачив раніш не знайому ОСОБА_5 , яка стояла біля кіоску з кондитерськими виробами, в якої в правій кишені знаходився мобільний телефон «Nокіа 301», діючи за раптово виниклим умислом направленим на таємне викрадення чужого майна, повторно, переслідуючи корисливий мотив, скориставшись тим, що ОСОБА_5 , не слідкує за телефоном, усвідомлюючи, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов з заду та правою рукою потягнувся до її правого карману де знаходився мобільний телефон «Nокіа 301», вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №63 від 19.02.2016р.- 457,00 грн., з сім-картою «МТС» вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 63 від 19.02.2016р.- 10,00 грн., з сім-картою «Київстар» вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №63 від 19.02.2016р.- 10,00 грн. Взявши телефон рукою, почав витягувати його з кишені, однак не зміг довести свій злочинний намір до кінця, у зв`язку з тим, що був помічений потерпілою. ОСОБА_4 , не вчинив усіх дій, які він вважав необхідним для доведення кримінального правопорушення до кінця, та не зміг його довести, з причин, що не залежали від його волі.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст. 185 КК України визнав повністю, у скоєному щиро розкаявся та дав показання, які відповідають обставинам скоєння кримінального правопорушення, встановленим як досудовим слідством, так і судовим розглядом.

За таких обставин, згідно положень ч. 3 ст. 349 КПК України, враховуючи, що проти цього не заперечували учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом встановлено, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, добровільність їх позицій не викликає сумнівів. Судом роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Судом дії обвинувачуваного кваліфікуються по ч. 3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України не закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинений повторно.
При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує ступень тяжкості скоєного кримінального правопорушення, наслідки, які настали від його скоєння, обставини що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого, його відношення до скоєного правопорушення та данні про його особу.

Кримінальне правопорушення, скоєне обвинуваченим, відповідно до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, проте від його скоєння не настало тяжких наслідків, збиток відшкодований потерпілій внаслідок повернення викраденого майна.

Обвинувачений щиро розкаявся у скоєнні кримінального правопорушення, суттєво допоміг суду при судовому розгляді справи, що відповідно до ст. 66 КК України суд визнає обставинами, які пом`якшують його покарання. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, передбачених ст.67 КК України, судом не встановлено.

ОСОБА_4 провину свою визнав повністю, раніше неодноразове притягався до кримінальної відповідальності. Мешкає разом з батьком без реєстрації, характеризується негативно. На обліку психіатра не перебуває.

При вирішенні питання про вид та міру покарання обвинуваченому, суд, враховуючі викладене, вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції інкримінованим обвинуваченому частин статей КК України. Враховуючи обставини що пом`якшують покарання обвинуваченого, його негативне відношення до скоєного злочину, відшкодування матеріальної шкоди, суд вважає за необхідне призначити покарання у вигляді позбавлення волі, з наступним звільненням від відбування покарання з іспитовим строком на підставі ст. 75 КК України, та покладенням деяких обов`язків на підставі ст. 76 КК України.

Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлений, судові витрати по справі відсутні. Речових доказів немає. Запобіжний захід на досудовому слідстві не обирався, у суду відсутні підстави для обрання запобіжного заходу.

Керуючись ст.ст.370, 371, 373, 374, КПК України, суд
П О С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст.185 КК України і призначити йому покарання у вигляді 3 років позбавлення волі.

Згідно ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_4 не виїжджати за межі України без згоди кримінально-виконавчої інспекції, не змінювати місце проживання та періодично з`являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до апеляційного суду Харківської області через Московський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1