Справа № 278/982/16-к
В И Р О К
Іменем України
17 травня 2016 року м. Житомир
Житомирський районний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
підозрюваного ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000437 стосовно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дворище Володарсько-Волинського району Житомирської області, громадянина України, із неповною середньою освітою, офіційно непрацюючого, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, мешканця АДРЕСА_1 , судимого:
12.10.1999 Володарсько-Волинським районним судом Житомирської області за ч. 2 ст. 140, ч. 2 ст. 141, ст. 44, 46-1 КК України до 3 років позбавлення волі з відстрочкою виконання вироку на 1 рік;
07.05.2001 Володарсько-Волинським районним судом Житомирської області за ч. 1 ст. 140, ст. 46-1 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі з відстрочкою виконання вироку на 1 рік та штрафом 680 грн.;
16.03.2007 Володарсько-Волинським районним судом Житомирської області за ч. 1 ст. 263, ст. 75 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки;
21.11.2007 Володарсько-Волинським районним судом Житомирської області за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі;
01.11.2012 Ружинським районним судом Житомирської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі,
підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в :

Відповідно до угоди досудовим розслідуванням встановлено, що 30 березня 2016 року ОСОБА_4 знаходився в кімнаті будинку АДРЕСА_1 , де у нього виник умисел на повторне таємне викрадення чужого майна.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 в той же день та місці близько 9 години підійшов до ліжка в кімнаті зазначеного будинку, де побачив мобільний телефон «LENOVO A319» вартістю 1999 грн., в якому знаходилась карта пам`яті на 8 ГБ вартістю 150 грн., сім картка оператора мобільного зв`язку «МТС» вартістю 25 грн. та силіконовий чохол вартістю 80 грн., а всього на загальну суму 2254 грн., який належить ОСОБА_5 , після чого повторно таємно викрав вищевказаний мобільний телефон та викраденим розпорядився на свій власний розсуд.
Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
20 квітня 2016 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні названого злочину.
21 квітня 2016 року між підозрюваним ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_5 укладено угоду про примирення, згідно якої сторони визнають правильність кваліфікацій дій ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 185 КК України та узгоджують вид і міру покарання ОСОБА_4 у виді трьох місяців арешту.
Вирішуючи питання про відповідність цієї угоди вимогам КПК України та закону, суд враховує наступне.
У даному кримінальному провадженні відповідно до ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення може бути укладена, оскільки злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України, є злочином середньої тяжкості, злочином заподіяна шкода лише інтересам потерпілого.
Зміст угоди відповідає вимогам, встановленим ст. 471 КПК України, угода містить передбачені ст. 473 КПК України наслідки її укладення та затвердження, а також наслідки невиконання вимог угоди.
Укладення угоди між підозрюваним ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_5 є добровільним, на чому наголосили сторони угоди в судовому засіданні та заявили, що вони цілком розуміють наслідки угоди. Для визнання винуватості ОСОБА_4 наявні фактичні підстави.
Узгоджені сторонами вид і міра покарання відповідають ступеню тяжкості вчиненого злочину, особі підозрюваного, який щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину та відшкодував завдану шкоду. Очевидної неможливості виконання підозрюваним взятих на себе зобов`язань не вбачається.
Потерпілий ОСОБА_5 , підозрюваний ОСОБА_4 , прокурор висловили одностайну думку про затвердження угоди про примирення. Потерпілий підтвердив, що завдану шкоду йому відшкодовано, претензій до ОСОБА_4 не має.
Цивільний позов у провадженні не пред`явлено. Відомості про процесуальні витрати матеріали провадження не містять.
Речовий доказ підлягає залишенню в розпорядженні власника.
Приймаючи до уваги призначене покарання, поведінку ОСОБА_4 при проведенні досудового розслідування та судового розгляду, підстав для застосування щодо нього запобіжного заходу не вбачається.
Керуючись ст.ст. 369-371, 373-374, 469, 471, 474-475 КПК України, суд

у х в а л и в:

Затвердити у кримінальному провадженні № 0000437 угоду про примирення від 21 квітня 2016 року між потерпілим ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 .
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання у виді трьох місяців арешту.
Початок строку відбування покарання обчислювати з моменту приведення вироку до виконання.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід щодо ОСОБА_4 не обирати.
Після набрання вироком законної сили речові доказ: мобільний телефон «LENOVO A319», переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_5 , залишити в його розпорядженні.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок протягом тридцяти днів з дня проголошення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Житомирської області через Житомирський районний суд Житомирської області. При цьому вирок може бути оскаржений:
підозрюваним, його захисником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;
потерпілим, його представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу;
прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.
Копія вироку негайно після проголошення вручається підозрюваному та прокурору. Учаснику, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.
Суддя ОСОБА_1