солом`янський районний суд міста києва
УхВАЛА

і м е н е м У к р а ї н и

18 жовтня 2016 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши в судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання старшого слідчого з ОВС СУ ФР ГУ ДФС у Київській області ОСОБА_3 про арешт майна та тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, -

ВСТАНОВИВ:
Старший слідчий з ОВС СУ ФР ГУ ДФС у Київській області старший лейтенант податкової міліції ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із клопотанням, погодженим прокурором відділу прокуратури Київської області ОСОБА_4 , про арешт грошових коштів ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », які знаходяться на банківських рахунках в АТ « ІНФОРМАЦІЯ_3 », а також про тимчасовий доступ до речей і документів даного підприємства, які перебувають у володінні банку, шляхом зобов`язання посадових осіб банку надати слідчому інформацію про залишок коштів на конкретному рахунку, мотивуючи своє клопотання перебуванням в його провадженні кримінального провадження №0000003.

В той же час, незважаючи на надходження зазначеного клопотання до суду 03.10.2016 і в цей же день проведеного автоматичного розподілу даної справи між суддями ІНФОРМАЦІЯ_4 , а також забезпеченої апаратом суду негайної передачі матеріалів слідчому судді з розгляду даного клопотання, особа, яка виступає ініціатором поданого клопотання в судове засідання з його розгляду з огляду на порушене питання про його розгляд за відсутності володільця інформації (банку), що передбачає невідкладність розгляду в той самий день, а також скорочених термінів розгляду клопотання в частині арешту майна, в судові засіданні 04.10.2016, 07.10.2016 та 18.10.2016 не з`явилася.

Відповідно до ч.1 ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими КПК України.

Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених КПК України (ч.2 ст.22 КПК України)

Під час кримінального провадження функції державного обвинувачення, захисту та судового розгляду не можуть покладатися на один і той самий орган чи службову особу (ч.3 ст.22 КПК України)

Змістовний аналіз наведених вище положень процесуального закону свідчить про те, що саме слідчий зобов`язаний прибути до слідчого судді та довести підстави обґрунтованості свого клопотання. В протилежному ж випадку, можна дійти висновку про те, що останній втратив цікавість до поданого клопотання, наслідки вирішення останнього його вже більше не цікавлять.

Відповідно до ч.1 ст.173 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом 2 частини 1 статті 170 КПК України.

На підставі викладеного, слідчий суддя констатує не доведення необхідності накладення арешту внаслідок неявки в судове засідання з розгляду такого клопотання, а також не доведення обґрунтованості застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як тимчасовий доступ до речей і документів.

Керуючись ст.ст. 159, 160, 162, 163, 164, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання слідчого відмовити.
Ухвала слідчого судді в частині відмови в накладенні арешту може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її постановлення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Окремо слідчий суддя роз`яснює слідчим, які здійснюють досудове розслідування кримінального провадження №0000003, що вони не позбавлені можливості знову звернутися до слідчого судді в разі необхідності із аналогічним клопотанням з урахуванням наведеного в мотивувальній частині даної ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1