Красноокнянський районний суд Одеської області
Справа № 506/640/15-к
Провадження № 1-кп/506/7/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10.03.2016 смт. Красні Окни

Красноокнянський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді - ОСОБА_1 ,

секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000074 від 05.03.2015 року, відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Прогрес, Оргіївського району, Республіки Молдова, громадянина України, який має неповну середню освіту, непрацюючого, маючого на утриманні трьох неповнолітніх дітей, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
обвинувачуваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 213 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4 , ОСОБА_5

захисника - ОСОБА_6

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:
Органом досудового розслідування ОСОБА_3 обвинувачуюєься у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст 213 КК України, тобто у здійсненні операцій з брухтом кольорових і чорних металів без державної реєстрації та організації незаконного пункту прийому, схову і збуту металобрухту, на території якого, у період з 2014 року (точної дати встановити не надалось можливим) по 05.03.2015 року з метою власного збагачення, умисно, незаконно та систематично здійснював прийом лому чорного та кольорового металів, купуючи його у громадян, який у подальшому зберігав на території свого домогосподарства, яке розташоване за адресою: с. Довжанка, Красноокняського району, Одеської області.
В обвинувальному акті зазначено, що у ході досудового слідства було встановлено, що приблизно у лютому 2015 року мешканка с. Ілля, Красноокнянського району, Одеської області - ОСОБА_7 здала ОСОБА_3 металобрухт алюмінію, вагою 5 кг, за що отримала 40 грн. та брухт чорного металу, вагою 9 кг, за що отримала 13 грн.
Також приблизно у середині лютого 2015 року мешканець с. Довжанка, Красноокнянського району, Одеської області - ОСОБА_8 здав ОСОБА_3 брухт чорного металу, вагою 45 кг та кольорового металу, вагою 4 кг.
Крім того, 05.03.2015 року близько 13 години 30 хвилин мешканець с. Довжанка, Красноокнянського району, Одеської області, ОСОБА_9 назбирав зі свого домогосподарства брухт чорного металу (жерстяні коробки від фарби, стару гнилу раму від велосипеду, непридатну для використання, старі каструлі зі слідами корозії та дірками, які не придатні для використання), вагою 9,5 кг та здав ОСОБА_3 , за що отримав 14 грн.
05.03.2015 року під час огляду території господарства, де проживає ОСОБА_3 за адресою: Одеська область, Красноокнянський район, с. Довжанка було виявлено та вилучено напільні металеві ваги та 350 кілограмів брухту чорного металу, який він незаконно прийняв у громадян.
В обвинувальному акті також зазначено, що вина ОСОБА_3 підтверджується показами свідків: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 ,. ОСОБА_8 , ОСОБА_12 , ОСОБА_7 , а також протоколами огляду.
Експертизи по даному кримінальному провадженню не проводились, судових витрат не має.
Речові докази: ваги синього кольору та 350 кг металобрухту, які знаходяться на зберіганні у ОСОБА_13 за адресою АДРЕСА_1 .

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину не визнав повністю та пояснив, що проживає за адресою: Одеська область, Красноокнянський район, с. Довжанка разом з дружиною, трьома дітьми та батьком. На даний час він не працює, оскільки доглядає за хворим батьком, який є інвалідом 2 групи у зв`язку з психічним захворюванням. ОСОБА_3 пояснив, що ваги та металобрухт, які були вилучені з його домогосподарства взагалі йому не належать, оскільки він ніколи операціями з металобрухтом не займався і нічого у нікого не скуповував. Він пояснив, що вищезазначені ваги та металобрухт належать його батьку, який раніше жив окремо, однак, важко захворів і він ( ОСОБА_14 ) у грудні 2013 року перевіз його до свого місця проживання, щоб доглядати. Даний металобрухт разом з вагами він також перевіз до свого домогосподарства на початку 2014 року, оскільки батько дуже нервував, що його майно може хтось вкрасти, так як хата залишилася без нагляду. Обвинувачений також зазначив, що свідки, які стверджують, що він нібито купляв у них металобрухт, його обмовляють, оскільки дільничний інспектор ОСОБА_15 має на них вплив. Обвинувачений також пояснив, що йому відомий той факт, що кожного тижня по селам їздять невідомі особи на вантажній машині, які приймають у людей металобрухт в обмін на картоплю. Крім того, ОСОБА_3 зазначив, що приблизно у лютому 2015 року до нього приходив дільничний інспектор ОСОБА_15 з пропозицією платити йому (інспектору) гроші за прикриття незаконних операцій з металобрухтом, однак, ОСОБА_3 відмовився, оскільки такими операціями ніколи не займався. Також обвинувачений пояснив, що одного разу до нього прийшов сусід ОСОБА_9 , який приніс старі відра та ще якийсь металобрухт, попросивши, що коли буде їхати машина, яка обмінює металобрухт на картоплю, обміняти, а потім він ( ОСОБА_16 ) забере цю картоплю. ОСОБА_3 заперечував, що 05.03.2015 року спілкувався з працівниками міліції, оскільки ще зранку пішов з дому у своїх справах, а вдома залишилася тільки дружина. Обвинувачений також пояснив, що хотів у подальшому обміняти металобрухт свого батька на картоплю, щоб було чім засіяти город по весні, оскільки у його родини дуже скрутне матеріальне становище так як у них троє неповнолітніх дітей, дружина не працює, у зв`язку з доглядом за хворою дитиною, а він також офіційно не працює, оскільки доглядає за хворим батьком, разом з тим, перебуває на обліку у центрі зайнятості і погоджується на будь-які підробітки. Живуть вони лише за рахунок того що мають худобу, птицю та земельну ділянку.

За клопотанням сторони обвинувачення судом були допитані свідки ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_7 , ОСОБА_15 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 .
Свідок ОСОБА_11 пояснила, що її запросили працівники міліції, хто саме вона вже не пам`ятає, скоріше за все це був ОСОБА_15 або Кирлан, бути у якості понятої, пояснивши, що ними було виявлено незаконні операції з металом та вона як понята повинна підписатися під актом вилучення металобрухту. Потім її разом з ОСОБА_10 привезли до домогосподарства ОСОБА_3 . Скільки було вилучено металобрухту вона не пам`ятає, бачила як працівники міліції зважували металобрухт на вагах, які стояли у дворі обвинуваченого. Вона припускає, що ці ваги були справні, однак стверджувати цього не може, оскільки взагалі близько до них не підходила. Свідок також пояснила, що їй відомо, що періодично на вантажній машині їздять невідомі особи, які обмінюють металобрухт на картоплю. Те що ОСОБА_3 нібито займається купівлею металобрухту у населення вона вперше дізналася лише під час огляду його домогосподарства, до цього, такі факти їй відомі не були. Під час огляду була присутня лише дружина обвинуваченого, його ( ОСОБА_3 ) вдома не було. Свідок також пояснила, що їй невідомо, що пояснювала дружина обвинуваченого щодо металобрухту, оскільки працівники міліції привезли її (свідка) та іншу поняту ОСОБА_10 вже під кінець слідчої дії, коли вже частину металобрухту погрузли на машину.
Свідок ОСОБА_10 пояснила, що була присутня під час вилучення металобрухту з домогосподарства ОСОБА_3 у якості понятої за запрошенням працівника міліції ОСОБА_23 . Скільки було вилучено металобрухту не пам`ятає. Обвинуваченого під час вилучення не бачила. Працівники міліції зважили металобрухт на вагах, які були у дворі ОСОБА_3 , котрі потім також вилучили. Крім того, свідок пояснила, що ОСОБА_3 характеризує з позитивної сторони і ніколи не чула і не бачила, щоб він скуповував або продавав металобрухт.
Свідок ОСОБА_7 пояснила суду, що насправді ніякого металобрухту ОСОБА_3 не здавала, а обмовила його, оскільки дільничний інспектор ОСОБА_15 пообіцяв їй допомогти у вирішенні особистої проблеми, а саме: забрати паспорт з магазина, у якому вона позичала продукти, а гроші не повернула. Дільничний інспектор також пообіцяв їй, що ніякого слідства над ОСОБА_3 не буде, а він сплатить лише штраф, але коли вона дізналася, що справа вже у суді вирішила прийти та розказати правду.
Свідок ОСОБА_9 пояснив суду, що періодично по селу їздить вантажна машина, та невідомі особи обмінюють металобрухт на картоплю. У зв`язку з тим, що ОСОБА_3 живе ближче до дороги, він (свідок) приблизно у березні 2015 року заніс до його домогосподарства близько 10 кг металобрухту і попросив ОСОБА_3 , коли буде їхати вищевказана машина поміняти даний металобрухт на картоплю, а потім він її забере. Обвинувачений ніяких грошей за металобрухт йому не давав і взагалі йому невідомо, щоб він колись приймав металобрухт. Свідок також пояснив, що дільничний інспектор ОСОБА_15 це його двоюрідній брат і навесні 2015 року він особисто привозив його (свідка) до слідчого та сказав, що треба казати слідчому та де треба поставити свій підпис, протокол допиту він не читав. Свідок також пояснив, що погодився на пропозицію брата ( ОСОБА_15 ) дати неправдиві свідчення проти ОСОБА_3 , так як побоюється працівників міліції, оскільки раніше засуджувався.
Свідок ОСОБА_12 пояснив суду, що ніякого металобрухту ОСОБА_3 не здавав. На досудовому слідстві дільничний інспектор ОСОБА_15 привіз його до слідчого і сказав, щоб він (свідок) підписав якийсь документ. Що саме він підписував свідок не знає. Свідок пояснив, що погодився поїхати з ОСОБА_15 до слідчого так як останній сказав, що йому ще не один раз прийдеться до нього звертатися.
Свідок ОСОБА_15 пояснив, що є працівником поліції та приймав участь у огляді подвір`я будинку ОСОБА_3 за адресою: с. Довжанка, Красноокняського району, Одеської області та вилученні металобрухту. Дана слідча дія проводилося на підставі письмової згоди дружини обвинуваченого. Обвинувачений під час слідчої дії присутній не був. На час огляду на подвір`ї були ваги, на яких був металобрухт та поряд з ними була ще купа металобрухту. Зважування проводили на вагах, які належали обвинуваченому. Чи зважували металобрухт повторно йому невідомо. Свідок також підтвердив, що ОСОБА_9 це його двоюрідний брат.
Свідок ОСОБА_17 пояснив, що є працівником поліції і був слідчим по даному кримінальному провадженню, 5.03.2015 року надійшло повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, він у складі оперативної групи виїхав за адресою с. Довжанка, Красноокняського району, Одеської області та проводив огляд домогосподарства ОСОБА_3 на підставі добровільної згоди (розписки) дружини обвинуваченого, ухвали слідчого судді не було. У ході проведення огляду було вилучено металобрухт приблизно 300-400 кг та ваги, а вже потім після даної слідчої дії (вилучення) були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Металобрухт зважували на вагах, які належали ОСОБА_3 , а потім ще раз переважили у смт Красні Окни. Свідок також пояснив, що після того як 16.03.2015 року він отримав ухвалу слідчого-судді про надання дозволу на вилучення металобрухту та вагів, повторне влучення він не проводив, оскільки ще 05.03.2015 року дані речі були передані на зберігання відповідальній особі.
Свідок ОСОБА_18 пояснив, що приблизно півтора роки тому, навесні 2014 року здавав ОСОБА_3 металобрухт. Перший раз він особисто привіз металобрухт до ОСОБА_3 , а другий раз обвинувачений приїздив до нього сам. Ані перший раз, ані другий ОСОБА_3 грошей за металобрухт не давав, сказавши, що потім розрахується, однак до теперішнього часу так гроші і не віддав. Що потім ОСОБА_3 робив з цим металобрухтом йому не відомо.
Свідок ОСОБА_19 пояснив, що навесні 2014 року привіз до ОСОБА_3 металобрухт приблизно 180 кг, обвинувачений з ним розрахувався грошима, але скільки він отримав не пам`ятає, оскільки знаходився у стані алкогольного сп`яніння.
Свідок ОСОБА_20 пояснив, що навесні 2015 році здавав ОСОБА_3 одну гантель, коробки, куски арматури, отримав від нього гроші, скільки точно не пам`ятає. За якими цінами ОСОБА_3 приймає металобрухт йому не відомо, оскільки він його навіть не питав. Прийти до суду та дати покази проти ОСОБА_3 йому сказав старший брат ОСОБА_18 . Свідок також пояснив, що раніше притягувався до кримінальної відповідальності за крадіжку у 2015 році і на даний час у нього триває термін іспитового строку. Старший брат ОСОБА_24 , який попросив прийти дати свідчення проти ОСОБА_3 також на даний час відбуває покарання з іспитовим строком.
Свідок ОСОБА_22 пояснив, що є працівником поліції, навесні 2015 року проїжджав біля домогосподарства ОСОБА_3 разом з ОСОБА_15 та ОСОБА_23 , побачили чоловіка, який виходив з домогосподарства ОСОБА_3 це був ОСОБА_9 , вони зупинили його і він сказав, що здав обвинуваченому металобрухт. Потім почали гукати ОСОБА_3 він вийшов і його повідомили що він займається незаконними операціями з металобрухтом, і запропонували йому спростувати це, надавши відповідні документи, однак він сказав, що документи надати не може і повернувся до себе на подвір`я. Потім приїхала оперативна група, але ОСОБА_3 кудись зник, а вийшла його дружина, яка написала розписку про згоду на огляд домоволодіння. Свідок не зміг пояснити, які підстави були зупиняти ОСОБА_9 , який виходив з домогосподарства ОСОБА_14 . Під час огляду на подвір`ї був виявлений металобрухт та ваги, яка кількість металобрухту - свідок не знає, оскільки не був присутнім під час зважування.
Свідок ОСОБА_21 пояснив суду, що одного разу приблизно у кінці літа на початку осені 2014 року допомагав своєму другові ОСОБА_25 грузити металобрухт на причеп автомобіля ОСОБА_3 . Обвинувачений гроші за металобрухт не давав. Сам він особисто ОСОБА_3 металобрухт не здавав.

За клопотанням сторони захисту були допитані свідки ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 .
Свідок ОСОБА_27 , зазначила, що є дружиною обвинуваченого, 05.03.2015 року чоловіка вдома не було, вона, почувши, що гавкають собаки на господарській частині двору, вийшла подивитися, що трапилося і побачила на подвір`ї працівників міліції: серед яких був дільничний інспектор ОСОБА_15 , який сказав, що вони шукають вкрадене майно і чи не заперечує вона, щоб вони оглянули її домогосподарство, вона погодилась, написавши розписку, оскільки їй нічого було приховувати і фактично працівники міліції вже були на території домогосподарства. Після того, як вона віддала розписку, ОСОБА_15 сказав, що насправді вони зараз будуть влучати усі речі, які мають металеве походження. Вона злякалася, що можуть вилучити зварювальний апарат, кисневий балон, газонокосилку та інші речі, які вони використовують у господарстві, а деякі взагалі належали сусідам, у яких вони запозичили їх, і тоді ОСОБА_15 запропонував заплатити йому 2 000 грн., щоб не вилучати взагалі все і сказав, що може домовитися, щоб її ( ОСОБА_27 ) не притягували до кримінальної відповідальності. У зв`язку з тим, що вона злякалася і, розуміючи скільки коштуватиме її родині купляти нові прилади, деякі з яких були чужі, погодилась на пропозицію ОСОБА_15 і дала йому 1000 грн., а іншу 1000 грн. повинна була віддати потім. ОСОБА_27 також пояснила, що спочатку кримінальне провадження було відкрито стосовно неї, її навіть викликали до суду, однак, потім обвинуваченим став її чоловік. Свідок також підтвердила, що металобрухт, який було вилучено 05.03.2015 року, її чоловік перевіз з домогосподарства свого хворого батька. Свідок також пояснила, що іноді вона разом з чоловіком збирала металобрухт, який безхазяйний валявся біля дороги, або по селу, оскільки періодично по селам їздить вантажна машина і невідомі особи обмінюють металобрухт на картоплю та інші овочі, і вони також хотіли обміняти свій металобрухт, щоб було чим навесні засіяти город, однак так і не встигли цього зробити. Свідок також стверджувала, що ваги, які були вилучені 05.03.2015 року, є несправними, оскільки на них взагалі немає ані кришки, ані важелів. Свідок також пояснила, що якось до них зайшов ОСОБА_9 і, побачивши у дворі металобрухт, спитав, що будуть з ним робити і вона пояснила, що хоче поміняти на картоплю, тоді він попросив дозволу принести та залишити трошки свого металобрухту, і подзвонити коли буде їхати вантажна машина з особами, які обмінюють металобрухт на картоплю, у себе вдома він не хотів залишати, оскільки часто вживає алкогольні напої з друзями і побоювався, що цей металобрухт хтось забере. Аналогічна ситуація була з ОСОБА_31 , який приніс до них старе корито і просив повідомити, коли буде їхати вантажна машина, що обмінює металобрухт, оскільки він живе далеко від дороги і до нього немає під`їзду. Ані вона, ані її чоловік ніколи не купляли у людей металобрухт. Свідок також пояснила, що усі свідки, яки зазначені у обвинувальному акті, які нібито здавали її чоловікові металобрухт, обмовляють його, оскільки зі свідком ОСОБА_7 у її сім"ї неприязні стосунки, так як були випадки крадіжок родиною ОСОБА_32 майна, яке належить її ( ОСОБА_27 ) матері, щодо свідка ОСОБА_9 то він є родичем дільничного інспектора ОСОБА_15 , щодо інших ОСОБА_12 та ОСОБА_8 то ці особи, на яких також має вплив дільничний інспектор, оскільки вони неодноразово притягувалися до відповідальності.
Свідок ОСОБА_26 пояснив, що є сусідом обвинуваченого, може охарактеризувати його тільки з позитивної сторони, як дужу хазяйновиту та працьовиту людину, бачив, як ОСОБА_3 збирав безхазяйний металобрухт, який валяється по селі, але ніколи не бачив та не чув, що ОСОБА_3 займається незаконними операціями з металобрухтом, або організував пункт прийому металу. Свідок підтвердив, що періодично по селу їздять невідомі особи на вантажній машині, які обмінюють у людей металобрухт на картоплю та інші овочі, він особисто не міняв, але до нього також підходили з такою пропозицією. Свідок також пояснив, що у ОСОБА_3 був автомобіль «жигулі», але вже близько року він стоїть у дворі у неробочому стані, що стосується причепа до автомобіля, свідок стверджував, що у ОСОБА_3 причепа немає. У дворі ОСОБА_3 бачив ваги, але він вважає, що вони були неробочі, так як на них не було кришки і стояли вони у тій же купі що й інший металевий хлам.
Свідок ОСОБА_28 пояснила, що живе по сусідству від обвинуваченого і ніколи не чула, що ОСОБА_3 організовував пункт прийому металолому. Бачила інколи як ОСОБА_3 з дружиною та дітьми збирає безхазяйний металобрухт, який валяється по селі, так як роблять і всі інші мешканці. Також підтвердила, що періодично по селу їздять невідомі особи на вантажній машині, які обмінюють у людей металобрухт на картоплю та інші овочі. Свідок також пояснила, що не бачила та не чула щоб ОСОБА_3 наймав людей, які б працювали у нього у якості робітників. Вона знає, що у ОСОБА_3 був автомобіль «жигулі», який вже близько року у пошкодженому стані стоїть у його дворі.

Свідок ОСОБА_29 пояснила, що проживає у с. Артирівка, Красноокнянскього району, ОСОБА_19 є її сусідом. Дана особа зловживає спиртними напоями. Приблизно тиждень тому він прийшов до її домогосподарства попросити хліба і розповів, що давав неправдиві свідчення у суді стосовно ОСОБА_3 , оскільки дільничний інспектор ОСОБА_15 умовив його, давши за це пляшку вина та дві пачки цигарок. При даній розмові також була присутня ОСОБА_30 .

Свідок ОСОБА_33 пояснила, що була присутня при розмові між ОСОБА_29 та ОСОБА_19 , під час якої, останній повідомив, що дільничний інспектор ОСОБА_15 умовив його дати неправдиві свідчення у суді відносно ОСОБА_3 за пляшку вина та дві пачки цигарок. Свідок також пояснила, що прийшла до суду за власною ініціативою, оскільки знає родину обвинуваченого тільки з позитивної сторони, і бажає, щоб була справедливість.

Також судові надані письмові докази:
- витяг з кримінального провадження № 0000074, згідно якого підставою для внесення відомостей до ЄРДР стало виявлення факту порушення порядку здійснення операцій з металобрухтом мешканкою с. Довжанка, Красноокнянського району, Одеської області ОСОБА_27 ;
- розписка ОСОБА_27 про надання згоди на огляд території господарства за адресою: Одеська область, Красноокнянський район, с. Довжанка;
- протокол огляду від 05.03.2015 року (далі протокол огляду-1), згідно якого під час огляду території домоволодіння у с. Довжанка, Красноокнянського району, Одеської області виявлено та вилучено металобрухт чорного металу приблизною вагою 350 кг та металеві ваги синього кольору б/н. За допомогою яких пристроїв здійснено зважування металобрухту у протоколі не зазначено. При огляді застосована фотозйомка, але протокол не містить назву та технічних параметрів технічних засобів які застосовані;
- фототаблиця до протоколу, яка містить зображення брухту та вагів. Дана фото таблиця учасниками слідчої дії не підписна;
- протокол огляду від 05.03.2015 року (далі протокол огляду-2), згідно якого за адресою: АДРЕСА_1 було проведено зважування брухту чорного металу (побутового) на промислових вагах № 5516, 1978 року випуску, при зважуванні металобрухту його вага склала 350 кг. Ваги та 350 кг металобрухту залишено на зберігання ОСОБА_13 . При цьому у даному протоколі не зазначено, кому даний металобрухт належить та звідки його було вилучено;
- розписка ОСОБА_13 гр. щодо отримання 05.03.2015 року на зберігання 350 кг металобрухту та вагів синього кольору;
- постанова про визнання речовими доказами від 05.03.2015 року вагів та 350 кг металобрухту;
- ухвала про тимчасовий доступ до речей та їх вилучення від 16.03.2015 року, згідно якої наданий дозвіл на тимчасовий доступ та вилучення металевих ваг синього кольору та брухту чорного металу вагою 350 кг;
- повідомлення про підозру ОСОБА_3 від 06.04.2015 року.
Стороною обвинувачення також заявлялося клопотання про допит свідка ОСОБА_8 , явка якого не була забезпечена стороною обвинувачення.

Згідно вимог ст. 327 КПК України прибуття в суд свідка забезпечується стороною кримінального провадження, яка заявила клопотання про його виклик. Суд лише сприяє сторонам кримінального провадження у забезпеченні явки зазначених осіб шляхом здійснення судового виклику.

З матеріалів даного кримінального провадження вбачається, що прокурор зобов`язався забезпечити явку даної особи у судові засідання на 9.12.2015 року, 17.12.2015 року, 23.12.2015 року, 24.12.2015 року, 14.01.2016 року, однак, доказів поважності незабезпечення прибуття даної особи до суду прокурором надано не було.

Крім того, відповідно до вимог ст. 327 КПК України судом 14.01.2016 року винесено ухвалу про привід даного свідка. 19.01.2016 року направлено листа про повторний привід даної особи у судове засідання на 27.01.2016 року.

Також, на адресу прокурора Котовської місцевої прокуратури Одеської області направлялася ухвала суду про привід свідка для забезпечення контролю за належним виконанням ухвали суду.

Однак, незважаючи на неодноразові оголошення перерв у судових засіданнях, саме за клопотанням прокурора і саме для забезпечення явки даного свідка у судове засідання, останній не забезпечив явку цієї особи до суду.

На виконання ухвали суду про привід Красноокнянским ВП Котовського ВГУНП в Одеській області було надано рапорт, згідно якого дана особа перебуває на заробітках у м. Одесі, пояснення ОСОБА_34 та довідка виконавчого комітету Довжанської сільської ради, згідно якої ОСОБА_8 на території с. Довжанка не проживає.

18.02.2016 року прокурор надав до суду клопотання про повторний привід свідка ОСОБА_8 .

Однак, у судовому засіданні 24.02.2016 року прокурор заявив про зняття клопотання про повторний привід свідка ОСОБА_8 , оскільки встановити його місце знаходження так і не вдалося.

Органами досудового розслідування дії обвинуваченого кваліфіковані за ч. 1 ст. 213 КК України, як здійснення операцій з брухтом кольорових і чорних металів без державної реєстрації та організації незаконного пункту прийому, схову і збуту металобрухту, у період з 2014 року (точної дати встановити не надалось можливим) по 05.03.2015 року.

Однак на думку суду, обвинувачення не знайшло свого об`єктивного підтвердження з наступних підстав.
Так, предметом кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.213 КК України є: 1) металобрухт - брухт кольорових і чорних металів; 2) приміщення та споруди, в яких розташовуються незаконні пункти прийому, схову та збуту металобрухту; 3) вказані незаконні пункти.

Згідно ст.1 Закону України «Про металобрухт» металобрухтом є непридатні для прямого використання вироби або частини виробів, які за рішенням власника втратили експлуатаційну цінність внаслідок фізичного або морального зносу і містять у собі чорні або кольорові метали чи їх сплави, а також вироби з металу, що мають непоправний брак, залишки чорних і кольорових металів і їх сплавів.

Незаконний пункт прийому, схову та збуту металобрухту - це місце, на базі якого фактично провадяться недозволені операції по збиранню, заготівлі, переробці та реалізації брухту чорних та (або) кольорових металів.

Безпосереднім об`єктом кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.213 КК України є порядок здійснення операцій з металобрухтом як різновид господарської діяльності.

До операцій з металобрухтом належать збирання, заготівля, переробка, транспортування, реалізація і металургійна переробка брухту чорних або кольорових металів. Порядок здійснення таких операцій визначається законом.

Збирання металобрухту - це діяльність фізичних або юридичних осіб, пов`язана з переміщенням металобрухту від місця його утворення або знаходження до території розташування спеціалізованих або спеціалізованих металургійних переробних підприємств та їх приймальних пунктів.

Під заготівлею металобрухту потрібно розуміти діяльність, пов`язану із збиранням, купівлею, транспортуванням, зберіганням та реалізацією металобрухту юридичними або фізичними особами - суб`єктами підприємницької діяльності, які здійснюють операції з металобрухтом.

Переробкою металобрухту визнається діяльність, пов`язана із доведенням металобрухту шляхом сортування, пресування, пакетування, дрібнення, різання до стану, який відповідає встановленим стандартам, нормам і правилам.

Транспортування металобрухту - це діяльність, пов`язана із переміщенням металобрухту від місць його утворення або зберігання до місць утилізації чи переробки.

Реалізація металобрухту - це діяльність, пов`язана із передачею права власності на металобрухт іншому власникові в обмін на еквівалентну суму коштів або боргових зобов`язань.

Під металургійною переробкою металобрухту кольорових металів потрібно розуміти переплавку металобрухту в металургійних агрегатах під час виготовлення кольорових металів та їхніх сплавів або з іншою метою.

Для кваліфікації злочину за ч.1 ст.213 КК України, встановлення факту здійснення операцій, що зазначені у диспозиції статті є обов`язковим.
Під здійсненням операцій з металобрухтом без державної реєстрації слід розуміти здійснення таких операцій особою, яка не зареєстрована як суб`єкт підприємницької діяльності, з метою отримання прибутку безпосередньо самостійно та систематично (не менш ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.
Під організацією незаконних пунктів прийому, схову і збуту металобрухту вважається сукупність дій із їх створення, а саме підшукування приміщень, транспортних засобів, співучасників, узгодження дій співучасників, тощо, планування функціонування пункту. Організація пункту є закінченим з моменту, коли такий пункт було створено.
Як встановлено судом, будь-яких із зазначених видів операцій з металобрухтом обвинувачений ОСОБА_3 у період з початку 2014 року по 05.03.2015 року, відповідно до пред`явленого обвинувачення не вчиняв.

Крім того, кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст.213 КК України, є одним із різновидів злочинів у сфері господарської діяльності.

Згідно ст. 3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями.

Крім того, згідно ст. 42 Господарського кодексу України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку. Тобто, однією з обов`язкових ознак підприємницької діяльності є систематичність її здійснення. Систематичною же вважається діяльність у разі, коли продаж здійснюється протягом календарного року більше чотирьох разів.

За таких обставин, відповідно до вимог ст.ст.92, 337 КПК України , прокурор у даному випадку зобов`язаний довести винуватість ОСОБА_3 у здійсненні без державної реєстрації операцій із металобрухтом чорних та кольорових металів у період початку 2014 року по 05 березня 2015 року, шляхом подання належних та допустимих доказів по кожній операції з металобрухтом, яку би здійснив обвинувачений; по кожній особі, в якої останній скупив його; де, кому і за скільки реалізував мателобрухт (чорних чи кольорових металів).

Разом з тим, жоден свідок, на показах яких базувалося обвинувачення згідно обвинувального акту, а саме ОСОБА_35 , ОСОБА_12 , ОСОБА_7 , які були допитані у судовому засіданні, не підтвердили того факту, що ОСОБА_3 скуповував металобрухт, а навпаки пояснили, що обмовили обвинуваченого, піддавшись впливу дільничного інспектора ОСОБА_36 .
Суд також не бере до уваги твердження свідка ОСОБА_18 щодо здачі металобрухту обвинуваченому навесні 2014 року, оскільки як пояснив свідок, гроші за даний металобрухт він не отримував, дані обставини також підтвердив свідок ОСОБА_21 , який зазначив, що був присутній при розмові по телефону між ОСОБА_18 та ОСОБА_3 , а також допомагав грузити металобрухт, і за гроші або іншу вигоду, яку може отримати ОСОБА_18 за металобрухт, взагалі не йшлося. Крім того, суд також не бере до уваги твердження свідка ОСОБА_18 щодо неодноразової купівлі ОСОБА_3 у нього металобрухту на протязі 2012-2013 років, оскільки це виходить за межі висунутого обвинувачення згідно обвинувального акту.
Суд також не бере до уваги твердження свідка ОСОБА_20 , щодо купівлі ОСОБА_3 металобрухту навесні 2015 року, оскільки даний свідок так і не зміг пояснити скільки отримав коштів від обвинуваченого та по яким цінам ОСОБА_3 приймав металобрухт. Крім того, стороною обвинувачення не надано доказів виявлення та вилучення конкретних металевих виробів, які нібито придбав ОСОБА_3 як металобрухт у ОСОБА_20 , а також не вилучено грошові кошти, які б свідчили про дану операцію.
Щодо пояснень свідка ОСОБА_37 , суд також відноситься до них критично, оскільки дані свідчення були спростовані показами свідків ОСОБА_29 , ОСОБА_38 . Крім того, як пояснив обвинувачений, він дійсно декілька років тому купляв у даного свідка частки залізної арматури з метою побудувати вдома арку, однак, так і не побудував, ця арматура і досі знаходиться у нього на подвір`ї і не вилучалася працівниками міліції під час огляду 05.03.2015 року. Оскільки покази свідка ОСОБА_37 не підтверджено будь-якими іншими доказами, суд не бере їх до уваги і відносить усі сумніви на користь обвинуваченого.
Таким чином, як вбачається з матеріалів кримінального провадження та безпосередньо досліджених судом доказів, поданих стороною обвинувачення, прокурором не доведено жодного епізоду здійснення ОСОБА_3 заготівлі у населення брухту чорних та кольорових металів, із подальшою його реалізацією з метою отримання фінансової вигоди у період з початку 2014 року по 05 березня 2015 року.

Суд також не погоджується з твердженнями прокурора, що бажання обвинуваченого у майбутньому обміняти металобрухт на картоплю є доказом здійснення ним підприємницької діяльності, оскільки бажання у майбутньому укласти разову цивільну правову угоду для власних потреб не може бути розцінено як діяльність для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку.

Окрім здійснення незаконних операцій з брухтом чорних та кольорових металів ОСОБА_3 інкримінується організація незаконного пункту прийому, схову і збуту металобрухту на території домогосподарства за адресою: Одеська область, Красноокнянський район, с. Довжанка.
Організація незаконного пункту прийому, схову та збуту металобрухту - це вчинення дій, спрямованих на створення підпільного приймального пункту, на створення умов, необхідних для його нормального функціонування (підшукування відповідних приміщень, придбання необхідного обладнання, пошук і прийняття на роботу персоналу, забезпечення коштами, розробка і проведення конспіративних заходів тощо).

Як зазначено у протоколі огляду-1 від 05.03.2015 року, під час огляду території домоволодіння у с. Довжанка Красноокнянського району Одеської області виявлено та вилучено металобрухт чорного металу приблизною вагою 350 кг та металеві ваги синього кольору б/н, однак, доказів взаємозв`язку між виявленим брухтом та діями обвинуваченого суду не надано.
Будь-яких інших доказів стороною обвинувачення також не представлено.

Крім того, як встановлено у ході розгляду справи, огляд та вилучення майна 05.03.2015 року з домогосподарства за адресою: Одеська область, Красноокнянський район, с. Довжанка здійснювався лише на підставі розписки ОСОБА_27 про добровільний дозвіл на проведення огляду.
Як зазначено у протоколі огляду-1 від 05.03.2015 року, під час огляду території домоволодіння у с. Довжанка Красноокнянського району Одеської області виявлено та вилучено металобрухт чорного металу приблизною вагою 350 кг та металеві ваги синього кольору б/н. За допомогою яких пристроїв здійснено зважування металобрухту у протоколі не зазначено.
Крім того, згідно протоколу огляду-2 від 05.03.2015 року за адресою: АДРЕСА_1 було проведено зважування брухту чорного металу (побутового) на промислових вагах № 5516, 1978 року випуску, при зважуванні металобрухту його вага склала 350 кг. Ваги та 350 кг металобрухту залишено на зберігання ОСОБА_13 . При цьому у даному протоколі не зазначено, кому даний металобрухт належить та звідки його було вилучено.
Відповідно до ч.5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
У судовому засіданні встановлено, що ані слідчий, ані прокурор з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна до слідчого судді не звертався.
Разом з тим, у порушення норм КПК, слідчий лише 10.03.2015 року звернувся до слідчого судді з клопотанням про надання дозволу на тимчасовий доступ та вилучення металевих ваг синього кольору та брухту чорного металу вагою 350 кг, які фактично вже були вилучені та передані на зберігання іншій особі ( ОСОБА_13 ) ще 05.03.2015 року.
Допитаний у судовому засіданні у якості свідка слідчий ОСОБА_17 підтвердив, що дійсно 05.03.2015 року вищевказане майно було вилучено з домогосподарства обвинуваченого на підставі розписки ОСОБА_27 без дозволу слідчого судді та у цей же день залишено на зберігання відповідальній особі. Дане майно обвинуваченому не поверталося. Після отримання ухвали слідчого судді від 16.03.2015 року про тимчасовий доступ до речей та їх вилучення, він, як слідчий, повторно, огляд та вилучення даних предметів не здійснював. Окрім того, як пояснив слідчий, 05.03.2015 року спочатку ним було проведено вилучення металобрухту та вагів, а вже потім були внесені відомості у ЄРДР, що також є грубим порушенням норм КПК, оскільки заборона здійснення слідчих дій слідчим до внесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань прямо передбачена ч.3 ст.214 КПК України.

Крім того, слід зазначити, що під час складання протоколу огляду-1 від 05.03.2015 року, порушені вимоги ч.2. п.1 ч.3 ст.104 КПК України, щодо зазначення характеристик засобів фіксації процесуальної дії та повідомлення про це учасникам огляду. Додана до протоколу фототаблиця учасниками процесуальної дії не підписана.
Таким чином, з урахуванням зазначених порушень, суд визнає протоколи огляду від 05.03.2015 року та постанову про визнання речовими доказами від 05.03.2015 року недопустимими доказами.
Відповідно до вимог ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Згідно ч.3 ст. 373 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення в ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, та сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду доказів.

Згідно ст.ст. 91,92 КПК України, обов`язок доказування події кримінального правопорушення, винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення покладається на прокурора.

Відповідно до ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Згідно ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.
Відповідно до ст. 46 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст. 2 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» рішення Європейського суду з прав людини є обов`язковими для виконання Україною.

Сумнівний характер вчинення ОСОБА_3 інкримінованого йому суспільно небезпечного діяння не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який також знайшов свій вияв і в практиці Європейського суду з прав людини, зокрема у рішенні від 21.07.2011 року у справі «Коробов проти України», в якому зазначалось, що суд при оцінці доказів, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неоспорюваних презумпцій факту.

У справі «Барбера, Мессеґе і Хабардо проти Іспанії» від 6 грудня 1988 року Європейський Суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинуватості вимагає, серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не розпочинали розгляд справи з упередженої думки, що підсудний вчинив злочин, який йому ставиться у вину, обов`язок доказування лежить на обвинуваченні, і будь-який сумнів має тлумачитися на користь обвинуваченого (підсудного).

Тягар доведення факту вчинення обвинуваченим злочину покладений на сторону обвинувачення і не може перекладатися на захист, чітко та недвозначно висловлено у низці рішень Європейського Суду з прав людини, зокрема, у § 39 рішення у справі «Капо проти Бельгії № 4291/98 від 13 січня 2005 року.

Оскільки стороною обвинувачення не надано суду жодного доказу на підтвердження винуватості обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, суд дійшов висновку про недоведеність наявності у діях ОСОБА_3 складу злочину, передбаченого ч.1 ст. 213 КК України.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 368-371, 373, 374 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст. 213 КК України та виправдати.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.

Речові докази по справі: 350 кг металобрухту та металеві ваги синього кольору б/н - повернути власнику.
Процесуальні витрати по справі відсутні.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити прокурору та обвинуваченому.

СуддяОСОБА_1