Справа № 539/2156/16-к
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2016 року

Лубенський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю: прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого - ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Лубнах клопотання старшого клопотання слідчого Лубенського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Лубни Полтавської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, не одруженого, відповідно до положення ст.89 КК України раніше не судимого,

В С Т А Н О В И В :
Слідчий Лубенського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 за погодженням з прокурором Лубенської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.4 ст.296 КК України.

Згідно клопотання та доданих матеріалів ОСОБА_5 підозрюється в тому, що 11.06.2016 близько 18 год. він разом зі своїм знайомим ОСОБА_7 прийшли до кафе «Степ» по вул. Драгоманова, 141-а в м. Лубни Полтавської області, де вживали спиртні напої, та внаслідок раптово виниклих неприязних відносин вчинили сварку із відвідувачкою кафе ОСОБА_8 , в ході чого ОСОБА_7 дістав із кишені одягу запал типу УДЗ та ручну гранату РГН, яку демонстративно спорядив вказаним запалом, та отримавши зауваження від відвідувачів кафе, без попередньої змови передав ОСОБА_5 , який взяв вказані гранату і запал, тим самим без передбаченого законом дозволу придбавши запал типу УДЗ та ручну гранату РГН, що у відповідності до висновку вибухо-технічної криміналістичної експертизи №27 від 23.06.2016 у спорядженому стані відносяться до категорії боєприпасів, та поклав їх до кишені власного одягу і носив при собі.

Крім цього, 11.06.2016 близько 18 год., придбавши у ОСОБА_7 та зберігаючи при собі бойовий припас, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, умисно грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю у виді тривалого порушення спокою громадян та тимчасового порушення нормальної діяльності громадського закладу, ОСОБА_5 дістав із кишені ручну гранату РГН разом із запалом типу УДЗ, що у відповідності до висновку вибухо-технічної криміналістичної експертизи №27 від 23.06.2016 у спорядженому стані відносяться до категорії боєприпасів, маючи спрямованість на спричинення шкоди життю та здоров`ю відвідувачам та працівниці кафе ОСОБА_9 почав погрожувати застосуванням вказаної гранати, тобто застосуванням предмету, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень, тим самим створив ситуацію реальної загрози спричинення шкоди життю та здоров`ю людей, після чого намагався покинути місце вчинення злочину, однак був затриманий відвідувачами вказаного кафе та працівниками поліції.

14.07.2016 відомості за фактом вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001250.

14.07.2016 відомості за фактом вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001251.

15.07.2016 матеріали досудових розслідувань за №40001250 та № 0001251 об`єднані в одне кримінальне провадження за № 0001063.

19.07.2016 ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 296 КК України.

Згідно клопотання підозрюваний ОСОБА_5 , вчинив два тяжких кримінальних правопорушення передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 296 КК України санкція яких передбачає лише позбавлення волі на строк від трьох до семи років. 19.07.2016 ОСОБА_5 оголошений в розшук у зв`язку з його ухиленням від досудового слідства, на даний час останній зник, до слідчого не з`являється за місцем фактичного проживання відсутній і його місце перебування невідоме. Вказане, на думку слідчого, свідчить про те, що підозрюваний ОСОБА_5 переховується від досудового слідства з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності.

З метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду слідчий прохає обрати ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді взяття під варту.

В судовому засіданні прокурор клопотання слідчого підтримав. Вважає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає тяжкості вчиненого злочину, надасть змогу запобігти ухиленню ОСОБА_5 від слідства та суду.

Підозрюваний ОСОБА_5 суду пояснив, що не переховувався від органів досудового розслідування. Повістку про виклик до слідчого жодного разу не отримував. Весь цей час перебував поза межами м.Лубни. Від своїх письмових пояснень, наданих слідчому відмовився та вказав, що підписав їх у стані алкогольного сп`яніння. Проти взяття його під варту заперечує.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_6 проти задоволення клопотання заперечив. Вказав на безпідставність підозри у вчиненні ОСОБА_5 злочинів, передбачених ч.1 ст.263, ч.4 ст.296 КК України, а саме: підозра ґрунтується на показах осіб, які є учасниками конфлікту, а тому не можуть братися до уваги; ручна граната, про яку вказує слідчий не вилучалася у ОСОБА_5 . Також зазначив, що до поданого клопотання не додано доказів того, що ОСОБА_5 викликався до слідчого у встановленому КПК України порядку. Також вказав, що підозра про вчинення злочину не була вручена у встановленому законом порядку.

Вивчивши клопотання слідчого та додані до нього матеріали, заслухавши пояснення підозрюваного, його захисника, з`ясувавши думку прокурора, приходжу до висновку, що клопотання підлягає задоволенню.

Згідно ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування, незаконно впливати на потерпілого, свідка, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

З даних повідомлених в судовому засіданні підозрюваним, а також з матеріалів доданих до клопотання, зокрема, протоколів допитів ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_9 , протоколу огляду від 11.06.2016 року, висновками експерта № 27 від 23.06.2016 року, власних показів ОСОБА_5 вбачається, що наявні обґрунтовані підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованих йому кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 296 КК України.

Підозрюваний ОСОБА_5 ніде не працює і жодних доходів не має, не одружений, дітей або непрацездатних осіб на своєму утриманні не має, постійного місця проживання не має, за місцем реєстрації місця характеризується посередньо.

Крім того, подані матеріали свідчать про те, що ОСОБА_5 переховувався від органів досудового слідства, у зв`язку з чим був оголошений в розшук.

Так, судом встановлено, що 13.07.2016 року слідчий прибув за адресою проживання ОСОБА_5 . Однак, в зв`язку з відсутністю останнього за місцем проживання повістка була вручена його матері, що відповідає вимогам ч.2 ст.135 КПК України. Крім того, повістка надсилалася ОСОБА_5 поштою.

18.07.2016 року повістка про виклик до слідчого була вручена ОСОБА_5 особисто, що підтверджується його підписом на корінці про вручення, поясненнями слідчого ОСОБА_13 , а також поясненнями начальника СВ Лубенського ВП, який був присутній при врученні повістки.

Однак, ОСОБА_5 жодного разу до слідчого не з`явився.

В судовому засіданні відповідаючи на запитання щодо цих обставин ОСОБА_5 надав суперечливі пояснення. Так, ОСОБА_5 вказав, що останні півтора тижні не перебував в м.Лубни, однак на запитання слідчого підтвердив, що 14.07.2016 року був в м.Лубни, де уклав угоду з адвокатом. При цьому вказав на неправдивість пояснень свого сусіда ОСОБА_14 , в яких останній повідомив, що бачив підозрюваного 17.07.2016 року в м.Лубни. Також категорично заперечив факт отримання ним повістки про виклик, при тому, що такі доводи спростовуються його підписом та поясненнями слідчого ОСОБА_15 та начальника СВ Лубенського ВП. Від своїх письмових пояснень, наданих слідчому відмовився та вказав, що підписав їх у стані алкогольного сп`яніння і нічого не пам`ятає. При цьому в письмових поясненнях він детально описав обставини події та вказав адресу його проживання та номер мобільного телефону.

Вказане свідчить про переховування ОСОБА_5 від органів досудового слідства, а його пояснення про бажання приховати цей факт.

Також слідчий вказує, що неодноразово телефонував захиснику ОСОБА_5 , адвокату ОСОБА_6 , та повідомляв про виклик ОСОБА_5 . Адвокат ОСОБА_6 не заперечив факт спілкування зі слідчим, однак вказав, що конкретний час явки ними не обговорювався.

Зважаючи на підвищену суспільну небезпечність інкримінованих ОСОБА_5 злочинів, за які законом передбачене покарання у виді позбавлення волі строком від трьох до семи років, враховуючи слабкі соціальні зв`язки підозрюваного, факт переховування від слідства, а також наявність ризику подальших спроб переховуватись від органів досудового розслідування чи суду через усвідомлення серйозності покарання за скоєне кримінальне правопорушення, застосування до нього більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не є доцільним, оскільки не зможе відвернути зазначені ризики.

З огляду на вищевикладене, з урахуванням особи підозрюваного та з метою запобігання спробам ОСОБА_5 переховуватись від органів досудового розслідування, приходжу до висновку про необхідність застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При цьому, з урахуванням ч.4 ст.183 КПК України суд не вважає за необхідне визначати розмір застави у кримінальному провадженні, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину з погрозою застосування насильства шляхом підривання гранати.

Керуючись ст.ст.176-178, 183, 184, 193, 194, 196, 197, 205, 309, 395 КПК України,
УХ В А Л И В:
Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в СІЗО №23 м.Полтави.

Строк дії даної ухвали закінчується 18 вересня 2016 року (дата закінчення не може перевищувати 60 днів).

Строк тримання під вартою обчислювати з моменту затримання.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Копію ухвали про застосування запобіжного заходу вручити підозрюваному негайно після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду Полтавської області.

Слідчий суддя ОСОБА_1