Єдиний державний реєстр судових рішень
Доступ до Реєстру здійснюється в тестовому (обмеженому) режимі. Для запобігання загрозам життю і здоров'ю суддів та учасників судового процесу, а також у разі виявлення ознак кіберзагрози, доступ до Реєстру або окремих рішень у ньому може бути обмежено.
Змінені назви судів
Категорія справи №
1-246/11: Кримінальні справи (до 01.01.2019); Злочини проти встановленого порядку несення військової служби (військові злочини); Перевищення військовою службовою особою влади чи службових повноважень (стара категорія).
Надіслано судом: 05.05.2016. Зареєстровано: 05.05.2016. Забезпечено надання загального доступу: 11.05.2016.
Дата набрання законної сили: 11.11.2011
Номер судового провадження: не визначено
Номер кримінального провадження в ЄРДР: не визначено
Справа № 1-246/11
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2011 року Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Ганкіної І.А.

при секретарі Морозовському А.С.

з участю прокурора ОСОБА_1

адвоката Гурковської Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці кримінальну справу по обвинуваченню : ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Вінниця, українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, військового пенсіонера, мешканця АДРЕСА_1 , маючого одну неповнолітню дитину, раніш не судимого, -

за ст.424 ч.2 КК України

Встановив:

ОСОБА_2 з 1 березня 2008 року проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 та відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 1.03.2008р. №52 обіймав посаду начальника вузла радіотехнічного забезпечення батальйону зв`язку та радіотехнічного забезпечення у військовому званні майор. Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 11.03.2011 року№55 майора ОСОБА_2 було призначено на посаду начальника штабу - першого заступника командира батальйону зв`язку та радіотехнічного забезпечення.

ОСОБА_3 , був призваний на військову службу ІНФОРМАЦІЯ_2 30 червня 1999 року та в період з 25 вересня 2008 року по даний час проходить військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 на посаді командира прожекторного відділення батальйону зв`язку та радіотехнічного забезпечення у військовому званні сержант.

ОСОБА_4 , був призваний на військову службу ІНФОРМАЦІЯ_2 17 травня 2004 року та в період з 25 вересня 2008 року по теперішній час проходить військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 на посаді електрика дизеліста групи зв`язку та телемеханіки батальйону зв`язку та радіотехнічного забезпечення у військовому званні солдат.

У повсякденній діяльності начальник штабу - перший заступник командира батальйону зв`язку та радіотехнічного забезпечення майор ОСОБА_2 відповідно до ст. 31, 32 Статуту внутрішньої служби ЗС України є прямим начальником та начальником за військовим званням для солдат однієї з ним частини, тобто являється військовою службовою особою для сержанта ОСОБА_3 та солдата ОСОБА_4 і останні перебувають у відносинах підлеглості з майором ОСОБА_2 .

Під час проходження служби майор ОСОБА_2 , будучи військовою службовою особою - на посаді начальника штабу - першого заступника командира батальйону зв`язку та радіотехнічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 , повинен був виконувати свої службові обов`язки відповідно до:

- вимог ст.ст.19, 28, 29, 68 Конституції України, відповідно до яких посадова особа органу державної влади зобов`язана діяти лише на підставі, в межах повноважень та спосіб, що передбаченні Конституцією України та законами України; кожен має право на повагу до його гідності, кожна людина має право на особисту недоторканність, кожен зобов`язаний неухильно додержуватись Конституції України та Законів України, не посягати на права та свободи, честь і гідність інших людей;

- вимог ст.ст. 11, 16, ЗО, 36, 49, 50, 58, 59, 68, 69, 70, 71 Статуту внутрішньої служби ЗС України, які вимагають від нього бути зразком високої культури, скромності і витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей, показувати приклад дисциплінованості і неухильного виконання вимог законодавства, зміцнювати військове товариство, бути ввічливим і додержуватися військового етикету, дотримуватись визначених військовими статутами правил взаємовідносин між військовослужбовцями, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків;

- вимог ст.1-6 Дисциплінарного статуту ЗС України, згідно яких військова дисципліна досягається шляхом умілого поєднання повсякденної вимогливості командира та начальників до підлеглих без приниження їх особистої гідності, з дотриманням прав і свобод, військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватися визначених військовими статутами правил взаємовідносин між військовослужбовцями, поводитися з гідністю і честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Разом з тим, ОСОБА_2 , хибно розуміючи інтереси військової служби та взаємовідносин між начальниками та підлеглими, бажаючи підкорити військовослужбовців військової служби за контрактом своєму впливу, як до прямого начальника, перекручуючи дисциплінарну практику, не маючи особистої неприязні до підлеглих військовослужбовців, розуміючи, що він, як начальник по відношенню до підлеглих наділений всією повнотою розпорядчої влади і на нього покладена персональна відповідальність перед Державою за всі сторони життя та діяльності підрозділу і кожного військовослужбовця, грубо порушуючи вище викладені вимоги нормативних актів, став на злочинний шлях та застосував насильство до підлеглих військовослужбовців військової служби за контрактом сержанта ОСОБА_3 та солдата ОСОБА_4 .

Так, в ніч з 15 на 16 січня 2011 року військовослужбовцями військової частини НОМЕР_1 сержантом ОСОБА_3 та солдатом ОСОБА_4 було допущено порушення порядку несення служби в добовому наряді. Це порушення було виявлено начальником штабу - першим заступником командира батальйону зв`язку та радіотехнічного забезпечення майором ОСОБА_2 . З метою провести з даними військовослужбовцями виховну бесіду, майор ОСОБА_2 наказав останнім пройти до приміщення казарми вузла радіотехнічного забезпечення батальйону зв`язку, яка в той час за призначенням не використовувалася. Близько 00 год. ЗО хв. 16 січня 2011 року майор ОСОБА_2 прибув до приміщення казарми вузла радіотехнічного забезпечення батальйону зв`язку. При цьому сержант ОСОБА_3 та солдат ОСОБА_4 вишикувалися в одну шеренгу під стіною з ліва від входу до казарменого приміщення. В казарменому приміщенні ОСОБА_2 почав висловлювати своє невдоволення щодо порядку несення ними служби. В ході розмови сержант ОСОБА_3 звернувся до майора ОСОБА_2 з проханням дати дозвіл пройти до місця несення служби черговим по світлотехнічному обслуговуванні щоб забрати належний йому рюкзак.

Така форма звернення під час проведення виховної роботи обурила ОСОБА_2 та він, будучи невдоволеним поведінкою підлеглого, наніс ОСОБА_3 один удар долонею правої руки в обличчя, від чого останній відчув сильний фізичний біль.

На таку поведінку командира солдат ОСОБА_4 зробив зауваження вказавши, що ОСОБА_2 не має права застосовувати до них насильство. Такі слова ще більше обурили ОСОБА_2 , у зв`язку з чим він обернувся до ОСОБА_4 та наніс останньому не менше чотирьох ударів кулаком правої руки в обличчя.

Не зупиняючись на цьому, ОСОБА_2 знову повернувся до ОСОБА_3 та наніс йому ще один удар ліктем правої руки в ділянку губи зліва.

В результаті застосування насильства ОСОБА_2 , ОСОБА_3 було завдано тілесні ушкодження у виді крововиливу у слизову оболонку нижньої губи, що належить до легких тілесних ушкоджень, та ОСОБА_4 було завдано тілесні ушкодження у виді синця та саден на обличчі, що належить до легких тілесних ушкоджень.

Будучи допитаним в судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 вину у скоєнні інкримінованого йому злочину визнав повністю, та суду показав, що повністю підтримує покази надані ним на досудовому слідстві та просить їх оголосити.

За показами наданими на досудовому слідстві показав, що з 17 грудня 2010 року він проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 на посаді начальника штабу батальйону зв`язку та радіотехнічного забезпечення. З 2007 року до 17 грудня 2010 року він обіймав посаду начальника вузла радіотехнічного забезпечення батальйону зв`язку та радіотехнічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 . У військовій частині НОМЕР_1 проходять військову службу за контрактом на вузлі радіотехнічного забезпечення батальйону зв`язку військовослужбовці військової служби за контрактом солдат ОСОБА_5 та сержант ОСОБА_3 , які є його підлеглими. 15 січня 2011 року близько 23 години 45 хвилин на його мобільний телефон зателефонував відповідальний по батальйону зв`язку капітан ОСОБА_6 та повідомив, що черговий об`єкту світло - технічного обладнання військовослужбовець військової служби за контрактом солдат ОСОБА_5 та двоє незадіяних у наряді військовослужбовців служби за контрактом батальйону сержант ОСОБА_3 і старший солдат ОСОБА_7 на вище зазначеному об`єкті вжили спиртні напої. При цьому ОСОБА_6 запитав, що робити, на що він відповів, що зараз приїде до військової частини та сам розбереться з даними військовослужбовцями, пояснивши це тим, що вони його більше бояться. В цей час він знаходився дома та після даного дзвінка відразу виїхав до військової частини. На об`єкт світлотехнічного обладнання військової частини НОМЕР_1 він прибув через 10-15 хвилин після дзвінка ОСОБА_6 . Прибувши на місце, він помітив, що біля місця несення служби черговим світлотехнічного обладнання стояв капітан ОСОБА_6 , лейтенант ОСОБА_8 . Солдат ОСОБА_4 та сержант ОСОБА_3 знаходилися біля них та він останнім наказав відразу зайти до кунгу. При цьому він запитав у ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , що сталося, які у відповідь йому розповіли, що прибули для перевірки несення служби черговим світлотехнічного обладнання та виявили, що черговий знаходиться в стані алкогольного сп`яніння. Його це дуже обурило а тому він відразу після цього пішов у кунг, закривши за собою двері. Зайшовши до середини кунгу, він помітив, що на столі були недоїдки їжі та взагалі в кунзі не було порядку. При цьому ОСОБА_4 вже лежав на ліжку. Його дана ситуація дуже обурила, а тому він почав кричати на даних військовослужбовців з приводу недопустимості таких поступків, які вони вчинили. При цьому ним вживалася ненормативна лексика та він обзивав підлеглих військовослужбовців ОСОБА_4 і ОСОБА_3 нецензурними словами. Однак це все було пов`язано з тим, що він був злим на дії вказаних військовослужбовців. Крім того з метою підняти ОСОБА_4 з ліжка та щоб останній дещо протрезвів, він вилив на нього воду із відра, що знаходилося в кунзі, після чого останній дещо відійшов. Тоді він сказав ОСОБА_3 привести ОСОБА_4 до тями та підняти, що ОСОБА_3 і зробив. Так він проводив виховну роботу в кунзі з даними військовослужбовцями близько 10 хвилин, після чого наказав їм іти до казарми батальйону зв`язку та лягти спати.

Вийшовши на вулицю, він наказав лейтенанту ОСОБА_8 відвести ОСОБА_4 та ОСОБА_3 до казарми і з ними там заночувати, що останній і зробив. Він же залишився ще біля кунга та розмовляв із капітаном ОСОБА_6 . Після цього він сказав ОСОБА_6 йти продовжувати перевірку несення служби добовим нарядом, а сам направився до казарми батальйону зв`язку. Прибувши до входу в казарму, він помітив, що лейтенант ОСОБА_8 стоїть біля входу та палить. Він йому сказав чекати на вулиці та сам зайшов до середини. Це було близько 00 год. 30 хв. Зайшовши до казарменого приміщення, він помітив, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 ще навіть не думають лягати відпочивати. Останні, помітивши його, стали під стінку, зліва від вхідних дверей між вхідними дверима до кімнати відпочинку та світлиці. ОСОБА_4 стояв ближче до вхідних дверей в кімнату відпочинку а ОСОБА_3 ближче до вхідних дверей в світлицю. Він ж став навпроти ОСОБА_4 і ОСОБА_3 та знову ж почав проводити виховну бесіду з даними військовослужбовцями. По ходу розмови до нього звернувся сержант ОСОБА_3 та сказав, щоб він йому дозволив піти забрати рюкзак на об`єкті світлотехнічного обладнання. Ці слова ОСОБА_3 його неабияк розізлили, адже мало того, що дані військовослужбовці вживали спиртні напої на території військової частини та він був змушений уночі їхати на роботу, то ще й вони дозволяють собі в такій ситуації звертатися до нього. Тому після даних слів він відразу наніс ОСОБА_3 правою долонею один прямий удар в ділянку носа, від якого останній вперся в стіну. Відразу після нанесення ним удару ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , який стояв поряд, почав йому говорити, що він не має права такого робити та застосовувати до них силу і їх ображати. Дані слова його ще більше обурили, адже його підлеглий, який провинився, ще намагається його повчати та говорити що він має право робити, а що ні. Тому він відразу зробив крок до ОСОБА_4 та наніс йому один удар кулаком правої руки в ділянку чола. Після цього він знову наніс ОСОБА_4 не менше трьох ударів кулаком правої руки в ділянку обличчя, наскільки він пригадує, то два удари в ділянку носа та один удар в ділянку брови з права. Між ударами він говорив ОСОБА_4 , що в нього таких як ОСОБА_4 було дуже багато і останній не може йому вказувати що робити, а що ні. При цьому, коли він наносив удари ОСОБА_4 , ОСОБА_3 знову звернувся до нього з проханням дозволити йому піти забрати рюкзак. Тому він відразу підійшов до ОСОБА_3 та наніс йому один удар ліктем правої руки в ділянку губи з ліва. Інших ударів він даним військовослужбовцям не наносив. Після цього він ще сказав ОСОБА_4 і ОСОБА_3 кілька слів та наказав лягати спати, а сам поїхав додому.17 січня 2011 року, в понеділок, він даних військовослужбовців викликав до себе в кабінет. При цьому він бачив, що на їх обличчях були сліди від нанесених ним ударів. Він тоді ще запитав, чи знають ОСОБА_4 і ОСОБА_3 звідки взялися дані побої, після чого сам відповів, що це він їх побив та що їм це буде наука.Також ОСОБА_2 показав, що причиною того, що він не покарав ОСОБА_4 та ОСОБА_3 за допущенні порушення у встановленому законодавством порядку, а вирішив застосувати насильство було те, що його дані військовослужбовці просто розізлили своєю поведінкою та він рахував, що застосування сили буде найбільш дієвим способом їх виховання.Додатково ОСОБА_2 показав, що він розумів, застосовуючи насильство до ОСОБА_4 і ОСОБА_3 , що такими діями він вчиняє злочин. На будь-якому етапі він мав можливість відмовитися від вчинення злочину, проте нею не скористався.

В судовому засіданні підсудний розкаявся у скоєному, просить його суворо не карати. Суду також показав, що на теперішній час вийшов у відставку і є військовим пенсіонером.

Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_3 суду показав, що проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 з 25.09.2008р. та його начальником був майор ОСОБА_2 15.01.2011р. він змінився з чергування по світлотехнічному обладнанню та його змінив на чергуванні військовослужбовець ОСОБА_4 . Звільнившись з чергування він спільно з спів службовцем ОСОБА_7 направились відпочити у більярдному клубі. В подальшому він запропонував ОСОБА_7 відправитися на дискотеку в с.Гаврішівка, на що ОСОБА_7 погодився.

По дорозі вони купили пляшку горілки, а також продукти харчування та вирішили доїхати на таксі лише до військової частини, а там пройтися через військову частину навпростець, що вони і зробили. При цьому по напрямку руху вони проходили біля місця чергування ОСОБА_4 і потерпілий запропонував зайти до нього у гості на обєкт до кунгу. ОСОБА_7 на це погодився і вони разом зайшли до кунгу, де чергував ОСОБА_4 . Останнього у кунгу не було, так як він був у їдальні і вони вирішили його зачекати. Коли ОСОБА_4 повернувся, вони розклали їжу, горілку на столі, та всі троє сіли до столу, щоб відсвяткувати свята, що вже пройшли. Всі троє вони вживали спиртне і сиділи, дивилися телевізор. Близько 23 год. до кунгу хтось подзвонив і ОСОБА_9 відійшов, щоб відповісти на дзвінок, через деякий час до кунгу постукали і увійшов капітан ОСОБА_10 та лейтенант ОСОБА_8 . Побачивши, що вони вживали спиртне вони розсердилися і передзвонили їх начальнику ОСОБА_2 . Почувши це ОСОБА_7 відпросився до туалету і втік, а вони залишилися чекати ОСОБА_2 ОСОБА_2 прибув близько 24 год., зайшов до кунгу і почав сваритися до них нецензурною лайкою, після чого взяв відро води та вилив його на ОСОБА_4 , який лежав на ліжку, бо дуже спянів. Закінчивши розмову ОСОБА_2 наказав їм йти до казарми, що вони і зробили. Казарму їм відкрив ОСОБА_8 , через деякий час до казарми прийшов і ОСОБА_2 . Він знову почав на них кричати, обзиваючи нецензурними словами. Потерпілий попросився у ОСОБА_2 дозволу забрати свій рюкзак з кунгу, це обурило ОСОБА_2 і він наніс йому удар долонею в ділянку носу. Від удару він сперся в стіну. ОСОБА_4 зробив на це зауваження ОСОБА_2 і той у відповідь наніс ОСОБА_4 удар кулаком в обличчя, а потім наніс ще декілька ударів в ділянку обличчя, супроводжуючи свої дії нецензурною лайкою. Після цього потерпілий знову попросився у ОСОБА_2 дозволу забрати свій рюкзак і знову отримав удар в обличчя, від чого в нього було розбито губу, та зявилася кров. Після вчинення таких дій ОСОБА_2 відправив їх спати.

Потерпілий ОСОБА_4 допитаний у судовому засіданні показав, що проходив службу у військовій частині НОМЕР_1 з 25.09.2008р. та його начальником був майор ОСОБА_2 15.01.2011р. він заступив на чергування черговим по світлотехнічному обладнанню та ніс своє чергування в кунзі, територія якого огороджена колючим дротом. Близько 19 год. він повернувся з їдальні та побачив, що його вже чекають у кунзі його співслужбовці ОСОБА_7 та ОСОБА_3 . На столі було розкладено їжу та стояло спиртне. ОСОБА_3 запропонував випити за новорічні свята. Вони всі сіли до столу та спільно вжили спиртне. Від спиртного він дуже спянів, бо був дуже стомлений. Близько 23 год до кунгу зайшов з перевіркою лейтенант ОСОБА_8 .Він не хотів його впускати, так як знав, що вони вживали спиртне,чого робити на чергуванні було не можна. Вони сховали спиртне і до кунгу зашли лейтенант ОСОБА_8 та капітан ОСОБА_10 . Побачивши, що вони святкували, капітан ОСОБА_10 наказав їм всім вийти з кунгу та викликав майора ОСОБА_2 ОСОБА_2 приїхав біля 24 год., закликав їх до кунгу, де почав кричати на них виражаючись нецензурною лайкою, облив водою з відра ОСОБА_9 та наказав їм йти до казарми. Казарму їм відкрив ОСОБА_8 , через деякий час до казарми прийшов і ОСОБА_2 та знову почав на них кричати, обзиваючи нецензурними словами. ОСОБА_3 попросився у ОСОБА_2 дозволу забрати свій рюкзак з кунгу, це обурило ОСОБА_2 і він наніс йому удар долонею в ділянку носу. ОСОБА_4 зробив на це зауваження ОСОБА_2 вказавши, що він не має права застосовувати до них фізичну силу і той у відповідь наніс ОСОБА_4 удар кулаком в обличчя, а потім наніс ще декілька ударів в ділянку обличчя, супроводжуючи свої дії нецензурною лайкою. Після цього ОСОБА_3 знову попросився у ОСОБА_2 дозволу забрати свій рюкзак і знову отримав удар в обличчя, від чого в нього було розбито губу, та зявилася кров. Після вчинення таких дій ОСОБА_2 відправив їх спати.

Враховуючи клопотання учасників судового розгляду про недоцільність дослідження інших доказів, в зв`язку з відсутністю спору по фактичним обставинам справи, суд визнав недоцільним їх дослідження, обмежившись оглядом письмових доказів, які містять відомості характеризуючі особу підсудного. Підсудному та іншим учасникам судового розгляду роз`яснено, що фактичні обставини, які визнані і не досліджувались в суді не можуть оспорюватись в апеляційному порядку.

Дії ОСОБА_2 кваліфікуються за ст. 424 ч.2 КК України, як застосування нестатутних заходів впливу щодо підлеглого, або перевищення дисциплінарної влади, з кваліфікуючою ознакою - застосування насильства до підлеглого.

Обираючи підсудному покарання, суд виходить із встановленої ст. 50 КК України його мети кари, виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості (ст. 372 КПК України).

При цьому суд враховує визначені ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи.

Обираючи покарання підсудному, суд, за відсутності обтяжуючих, в якості пом`якшуючих покарання ОСОБА_2 обставин, враховує щире каяття підсудного, активне сприяння у розкритті злочину.

Підсудний ОСОБА_2 скоїв злочині вперше, позитивно характеризується по місцю роботи, має сімю, неповнолітню дитину та батька пенсіонера, що знаходяться на його утриманні, щиро розкаявся у скоєнні злочину, активно сприяв у розкритті злочину.

За таких обставин, навіть попри тяжкість скоєного злочину стосовно ст. 12 КК України, суд визнає, що виправити ОСОБА_2 та запобігти скоєнню ним нових злочинів можливо без ізоляції його від суспільства, призначивши покарання з застосуванням випробування за ст.75 КК України.

Керуючись ст. 323, 324 КПК України суд, -

З а с у д и в :

ОСОБА_2 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ст. 424 ч.2 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 3 років позбавлення волі.

У відповідності до ст. 75 КК України від призначеного покарання у вигляді 3 років позбавлення волі ОСОБА_2 звільнити, якщо протягом двох років /іспитового строку/ він не вчинить нового злочину.

Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_2 обов`язки :

- не виїзджати за межи України без дозволу органу кримінально- виконавчої інспекції;

- повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_2 залишити у вигляді підписки про невиїзд.

Речові докази: листки нарядів за січень 2011р., журнал обліку інструктажів з техніки безпеки та охорони праці, журнал прийому та здачі чергування, журнал інструктажів по правилам експлуатації електроустановок, що були передані на відповідальне зберігання командиру військової частини НОМЕР_1 повернути в повне розпорядження військової частини НОМЕР_1 .

На вирок може бути подана апеляційна скарга через Вінницький районний суд до Апеляційного суду Вінницької області на протязі 15 діб з моменту його винесення.

Суддя:

Логін:

Для помилки:

Пароль:

Для помилки:

З метою упередження перешкоджанню стабільній роботі Реєстру шляхом здійснення автоматичних або автоматизованих запитів на пошук та копіювання ("викачування") бази даних, запроваджено інтерактивний елемент захисту системи

Введіть cуму цифр, зображених на малюнку:

Перевірити
Закрити

Ваше ім'я:

Для помилки:

Ваш e-mail:

Для помилки:

Повідомлення:

Для помилки:

Введіть в поле результат арифметичного виразу:

Для помилки:

Зачекайте, будь ласка...