Справа № 473/3029/16-к

УХВАЛА
іменем України
"26" жовтня 2016 р. м. Вознесенськ

Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника ВК-72 ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Вознесенська клопотання (заяву) про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Донецька, українець, громадянин України, раніше не судимий, має незакінчену вищу освіту, не працює, до відбування покарання проживав за адресою: АДРЕСА_1 , засуджений 14.12.2006 року апеляційним судом Донецької області за ч.3 ст.27, ст.115 ч.2 п.п. 6, 11, 12 КК України до 14 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна. 10.03.2016 року ухвалою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області засудженому зараховано строк попереднього ув`язнення у строк покарання, з урахуванням вимог ч.5 ст.72 КК України, а саме 01 рік 08 місяців 01 день, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 06 жовтня 2016 року звернувся до Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області з клопотанням (заявою) про застосування відносно нього ст.81 КК України щодо умовно-дострокового звільнення.

Зокрема в своїй заяві від 03.10.2016 року засуджений ОСОБА_5 вказує на те, що з 19.01.2015 року він відбуває покарання в Вознесенській ВК №72, де з першого дня він написав заяву про влаштування на роботу і був працевлаштований на виробництво в швейний цех. Зазначив, що підтримує чистоту в жилому приміщенні, активно займається спортом, дотримується режиму ПВР, всі законні вимоги адміністрації, за що має п`ять заохочень та сім порушень, які згідно із ст.134 п.14 КВК України є погашеними. За період відбуття покарання погасив позов у розмірі 60000 гривень, а також судові витрати. Набув п`ять спеціальностей профтехучилища, займається англійською мовою, відвідує гурток «Духовна просвіта». Активно підтримує соціальні та сімейні зв`язки, повністю визнає свою провину та розкаюється у вчиненому. По звільненню планує проживати з батьками і сімєю, працевлаштуватися за спеціальністю та жити законослухняним громадянином.

Засуджений ОСОБА_5 , який відбуває покарання у Вознесенській ВК №72, до суду не з`явився, представником колонії був належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, проте жодної заяви суду не надав, тому з врахуванням позиції учасників процесу судом було прийнято рішення про розгляд справи у його відсутність на підставі положень ч.4 ст.539 КПК.

Представник ВК №72 та прокурор не заперечували проти умовно-достроково звільнення засудженого ОСОБА_5 . Так, представник установи відбування покарання пояснив, що засуджений весь час з моменту утримання в ВК №72 працює на виробництві, приймає участь у суспільно-корисному житті, дійсно часткового відшкодував судові витрати та шкоду за цивільним позовом. Мав стягнення, але два останні із них із них зняті в результаті застосування заохочень. Має певні особливості характеру та поведінки, проте це не вплинуло на те, що на момент розгляду його заяви ОСОБА_5 вже довів своє виправлення.

Дослідивши матеріали особової справи засудженого, судом було встановлено наступне.

ОСОБА_5 був засуджений 14.12.2006 року вироком апеляційного суду Донецької області за ч.3 ст.27, ст.115 ч.2 п.п.6,11,12 КК України до покарання у вигляді 14 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна.

10.03.2016 року ухвалою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області ОСОБА_5 зараховано строк попереднього ув`язнення у строк покарання, з урахуванням вимог ч.5 ст.72 КК України, а саме 01 рік 08 місяців 01 день.

Згідно із довідкою по особовій справі №8-Р-15 начальника відділу по контролю за виконання судових рішень ВК №72 - ОСОБА_4 початок строку відбування покарання засудженим ОСОБА_5 - 17.02.2006 року, кінець відбування строку - 16.06.2018 року. Станом на 26.10.2016 року частина невідбутого покарання засудженим ОСОБА_5 становить 01 рік 07 місяців 20 днів.

Відповідно до довідки про заохочення та стягнення, засуджений ОСОБА_5 за період відбування покарання має 5 заохочень та 7 стягнень, 5 з яких погашено та 2 знято у встановленому законом порядку.

Вирішуючи заяву засудженого ОСОБА_5 про його умовно-дострокове звільнення, суд враховує наступне.

Згідно п.2 ч.1 ст.537 КПК України під час виконання вироку суд має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Відповідно до ч.1 ст.539 КПК України питання які виникають під час та після виконання вироку, вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника або органом чи установою виконання покарань.

Згідно положень ч.ч.1, 2, п.3 ч.3 ст.81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин.

Згідно із п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26 квітня 2002 р. №2 умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність: а) при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ч. 2 ст.81 КК).

Стаття 6 в ч.1 та ч.3 КВК України передбачає, що виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), пробація, суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Таким чином, аналіз положень ст.6 КВК та ст.81 КК України свідчить про те, що єдиною і достатньою підставою умовно-дострокового звільнення є досягнення однієї з цілей покарання - виправлення засудженого, що підтверджується його сумлінною поведінкою і ставленням до праці в процесі відбування покарання.

Сумлінна поведінка - це не тільки пасивна форма поведінки засудженого, яка полягає у стримуванні від порушень режиму відбування покарання, порушення правил внутрішнього розпорядку, вживання алкогольних напоїв, наркотичних засобів, азартних ігор, неухильне додержання загальноприйнятих норм і правил поведінки, а й активна форма його поведінки: активна участь у суспільному житті і сумлінне виконання громадських доручень у процесі відбування покарання, підвищення свого загальноосвітнього рівня, сумлінне ставлення до навчання, гарна поведінка в побуті, прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин та ін.

Під сумлінним ставленням до праці слід розуміти постійну свідому участь у суспільне корисній праці, систематичне виконання і перевиконання виробничих завдань, внесення раціоналізаторських пропозицій, винахідницькі відкриття, сумлінне виконання трудових обов`язків і дорученої роботи, якість її виконання, прагнення до вдосконалення наявного фаху, спеціальності, придбання спеціальності або підвищення ділової кваліфікації, відсутність трудових порушень, прогулів, відмов від роботи, дбайливе ставлення до довіреного майна, інструментів, суворе додержання правил охорони праці і техніки безпеки тощо.

Сумлінна поведінка і ставлення до праці є необхідним і достатнім доказом виправлення засудженого.

Отже, вирішуючи питання про можливість умовно-дострокового звільнення засудженого ОСОБА_5 суд вважає, що до останнього може бути застосовано умовно-дострокове звільнення згідно вимог ч.ч.1, 2 п.3 ч.3 ст.81 КК України, оскільки ставленням до праці та сумлінною поведінкою він довів своє виправлення, фактично відбув строк покарання, визначений п.3 ч.3 ст.81 ККК України, та відповідно - що цілі покарання стосовно нього були досягнуті достроково.

Керуючись ст.81 КК України, п.2 ч.1 ст.537, ст.539 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
Заяву засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, - задовольнити.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити умовно-достроково від подальшого відбування покарання у вигляді позбавлення волі на 01 (один) рік 07 (сім) місяців 20 (двадцять) днів невідбутого строку покарання, призначеного йому на підставі вироку апеляційного суду Донецької області від 14.12.2006 року.

Копію ухвали вручити засудженому під розписку, роз`яснивши йому, що згідно із ч.4 ст.81 КК України у разі вчинення особою, до якої було застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, протягом невідбутої частини покарання нового злочину суд призначає їй покарання за правилами, передбаченими статтями 71 і 72 цього Кодексу, тобто за сукупністю вироків.

Апеляції на ухвалу суду можуть бути подані протягом семи днів з моменту її проголошення через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області до апеляційного суду Миколаївської області.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя

Вознесенського міськрайонного суду (підпис) ОСОБА_1

Згідно оригіналу: Суддя: