АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи: 657/796/16-к
Провадження №11-кп /791/797/16 Головуючий в І інстанції: ОСОБА_1
Категорія ч.І ст.125 КК України Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 вересня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Херсонської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого - ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні в режимі відеоконференції кримінальне провадження №00000329 за апеляційною скаргою заступника прокурора Херсонської області на вирок Каланчацького районного суду Херсонської області від 03.06.2016 року, яким затверджена угода від 12.05.2016 року про примирення між обвинуваченим ОСОБА_7 і потерпілою ОСОБА_8 , та
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженця м. Армянськ АР Крим, мешканець АДРЕСА_1 раніше судимого 19.11.2015 року на один рік позбавлення волі і на підставі ст.75 КК України, звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком в один рік, -
засуджений за ч. 1 ст.125 КК України до штрафу у розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян у розмірі 510 гривень. На підставі ст.72 КК України цей вирок та вирок Каланчацького районного суду Херсонської області від 19.11.2015 року в частині призначеного покарання у виді одного року позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на один рік виконувати самостійно.
ВСТАНОВИЛА:
ОСОБА_7 визнаний винним та засуджений за те що він, знаходячись у домоволодінні АДРЕСА_1 , на грунті виниклих неприязних відносин, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання їх наслідків, умисно, правою рукою хапав за волосся та обличчя ОСОБА_10 , спричинивши таким чином останній тілесні ушкодження у вигляді травматичної екстракції (вирваного волосся) на голові, синець з осадженням на нижній повіці правого ока, які згідно висновку судово-медичної експертизи №95 К-к від 04.05.2016 року відносяться до легких тілесних ушкоджень.
В апеляційній скарзі заступник прокурора Херсонської посилається на незаконність вироку суду першої інстанції з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідності призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
Зазначає, що ОСОБА_7 раніше судимий 19.11.2015 року за ч. І ст.309 КК України до позбавлення волі строком в один рік та на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком в один рік. Оскаржуваним вироком він засуджений за злочин, який вчинив 03.05.2016 року, тобто в період іспитового строку, а тому остаточне покарання мало бути призначено за правилами ст.71, ст.72 КК України.
Ставить питання про скасування вироку та постановления нового, яким затвердити угоду про примирення, укладену 12.05.2016 року між обвинуваченим та потерпілою ОСОБА_10 і призначити узгоджену сторонами міру покарання за ч. І ст.125 КК України у виді штрафу в розмірі ЗО неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 гривень, і на підставі ст.71 КК України, за сукупністю вироків, остаточно призначити покарання у виді одного року позбавлення волі та штрафу у розмірі ЗО неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 гривень, який на підставі ч.З ст.72 КК України виконувати самостійно. В решті вирок залишити без змін.
Вислухавши суддю-доповідача, прокурора на підтримання апеляційної скарги, обвинуваченого ОСОБА_7 , який частково підтримав апеляційну скаргу, вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, в частині скасування вироку виходячи з наступного.
Приписами ст. 291 КПК України передбачено, що в обвинувальному акті має бути викладено фактичні обставини кримінального правопорушення, правова кваліфікація кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення, у тому числі із зазначенням часу, місця його вчинення.
В апеляційній скарзі заступник прокурора області зазначив, що ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.І ст.125 КК України, який вчинив 03.05.2016 року.
Разом з тим, в обвинувальному акті, а також в угоді від 12.05.2016 року/про примирення між обвинуваченим ОСОБА_7 та потерпілою ОСОБА_8 не встановлено та не зазначено час вчинення інкримінованого кримінального правопорушення. Не встановлений він і вироком суду.
Зазначене позбавляє колегію суддів перевірити правильність доводів заступника прокурора області щодо вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення за ч.1 ст.125 КК України саме в період іспитового строку та призначення йому остаточного покарання за сукупністю вироків.
Не встановлення органами досудового розслідування часу вчинення кримінального правопорушення, тобто об`єктивної сторона злочину, є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
Також, ні в анкетних відомостях обвинуваченого ОСОБА_7 ні в обвинувальному акті, ні в угоді про примирення не зазначено за якою нормою кримінального закону останній засуджений вироком Каланчацького районного суду від 19.11.2015 року.
Крім того, як обвинувальний акт, так і реєстр матеріалів досудового розслідування є складні для читання у зв`язку з нечітким друком тексту.
Оскільки апеляційною інстанцією встановлені такі істотні порушення судом норм КПК при підготовчому судовому засіданні, які у положеннях Кримінального процесуального кодексу України не врегульовані в частині направлення справи на новий судовий розгляд, то колегія суддів вважає за необхідне застосувати загальні засади кримінального провадження.
При цьому апеляційний суд виходить з положень ч. 1 ст. 9 КПК України, з яких вбачається, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, тобто суд під час розгляду кримінального провадження повинен дотримуватися законності.
А у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу (ч. 6 ст. 9 КПК України).
На думку колегії суддів оскаржуваний вирок суду першої інстанції постановлений з істотними порушенням вимог кримінального процесуального закону, що відповідно до вимог п. З ч. 1 ст. 409 КПК України, є однією з підстав для скасування судового рішення судом апеляційної інстанції.
Оскільки судом при розгляді справи порушені загальні засади кримінального провадження, а саме законність, то вирок суду підлягає скасуванню з направленням кримінального провадження на новий судовий розгляд зі стадії підготовчого судового засідання.
Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст. 7, 9, 405,4 07,409, 412,415 КПК України, колегія суддів , -
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу заступника прокурора Херсонської області задовольнити частково.
Вирок Каланчацького районного суду Херсонської області від 03.06.2016 року, відносно ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 125 КК України - скасувати.
Призначити новий судовий розгляд кримінального провадження відносно ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 125 КК України, в Каланчацькому районному суді Херсонської області зі стадії підготовчого судового засідання.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Головуючий: (підпис)
Судді: (підпис) (підпис)
Згідно з оригіналом :
Суддя: