Провадження № 1-кс/554/2002/2015
УХВАЛА

Іменем України
3 березня 2016 року м.Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м.Полтави ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3
розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві клопотання прокурора військової прокуратури Полтавського гарнізону лейтенанта юстиції про надання дозволу на затримання з метою приводу щодо підозрюваного

ОСОБА_4 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Севастополь, АР Крим, громадянку України, не судиму, майора військової служби за контрактом Головного управління СБ України, спеціаліста 1 категорії 2 сектору відділу оперативно-технічних заходів УСБ України у м. Севастополі, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 -

в с т а н о в и л а:
До провадження слідчого судді надійшло клопотання прокурора військової прокуратури Полтавського гарнізону лейтенанта юстиції ОСОБА_3 про надання дозволу на затримання з метою приводу ОСОБА_4 .

Військовою прокуратурою Полтавського гарнізону проводиться досудове розслідуванняу кримінальному провадженні №0000209, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.09.2015за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України.

З матеріалів указаного кримінального провадження вбачається, що відповідно до наказу начальника ГУ СБ України в АР Крим від 03.02.1998 №7-ос ОСОБА_4 прийнята на військову службу в Головне управління Служби безпеки України в АР Крим.

Відповідно до наказу начальника УСБ України у м. Севастополі від 30.03.2011 №36-ос ОСОБА_4 призначено на посаду спеціаліста 1 категорії 2 сектору відділу оперативно-технічних заходів УСБ України у м. Севастополі

Під час проходження служби ОСОБА_4 повинна керуватися вимогами ст. 24, п. 5, 8 Закону України №2229-12 від 25.03.1992 «Про Службу безпеки України» відповідно до яких, одним з завдань СБУ є забезпечення захисту суверенітету, конституційного ладу й територіальної цілісності України від протиправних посягань з боку окремих осіб та їх об`єднань, здійснювати відповідно до законодавства профілактику правопорушень у сфері державної безпеки, ст.ст. 11, 16, 30, 37 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №548-XIV від 24.03.1999, які зобов`язують останню свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути хороброю, ініціативною і дисциплінованою, дорожити честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України, поважати честь і гідність кожної людини, беззастережно та неухильно виконати накази начальника у зазначений термін, та ст.ст. 1, 2, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України №551-XIV від 24.03.1999, які вимагають від неї бездоганного і неухильного додержання порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України, усвідомлення відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, особистої відповідальності за дотримання Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог військових статутів, Конституції та законів України, наказів командирів.

Крім цього, відповідно до рішення Ради національної безпеки і оборони України від 23.03.2014 «Про передислокацію військових частин (підрозділів), установ та організацій Збройних Сил України, інших військових формувань і правоохоронних органів України з тимчасово окупованої території АР Крим та м. Севастополя в інші регіони України», введеного в дію Указом Президента України від 24.03.2014 №339, розпорядження Голови Центрального управління Служби безпеки України №44 від 24.03.2014, ОСОБА_4 у строк до 30.03.2014 повинна була прибути для подальшого проходження військової служби до ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: м. Київ, вул. Володимирська, 33.

Діючи з прямим умислом, з метою незаконно ухилитися від проходження військової служби, ОСОБА_4 вирішила стати на злочинний шлях та у порушення вищезазначених нормативно-правових актів, незаконно припинила виконувати обов`язки військової служби та до 30.03.2014 після переведення, без поважних причин не прибула до Центрального управління Служби безпеки України, таким чином ухилившись від подальшого проходження військової служби в органах Служби безпеки України.

По теперішній час ОСОБА_4 до Центрального управління Служби безпеки України за адресою: м. Київ, вул. Володимирська, 33, не з`явилася та обов`язки з військової служби не виконує.

Таким чином, ОСОБА_4 являючись військовослужбовцем ГУ СБ України в АР Крим, достовірно знаючи про необхідність прибуття до 30.03.2014 до Центрального управління Служби безпеки України в м. Київ, діючи з прямим умислом, з метою незаконно ухилитися від проходження військової служби, у порушення ст. 24, п. 5, 8 Закону України №2229-12 від 25.03.1992 «Про Службу безпеки України», ст.ст. 11, 16, 30, 37 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №548-XIV від 24.03.1999 року, та ст.ст. 1, 2, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України №551-XIV від 24.03.1999 року, розпорядження Голови Центрального управління Служби безпеки України №44 від 24.03.2014, до 30.03.2014 до Центрального управління Служби безпеки України за адресою: м. Київ, вул. Володимирська, 33, не прибула, ухилилася від подальшого проходження військової служби в органах Служби безпеки України та по теперішній час на службі безпідставно відсутня, чим вчинила дезертирство, тобто нез`явлення на службу з метою ухилитися від військової служби у разі переведення, злочин, передбачений ч. 1 ст. 408 КК України.

Крім того, з допиту заступника начальника управління внутрішньої безпеки СБ України полковника ОСОБА_5 , вбачається, що відповідно до розпорядження Голови Центрального управління Служби безпеки України №44 від 24.03.2014 військовослужбовці, які проходять військову службу в органах, підрозділах, закладах, установах СБ України з дислокацією в АР Крим до 30.03.2014 повинні були прибути до підрозділів ЦУ СБ України. Вказане розпорядження доводилось в телефонному режимі керівництвом ЦУ СБ України, оскільки пошта, яка направлялась до АР Крим не доходила до адресатів.

Таким чином, викладені обставини свідчать про наявність достатніх доказів для підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України.

03.09.2015 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України.

Цього ж дня повідомлення про підозру у відповідності до вимог ч. 1 ст. 278 КПК України вручено ОСОБА_4 у спосіб, передбачений ст.ст. 133, ч. 1 ст. 135, 136, 137 КПК України, для вручення повідомлень.

Наявність обґрунтованої підозри у ОСОБА_6 зазначеного злочину підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: повідомленням начальника Управління внутрішньої безпеки про вчинення кримінального правопорушення, розпорядженням Голови Центрального управління Служби безпеки України №44 від 24.03.2014 та допитом полковника ОСОБА_5 , а також іншими матеріалами кримінального провадження.

Беручи до уваги вищевикладене, а також те, що після окупації Російською Федерацією АР Крим ОСОБА_4 всупереч зазначених нормативних актів не повернулася на материкову частину України для подальшого проходження військової служби, що дає достатні підстави вважати, що остання переховується від органів слідства, чим перешкоджає проведенню досудового розслідування у розумні строки. Крім того, наявні підстави вважати, що остання може вчинити новий злочин проти основ національної безпеки України чи проти громадської безпеки, вступивши на військову службу у РФ.
Отже, ОСОБА_4 незаконно припинила виконувати обов`язки військової служби та до 30.03.2014 після переведення не прибула для подальшого проходження військової служби до розташування Центрального управління Служби безпеки Україниза адресою: м. Київ, вул. Володимирська, 33, не маючи на меті повертатися до виконання обов`язків з військової служби.
Тобто, наявні вагомі докази, якими обґрунтовуються обставини ОСОБА_7 вищевказаного злочину, на підставі яких зроблено висновок про обрання відносноостанньої запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на неї процесуальних обов`язків, запобігання спробам переховуватися від органів досудового слідства та суду, продовжувати вчиняти кримінальне правопорушення, у якому вона підозрюється, перешкоджати проведенню досудового розслідування іншим чином та запобігання вчиненню останньою нових злочинів проти основ національної безпеки України чи проти громадської безпеки, а також припинення вчинення кримінального правопорушення, в якому вона підозрюється.
Оцінюючи в сукупності викладене, вагомість наявних доказів про вчинення останнім кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що йому загрожує, а саме позбавлення волі від 2 до 5 років, з огляду на особу підозрюваного, з метою забезпечення належного виконання ОСОБА_4 процесуальних обов`язків, та запобігання спробам останнього вчиняти інші кримінальні правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню та переховуватися від органів слідства та суду, беручи до уваги характер вчиненого кримінального правопорушення, слід прийти до висновку про те, що в органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що застосування підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а також наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України, відповідно до ст. 183 КПК України його необхідно доставити до суду з метою розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити, пояснення надав аналогічні тексту клопотання.

Відповідно до ч. 4 ст. 189 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати, що:

1)підозрюваний, обвинувачений переховується від органів досудового розслідування чи суду;

2) одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний, обвинувачений до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 177 цього Кодексу.

Розглянувши клопотання прокурора та заслухавши його думку про доцільність надання дозволу на затримання підозрюваного з метою його приводу для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу - тримання під вартою, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження, враховуючи особу підозрюваного й те, що підозрюваний переховується від органів досудового розслідування, не з`являється на виклики слідчого, тим самим перешкоджає проведенню досудового розслідування у кримінальному провадженні, приймаючи до уваги те, що іншим чином ніж приводом не можливо забезпечити явку підозрюваного до суду для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, приходжу до висновку про необхідність задоволення клопотання.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 188-190 КПК України, слідчий суддя,-

у х в а л и л а:
Клопотання прокурора військової прокуратури Полтавського гарнізону лейтенанта юстиції ОСОБА_3 про надання дозволу на затримання з метою приводу ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 - задовольнити.

Надати дозвіл на затримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 з метою приводу до суду для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Строк дії ухвали 6 (шість) місяців.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1