Апеляційний суд міста Києва
Справа № 11-кп/796/659/16
Категорія: ч.3 ст. 185 КК України
Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_1
У х в а л а
Іменем України
04.04.2016 колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

Головуючого: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі: ОСОБА_5

з участю прокурора: ОСОБА_6

захисника: ОСОБА_7

обвинуваченого: ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду м. Києва кримінальне провадження №0012540 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 16.12.2015, -

В С Т А Н О В И Л А:

Цим вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.
Києва, українця, громадянина України, не працюючого, неодруженого,
зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 ,
раніше судимого: вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 31 березня
2010 року за ч. 2 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі, звільненого від
відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 3 роки,
постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 19 січня 2011 року
скасовано звільнення від відбування покарання, призначеного вироком
Дніпровського районного суду м. Києва від 31 березня 2010 року та призначено
покарання у вигляді 3 років позбавлення волі; 24 жовтня 2013 року звільненого
умовно-достроково з не відбутим терміном покарання 8 місяців 23 дні,
- визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначено йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
Вироком суду ОСОБА_8 визнаний винуватим у вчиненні злочину за наступних обставин.

Так, ОСОБА_8 , 19 серпня 2015 року близько 09 години 00 хвилин, маючи при собі зв`язку ключів від замків дверей кв. АДРЕСА_2 , котра належить ОСОБА_9 , з метою повторного, таємного викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням до житла, без дозволу власника вказаної квартири ОСОБА_9 , вступив у попередню злочинну змову з невстановленою досудовим слідством особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, після чого близько 10 години 00 хвилин, підійшовши до вхідних дверей кв. АДРЕСА_2 , за допомогою ключів відкривши двері, проникли до вказаної квартири, і, перебуваючи в ній, ОСОБА_8 , разом з невстановленою досудовим слідством особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, переконавшись, що за їх злочинними діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, діючи умисно, з метою незаконного збагачення, таємно викрали майно, яке належало ОСОБА_9 на загальну суму 2000 гривень 00 копійок.
Після цього, ОСОБА_8 разом з невстановленою досудовим слідством особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, з місця вчинення злочину зникли, а викраденим майном розпорядились на власний розсуд, спричинивши матеріальної шкоди потерпілому ОСОБА_9 на загальну суму 2000 гривень 00 копійок.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 , не оспорюючи доведеності вини та правильності кваліфікації його дій, у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості злочину та особі обвинуваченого, внаслідок суворості, просить застосувати ст. 69 КК України, пом`якшивши призначене йому покарання або перерахувати відбутий термін покарання, відповідно до вимог чинного законодавства. Своє прохання обґрунтовує тим, що він щиро розкаявся у вчиненому, має незадовільний стан здоров`я, а саме, хворіє рядом тяжких захворювань, і у зв`язку з перебуванням в місцях позбавлення волі стан його здоров`я значно погіршується.
Заслухавши доповідь судді, обвинуваченого ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу обвинуваченого, прокурора ОСОБА_6 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження, провівши судові дебати, заслухавши останнє слово обвинуваченого, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Згідно з вимогами ч.1 ст. 404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Дії ОСОБА_8 правильно кваліфіковані за ч.3 ст. 185 КК України, виходячи з визнаних судом доведеними фактичних обставин справи, які ніким з учасників кримінального провадження не оскаржуються.

При перевірці кримінальної справи, будь-яких порушень кримінально-процесуального закону, які б могли стати підставою для скасування вироку суду, не встановлено.

Покарання ОСОБА_8 призначено, відповідно до вимог ст. 65 КК України, з урахуванням всіх обставин, що впливають на відповідальність, відповідно до положень КК України.

При цьому судом враховано ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_8 кримінального правопорушення, конкретні обставини справи, особу обвинуваченого, який під наглядом у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, має слабкий стан здоров`я, а саме хворіє на хронічний токсичний дифузний посттравматичний та одонтогенний остеомієліт верхньої та нижньої щелеп на фоні хронічної наркоманії в стадії секвестрації, тромбофлебіт глибоких та поверхневих вен нижніх кінцівок, виразкова форма, ХВН 2-3 ступеня, за місцем проживання характеризуються посередньо, раніше скоював злочин, обставину, що пом`якшує покарання - щире каяття, відсутність обставин, що обтяжують покарання, та прийшов до висновку про необхідність призначення ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі, з яким колегія суддів погоджується.

Посилання обвинуваченого на те, що він щиро розкаявся у вчиненому та має незадовільний стан здоров`я, як на обставини для застосування ст. 69 КК України, то колегія суддів вважає їх безпідставними, оскільки суд першої інстанції зазначені дані врахував, в тому числі і ті, на які є посилання у апеляційній скарзі обвинуваченого, надав їм правову оцінку і призначив покарання у виді позбавлення волі у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч. 3 ст. 185 КК України.

Додаткових доводів, які б могли бути підставою для зміни чи скасування, постановленого по справі судового рішення відносно обвинуваченогоколегією суддів не встановлено, та обвинуваченим до апеляційного суду не надано.

Разом з тим, приймаючи до уваги, що обвинувачений у цьому кримінальному провадженні певний термін перебував під вартою під час досудового розслідування та судового розгляду у суді першої інстанції, а саме з 19.08.2015, колегія суддів, відповідно до положень ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України від 26 листопада 2015 року «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», вважає необхідним зарахувати ОСОБА_8 строк попереднього ув`язнення з 19.08.2015 по 04.04.2016 у строк покарання із розрахунку, що 1 день попереднього ув`язнення дорівнює 2 дням позбавлення волі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 16.12.2015 щодо ОСОБА_8 залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 без задоволення.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України від 26 листопада 2015 року «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», зарахувати ОСОБА_8 , строк попереднього ув`язнення з 19.08.2015 по 04.04.2016 у строк покарання із розрахунку, що 1 день попереднього ув`язнення дорівнює 2 дням позбавлення волі.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом 3 місяців з моменту проголошення, а засудженим, який утримуються під вартою, - у той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Судді: