АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа №623/4019/15к, Провадження №11кп/790/2163/15 Головуючий 1 інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч.2 ст.369-2 КК України

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
4 березня 2016 року м.Харків
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Харківської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 і ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Харківської області апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні та обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 22 вересня 2015 року щодо
ОСОБА_9 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Івано-Франківковську, громадянина України, із вищою освітою, не одруженого, не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,
В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 22 вересня 2015 року ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.369-2, ч.1ст.366 Кримінального кодексу України, і засуджено:
- за ч.1 ст.366 Кримінального кодексу України до 1 року обмеження волі з позбавленням права обіймати посади в органах місцевого самоврядування та органах державної влади строком на 2 роки,
- за ч.2 ст.369-2 Кримінального кодексу України до 2 років 6 місяців позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в органах місцевого самоврядування та органах державної влади строком на 2 роки без спеціальної конфіскації.
На підставі ст.70 Кримінального кодексу України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_8 призначено покарання у вигляді 2 років 6 місяців позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в органах місцевого самоврядування та органах державної влади строком на 2 роки.
Судом першої інстанції встановлено, що працюючи з 11 серпня 2011 року на посаді начальника юридичного відділу апарату виконавчого комітету Ізюмської міської ради Харківської області, ОСОБА_8 , будучи посадовою особою місцевого самоврядування 10 рангу 5 категорії а також членом постійно діючої міської міжвідомчої комісії з розгляду питань, пов`язаних з відключенням споживачів від мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання, отримав неправомірну вигоду для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функції держави за наступних обставин.
Згідно з посадовою інструкцією начальника юридичного відділу апарату виконавчого комітету Ізюмської міської ради до його завдань, обов`язків та повноважень зокрема входить: 1) забезпечення виконання покладених на відділ завдань щодо реалізації державної політики в діяльності Ізюмської міської ради, управлінь Ізюмської міської ради, її виконавчого комітету, підпорядкованих йому відділам, секторам та службами, підприємствами комунальної форми власності; 2) забезпечення дотримання вимог законодавства під час підготовки законодавчих та нормативно-правових актів, розпоряджень та рішень. Розробляє або бере участь у розробці проектів рішень, нормативних актів та інших документів правового характеру. Безпосередньо здійснює розробку проектів нормативно-правових актів та проводить експертизу проектів таких актів; 3) інформування керівництва Ізюмської міської ради та її виконавчого комітету про необхідність вжиття заходів щодо скасування актів, прийнятих з порушенням законодавства або таких, що втратили чинність, і готує відповідні подання.
Рішенням виконавчого комітету Ізюмської міської ради Харківської області №0023 від 13 січня 2010 року було створено та затверджено положення про роботу постійно діючої міської міжвідомчої комісії з розгляду питань, пов`язаних з відключенням споживачів від мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання.
Згідно з положенням про роботу постійно діючої міської міжвідомчої комісії з розгляду питань, пов`язаних з відключенням споживачів від мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання, до основних функції та прав комісії входить забезпечення розгляду і прийняття в межах своєї компетенції рішень, щодо звернень громадян міста з питань: 1) відключення окремих приміщення (квартир, нежитлових приміщень, секцій, під`їздів) від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання при відмові споживачів від централізованого теплопостачання згідно з рішенням 71 сесії 5 скликання Ізюмської міської ради №3395 від 27 листопада 2009 року; 2) встановлення індивідуальних котлів або систем опалення; 3) вирішення основних технічних рішень теплопостачання окремих приміщень (квартир, нежитлових приміщень, секцій, під`їздів) при відключенні від мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання.
Рішенням виконавчого комітету Ізюмської міської ради Харківської області №0440 від 28 серпня 2014 року було затверджено склад постійно діючої міжвідомчої комісії з розгляду питань, пов`язаних з відключенням споживачів від мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання, до складу якої, як член комісії, увійшов начальник юридичного відділу апарату виконавчого комітету Ізюмської міської ради Харківської області ОСОБА_8 .
26 червня 2015 року ОСОБА_10 , який діяв на підставі нотаріальної довіреності від імені свого сина ОСОБА_11 , знаходячись у службовому кабінеті №25 адміністративної будівлі Ізюмської міської ради за адресою: Харківська область, м.Ізюм, площа Центральна,1, яке займає начальник юридичного відділу апарату виконавчого комітету Ізюмської міської ради Харківської області ОСОБА_8 , звернувся до останнього з метою отримання інформації щодо надання дозволу на збір технічної документації та складання проекту щодо відключення від мереж централізованого опалення квартири АДРЕСА_2 з метою встановлення індивідуальної системи опалення та гарячого водопостачання в міжопалювальний період.
Під час розмови з ОСОБА_10 ОСОБА_8 , діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, протиправним шляхом, маючи досвід щодо здійснення діяльності постійно діючої міської міжвідомчої комісії з розгляду питань, пов`язаних з відключенням споживачів від мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання, запевнив ОСОБА_10 у тому, що у зв`язку зі складністю погодження та відсутністю технічної можливості встановлення індивідуального газового опалення в його квартирі, він не зможе отримати погодженні документи, у зв`язку з чим запропонував ОСОБА_10 передати йому грошові кошти в сумі 3.000 гривень у якості неправомірної вигоди за здійснення ним впливу на членів постійно діючої міської міжвідомчої комісії з розгляду питань, пов`язаних з відключенням споживачів від мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання, для безперешкодного та у найкоротший термін отримання необхідних документів на надання дозволу на збір технічної документації та складання проекту щодо відключення від мереж централізованого опалення квартири АДРЕСА_2 з метою встановлення індивідуальної системи опалення та гарячого водопостачання в між опалювальний період.
ОСОБА_10 погодився на незаконну пропозицію ОСОБА_8 щодо передачі йому неправомірної вигоди в розмірі 3.000 гривень за вплив на членів постійно діючої міської міжвідомчої комісії з розгляду питань, пов`язаних з відключенням споживачів від мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання.
3 липня 2015 року під час засідання постійно діючої міської міжвідомчої комісії з розгляду питань, пов`язаних з відключенням споживачів від мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання, ОСОБА_8 надав членам комісії складені ним завідомо неправдиві офіційні документи, а саме заяву від ОСОБА_11 та ксерокопію ухвали Ізюмського міськрайонного суду Харківської області, згідно якої зобов`язати виконавчий комітет Ізюмської міської ради Харківської області зобов`язується надати дозвіл ОСОБА_11 на відключення квартири АДРЕСА_2 від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води та надати дозвіл на виготовлення технічної документації на встановлення індивідуальної газової системи опалення.
Після чого ОСОБА_8 , використовуючи свій власний авторитет начальника юридичного відділу апарату виконавчого комітету Ізюмської міської ради Харківської області запевнив присутніх в необхідності надати ОСОБА_11 дозвіл на збір технічної документації та складання проекту щодо відключення від мереж централізованого опалення квартири з метою встановлення індивідуальної системи опалення квартири АДРЕСА_2 гарячого водопостачання в міжопалювальний період.
Продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру, 7 липня 2015 року о 17 годині 30 хвилин ОСОБА_8 , перебуваючи в салоні транспортного засобу марки «ВАЗ» моделі «1118-«Каліна» № НОМЕР_1 , поблизу будинку №34 по вул.Фрунзе в м.Ізюмі Харківської області, в ході зустрічі з ОСОБА_10 одержав від останнього грошові кошти в сумі 3.000 гривень у якості неправомірної вигоди для себе за здійснення впливу на членів постійно діючої міської міжвідомчої комісії з розгляду питань, пов`язаних з відключенням споживачів від мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання за позитивне вирішення питання щодо дачі дозволу на збір технічної документації та складання проекту щодо відключення від мереж централізованого опалення квартири АДРЕСА_2 з метою встановлення індивідуальної системи опалення та гарячого водопостачання в міжопалювальний період сину ОСОБА_10 ОСОБА_11 , після чого був затриманий співробітниками Управління СБ України в Харківській області.
Зазначеними умисними діями ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 369-2 Кримінального кодексу України.
Крім того 2 липня 2015 року ОСОБА_8 , будучи начальником юридичного відділу апарату виконавчого комітету Ізюмської міської ради Харківської області, знаходячись у своєму службовому кабінеті №25 адміністративної будівлі Ізюмської міської ради Харківської області за адресою: Харківська область, м.Ізюм, площа Центральна,1, з метою одержання від ОСОБА_10 неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення на членів постійно діючої міської міжвідомчої комісії з розгляду питань, пов`язаних з відключенням споживачів від мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання, за допомогою комп`ютерної техніки роздрукував бланк офіційної заяви на ім`я Ізюмського міського голови ОСОБА_12 , щодо надання дозволу на збір технічної документації та складання проекту на відключення від мереж централізованого опалення з метою встановлення індивідуальної системи опалення квартири. Після чого власноручно у незаповнені графи бланка заяви вніс відомості які стосуються ОСОБА_11 та поставив підпис замість самого ОСОБА_11 .
Продовжуючи свій злочинний намір, ОСОБА_8 за допомогою комп`ютерної техніки вніс завідомо неправдиві відомості в відскановану ухвалу Ізюмського міськрайонного суду Харківської області про визнання дій виконкому Ізюмської міської ради незаконними та зобов`язання виконавчого комітету Ізюмської міської ради Харківської області надати дозвіл ОСОБА_11 на відключення квартири АДРЕСА_2 від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води, а також надати дозвіл на виготовлення технічної документації на встановлення індивідуальної газової системи опалення, після чого роздрукував зазначену підроблену ухвалу суду за допомогою копіювальної техніки.
Вчинивши службове підроблення, а саме умисне внесення у вищевказані офіційні документи - ухвалу Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 25 квітня 2015 року у справі №623/1790/15-а та у заяву на ім`я Ізюмського міського голови ОСОБА_12 від імені ОСОБА_11 завідомо неправдиві відомості, 3 липня 2015 року ОСОБА_8 надав їх членам постійно діючої міської міжвідомчої комісії з розгляду питань, пов`язаних з відключенням споживачів від мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання, для позитивного вирішення питання щодо дачі дозволу на збір технічної документації та складання проекту щодо відключення від мереж централізованого опалення квартири АДРЕСА_2 з метою встановлення індивідуальної системи опалення та гарячого водопостачання в між опалювальний період ОСОБА_11 .
Цими умисними діями ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 366 Кримінального кодексу України.
Прокурор у кримінальному провадженні і обвинувачений ОСОБА_8 оскаржили зазначений вирок Ізюмського міськрайонного суду Харківської області.
Прокурор у своїй апеляційній скарзі з доповненнями, посилаючись на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, просив вирок суду першої інстанції скасувати, ухвалити новий вирок, яким призначити покарання за ч.1 ст.366 Кримінального кодексу України 1 рік обмеження волі, за ч.2 ст.369-2 Кримінального кодексу України - 3 роки позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в органах місцевого самоврядування та органах державної влади строком на 2 роки. На підставі ст.70 Кримінального кодексу України, за сукупністю злочинів, прокурор просив призначити ОСОБА_8 покарання у вигляді 3 років позбавлення волі без застосування спеціальної конфіскації з позбавленням права обіймати посади в органах місцевого самоврядування та органах державної влади строком на 2 роки.
Обгрунтовуючи свої вимоги прокурор зазначив, що суд першої інстанції, при призначенні ОСОБА_8 покарання, не врахував, що вчинений ним злочин є корупційним, а тому призначене покарання, на думку прокурора, є занадто м`яким.
Обвинувачений ОСОБА_8 у своїй апеляційній скарзі, посилаючись на невідповідність призначеного судом першої інстанції покарання ступеню тяжкості вчиненого ним злочину та його особі, просив вирок в частині призначеного покарання змінити, і призначити йому покарання: за ч.1 ст.366 Кримінального кодексу України - штраф у розмірі 30 неоподаткованих мінімумів громадян, що становить 510 гривень з позбавленням права обіймати посади в органах місцевого самоврядування та органах державної влади строком на 1 рік, за ч.2 ст.369-2 Кримінального кодексу України - штраф у розмірі 750 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 12.750 гривень, без застосування спеціальної конфіскації, а за сукупністю злочинів остаточно призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 12.750 гривень з позбавленням права обіймати посади в органах місцевого самоврядування та органах державної влади строком на 1 рік.
Обгрунтовуючи свої вимоги, обвинувачений ОСОБА_8 зазначив, що суд першої інстанції не взяв до уваги обставину, що пом`якшує покарання, - активне сприяння розкриттю злочину. Крім того при призначенні покарання суд не врахував відомості про особу обвинуваченого, а саме поганий стан його здоров`я, позитивну поведінку до вчинення злочину, склад сім`ї (а.с.55,56).
В своїх письмових запереченнях на апеляційну скаргу прокурора обвинувачений ОСОБА_8 просив залишити її без задоволення, мотивуючи тим, вимога прокурора врахувати корупційність вчиненого ним злочину, є необгрунтованою, оскільки ця характеристика злочину вже врахована при кваліфікації його дій за ч.2 ст.369-2 Кримінального кодексу України. Крім того, обвинувачений зазначив, що під час досудового слідства слідчий і прокурор запевнили, його, що за його активну співпрацю зі слідством і визнання винуватості суд призначить йому покарання у виді штрафу. З огляду на це ОСОБА_8 не залучив до участі у справі захисника і погодився на скорочену процедуру судовому розгляді без дослідження доказів. Обвинувачений вважає, що таким чином було порушено його право на захист.
Під час апеляційного розгляду прокурор і обвинувачений ОСОБА_8 підтримали свої апеляційні скарги і заперечували проти задоволення вимог протилежної сторони. Захисник ОСОБА_7 просив відмовити прокурору у задоволенні його апеляційної скарги. Проти задоволення апеляційної скарги свого підзахисного він не заперечував, натомість звернув увагу суду на наявність суттєвих порушень кримінального процесуального закону, зокрема: порушення процедури укладання угоди, порушення права на захист, порушення порядку застосування ч.3 ст.349 Кримінального процесуального кодексу України
Заслухавши доповідь судді, вислухавши доводи прокурора та обвинуваченого, які підтримали свої апеляційні скарги і заперечували проти задоволення протилежних, перевіривши матеріали кримінального провадження, прослухавши аудіозапис перебігу судового розгляду справи в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні і обвинуваченого ОСОБА_8 є необгрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до ст.65 Кримінального процесуального кодексу України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_8 , суд першої інстанції взяв до уваги характер, ступінь тяжкості та об`єктивні обставини кримінального правопорушення, а також відомості про особу обвинуваченого, зокрема, те, що він раніше не судимий, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, має постійне місце проживання та реєстрації, не одружений, військову службу проходив із-за хвороби. Щире каяття обвинуваченого у вчиненому злочині суд визнав обставиною, що пом`якшує покарання. Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.
Проаналізувавши обставини кримінального провадження і відомості про особу обвинуваченого, в тому числі і надані стороною захисту під час апеляційного розгляду, колегія суддів вважає, що призначене ОСОБА_8 покарання цілком відповідає вимогам ст.65 Кримінального кодексу України. Воно є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження з його боку нових злочинів. Підстав для скасування вироку Ізюмського міськрайонного суду м.Харкова та ухвалення нового вироку з призначенням ОСОБА_8 більш суворого покарання або зміни вироку та пом`якшення покарання колегія суддів не вбачає.
Доводи апеляційних скарг такі висновки не спростовують. Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повною мірою врахував всі обставини справи, зокрема, і ті, на які посилаються апелянти. Те, що кримінальне правопорушення, у вчинення якого визнано винним ОСОБА_8 , є корупційним, враховано при кваліфікації його дій за відповідними статтями Кримінального кодексу України. Правову позицію обвинуваченого, його сприяння досудовому розслідуванню повною мірою враховано тим, що суд визнав щире каяття обвинуваченого обставиною, що пом`якшує покарання.
Даючи правову оцінку доводам, що містяться у письмових запереченнях обвинуваченого ОСОБА_8 на апеляційну скаргу прокурора, а також у виступу адвоката ОСОБА_7 під час апеляційного розгляду, колегія суддів виходить з того, що, відповідно до ст.404 Кримінального процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг, в яких прокурор і обвинувачений, не оспорюючи встановлені судом фактичні обставини справи, доведеність винуватості ОСОБА_8 та правильність кваліфікації його дій, оскаржували вирок суду першої інстанції виключно в частині призначеного покарання.
Натомість, враховуючи право суду апеляційної інстанції вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого, колегія суддів перевірила доводи, що містяться у письмових запереченнях обвинуваченого ОСОБА_8 на апеляційну скаргу прокурора, а також у твердженнях адвоката ОСОБА_7 під час апеляційного розгляду.
Зміст журналу судового засідання, фонограма перебігу судового розгляду в Ізюмському міськрайонному суді м.Харкова, письмові заяви ОСОБА_8 про відмову від захисника, про визнання своєї винуватості, визнання недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, та обізнаність в тому, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку, а також відсутність в матеріалах справи будь-яких відомостей про укладання угоди між прокурором та обвинуваченим свідчать про належне дотримання судом першої інстанції норм кримінального процесуального закону і безпідставність доводів захисника щодо істотного їх порушення.
Беручи до уваги наведене, керуючись статтями 404,405,407,418,419 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні і обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Вирок Ізюмського міськрайонного суду м.Харкова від 22 вересня 2015 року відносно ОСОБА_8 залишити без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.
Головуючий суддя ОСОБА_2
Судді ОСОБА_4
ОСОБА_3