Справа №705/2065/16-к
1-кп/705/226/16
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 квітня 2016 року м. Умань
Уманський міськрайонний суд Черкаської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
за участю захисника ОСОБА_4
за участю обвинуваченої ОСОБА_5
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у
В підготовчому судовому засіданні прокурор вважав, що обвинувальний акт відповідає вимогам закону та угоду про визнання винуватості можливо затвердити, оскільки угода відповідає вимогам закону. Одночасно з врахуванням позиції сторони захисту , він вказував на можливість призначення справи до судового розгляду, якщо угода не буде затверджена.
В підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченої - адвокат ОСОБА_4 вказував на відсутність підстав для затвердження угоди із врахуванням того, що в даний час відносно обвинуваченої ОСОБА_5 є ще і інше кримінальне провадження і тому вказані провадження повинні бути об`єднані в одне, з метою забезпечення обвинуваченій реалізації її права на захист. Обвинувачена ОСОБА_5 після оголошення обвинувального акту зазначила, що вона дійсно підписала угоду про визнання винуватості. Однак вона на даний час вважає, що угоду не можливо затвердити і підтримала позицію озвучені її захисником.
Суд, заслухавши думку учасників процесу, оглянувши обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості укладену між прокурором Уманської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваною ОСОБА_5 , прийшов до висновку про відмову у затвердженні угоди про визнання винуватості та повернення обвинувального акту прокурору з наступних підстав.
Згідно з ч. 1 ст. 474 КПК України, якщо угоди досягнуто під час досудового розслідування, обвинувальний акт з підписаною сторонами угодою невідкладно надсилається до суду. Угоду було укладено 09 лютого 2016 року і обвинувальний акт складено цього ж дня.
У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст. ст. 468 - 475 КПК України.
Згідно ч. 2 ст. 474 КПК України розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язкової участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження.
У статті 472 КПК України передбачено вимоги до угоди про визнання винуватості. Зокрема, як вказано в цій статті, в угоді про визнання винуватості зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання підозрюваним чи обвинуваченим своєї винуватості у вчинені кримінального правопорушення, обов`язки підозрюваного чи обвинуваченого щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою (якщо відповідні домовленості мали місце), узгоджене покарання та згода підозрюваного, обвинуваченого на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди. В угоді зазначається дата її укладення та вона скріплюється підписами сторін.
При цьому, в абзаці 3 п. 10 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 11.12.2015 року № 13 «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод» дослівно вказано : «… Що стосується обов`язків підозрюваного чи обвинуваченого щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою, то у будь-якому разі обов`язки підозрюваного, обвинуваченого мають бути зазначені у такий спосіб, щоб можна було пересвідчитися у реальності та можливості їх виконання. Слід зважити, що відсутність конкретизації сутності таких зобов`язань з використанням лише загальних формулювань унеможливлює суд пересвідчитись у реальності і можливості їх виконання, у зв`язку з чим, з огляду на передбачені статтею 476 КПК України наслідки невиконання угоди, такий виклад є неприпустимим ...».
Також обвинувальний акт та угода про визнання винуватості містять положення, які суперечать одне одному. А саме в обвинувальному акті вказано про дві обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 , а в угоді про визнання винуватості взагалі відсутні. Одночасно у відповідній ППВСУ від від 11.12.2015 року № 13 «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод» вказано, що домовленості сторін угоди при узгодженні міри покарання не мають виходити за межі загальних та спеціальних засад призначення покарання і при цьому обов`язково враховуються ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного і обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання ( п.3 ч.1 ст.65 КК України).
Відповідно до ч. 7 ст. 474 КПК України суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо: 1) умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди;
2) умови угоди не відповідають інтересам суспільства;
3) умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб;
4) існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися;
5) очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань;
6) відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.
З дослідження змісту поданої суду для затвердження угоди про визнання винуватості слідує, що умови угоди суперечать вимогам КПК України та чинного законодавства України, зокрема, умови угоди не відповідають інтересам суспільства і сама обвинувачена в судовому засіданні вказала на відсутність підстав для затвердження угоди.
Як встановлено судом, зазначені обвинувальний акт та угода про визнання винуватості від 09.02.2016 року не відповідають вимогам КПК України і КК України і містять суперечливу інформацію. У зв`язку із цим, суд вважає, що необхідно відмовити в затвердженні угоди про визнання винуватості
Вимоги, яким повинен відповідати обвинувальний акт, передбачені ст.291 КПК України і зокрема він повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими та формулювання відповідного обвинувачення. Натомість вказані вимоги закону виконані не були із врахуванням особливостей інкримінованого ОСОБА_5 складу кримінального правопорушення.
Так, відповідно до вимог ст. 337 КПК України розгляд справи в суді проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту. Зі змісту останнього вбачається, що ОСОБА_5 оголошено про підозру у кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 1 ст. 309 КК України. В порушення вимог ст. 42 КПК України обвинуваченій пред`явлено не конкретне обвинувачення. Під час формулювання обвинувачення слідчим не враховані положення ст.91 КПК України, щодо обставин, які підлягають доказування в кримінальному провадженні з врахуванням особливостей об`єктивної і суб`єктивної сторони складу злочину, що передбачений ч. 1 ст. 309 КК України.
Такі суперечності є істотними, оскільки виключають можливість визначення судом меж пред`явленого обвинувачення.
Тобто в порушення п.5 ч.2 ст. 291 КПК України в обвинувальному акті не викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими ( з врахуванням процесуальних особливостей врегульованих КПК України з приводу проведення певного виду процесуальних дій) та формулювання обвинувачення в залежності від особливостей об`єктивної сторони
Відповідно до вимог ст.109 КПК України, реєстр матеріалів досудового розслідування складається слідчим або прокурором і надсилається до суду разом з обвинувальним актом. Реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити: номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення; реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування; вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строк його застосування.
В підготовчому судовому засіданні достовірно встановлено, що реєстр матеріалів досудового розслідування, який доданий до обвинувального акту, не містить в повному обсязі інформацію про всі проведені процесуальні дії та прийняті процесуальні рішення під час проведення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні. При цьому, згідно із вимогами ст. ст. 291, 109 КПК України до обвинувального акта додається реєстр матеріалів досудового розслідування, який є його невід`ємним додатком і повинен містити, зокрема, номер та найменування кожної процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення. При цьому, виходячи зі змісту п. 4 ч. 2 ст. 36, ч. 2 ст. 113, ч. 1 ст. 116, ч. 2 ст. 280, ст. 561, ст. 7 Розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України тощо, зміст процесуальної дії не обмежується поняттям слідчої (розшукової) дії і є значно ширшим. Зі змісту вказаних статей слідує, що у вказаному реєстрі повинні бути вказані всі, без виділення основних або додаткових, процесуальні дії, які були проведені під час досудового розслідування і прийняті по ним процесуальні рішення. В порушення вимог ст.. 109 КПК України , реєстр не містить даних про всі процесуальні рішення, прийняті під час даного кримінального провадження.
Недоліки в реєстрі матеріалів досудового розслідування, на думку суду є суттєвими, оскільки реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити вичерпні довідкові відомості про шлях утворення доказової бази обвинувачення, засоби одержання доказової інформації та забезпечення кримінального провадження, а інформація, яка міститься в реєстрі, є відповідально зафіксованим орієнтиром для судового дослідження матеріалів справи. Тому виявлені недоліки в реєстрі підлягають усуненню прокурором.
Оскільки угоду про визнання винуватості було укладено під час досудового розслідування, - обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору для усунення виявлених недоліків .
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 291, 314, 472, 474, 372 КПК України, суд,-
Ухвала про повернення обвинувального акту може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Черкаської області через Уманський міськрайонний суд Черкаської області протягом семи днів з дня оголошення ухвали, а обвинуваченим протягом семи днів з дня вручення копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1