Справа № 300/897/16-к
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.11.2016 смт.Воловець

Воловецький районний суд Закарпатської області в особі головуючої судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Воловець кримінальне провадження про обвинувачення:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця смт.Воловець, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , з середньою освітою, одруженого, не працюючого, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 23.09.2016 року близько 20-30 години, знаходячись у житловому будинку за адресою АДРЕСА_2 , на грунті раптово виниклих неприязних родинних відносин, в ході сварки умисно наніс ОСОБА_4 , яка в цей час також перебувала у вказаному будинку, декілька ударів руками по голові, після чого штовхнув її на підлогу і наніс їй декілька ударів ногами по тулубу, внаслідок чого спричинив потерпілій ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді синців голови, тулуба, кінцівок, саден чола справа, задньої поверхні лівого ліктьового суглобу, закритий перелом акроміального кінця лівої ключиці зі зміщенням, забій носа, параорбітальні гематоми, які згідно висновку судової медичної експертизи №183 від 13.10.2016 року кваліфікуються як тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні свою вину у вчиненому визнав повністю, щиросердечно розкаявся. Пояснив суду, що дійсно наніс своїй сестрі ОСОБА_4 декілька ударів в ходів сварки.

Потерпіла ОСОБА_4 ствердила, що в результаті дій обвинуваченого вона зазнала тілесних ушкоджень у вигляді перелому ключиці та численних синців. На даний час вибачила ОСОБА_5 , однак міру покарання вважає за доцільне обрати сувору.

Окрім повного визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненому, така доведена матеріалами кримінального провадження, а саме: протоколом прийняття усної заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 28.09.2016 року (а.с.9); висновком експерта №183 від 13.10.2016 року, відповідно до якого у ОСОБА_4 виявлено тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому акроміального кінця лівої ключиці зі зміщенням, синців голови, тулуба, кінцівок та саден чола справа, задньої поверхні лівого ліктьового суглобу, що за своїм характером могли виникнути при обставинах та в строки вказаних потерпілою 23.09.2016 року; за ступенем тяжкості тілесне ушкодження у вигляді перелому ключиці кваліфікується як тілесне ушкодження середнього ступеня тяжкості за ознакою розлад здоров"я більше 21 дня (а.с.20-22).

Враховуючи, що обвинувачений повністю визнав свою вину, суд у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України визнає недоцільним дослідження інших доказів стосовно тих фактичних обставини справи, які ніким не оспорюються.

Суд, належним чином проаналізувавши та оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення і його дії вірно кваліфіковані за ч.1 ст. 122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Призначаючи обвинуваченому міру покарання, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, дані про особу винуватого: посередньо характеризується по місцю проживання, раніше не судимий, на обліку в наркологічному та психоневрологічному кабінеті у Воловецькій ЦРЛ не перебуває.
Обставиною справи, що пом`якшує покарання відповідно до ст.66 КК України є щире каяття ОСОБА_5 та активне сприяння розкриттю злочину.

Обтяжуючих обставин справи відповідно до ст.67 КК України немає.

З врахуванням всіх обставин справи в їх сукупності та особи обвинуваченого, який вину визнав, до кримінальної відповідальності притягається вперше, відповідно до ч.3 ст.12 КК України вчинив злочин середньої тяжкості, з метою застосування загальних засад призначення покарання, передбачених ст.ст.65 КК України, виходячи з принципів необхідності та достатності призначеного покарання та попередження вчинення нових злочинів, суд вважає, що виправлення і перевиховання ОСОБА_5 можливе без ізоляції його від суспільства, із призначенням покарання в межах санкції статті 122 ч.1 КК України у вигляді позбавлення волі, із застосуванням ст.75 КК України і звільненням від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком, із покладенням на нього обов`язків передбачених п.п.2, 4 ч.1 ст.76 КК України.

Процесуальні витрати відсутні.

Цивільний позов не заявлено.

Речових доказів немає.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Суд, керуючись ст.ст. 371, 374 КПК України, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.122 КК України і призначити йому покарання у вигляді двох років позбавлення волі.

Згідно з ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку на два роки.

На підставі п.п.2, 4 ч.1 ст. 76 КК України зобов`язати засудженого не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції та періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально виконавчої інспекції.

Запобіжний захід ОСОБА_5 не застосовувати.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Закарпатської області в 30-денний термін з часу його проголошення.

Суддя ОСОБА_1