Провадження № 1-кп/711/164/16
Справа № 711/3246/16-к
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 жовтня 2016 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ;
за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ;
прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0002016 від 02.03. 2016 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, уродженеця м. Вінниця, одружений, має на утриманні неповнолітніх дітей, офіційно непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , неодруженого, раніше судимого:

1)07.10.2015 Придніпровським районним судом м. Черкаси за ч. 1 ст. 185 КК України обрана міра покарання у вигляді громадських робіт тривалістю 150 годин;

обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, -

із участю в судовому розгляді:

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И В:
01.03.2016 року близько 09.15 години, ОСОБА_4 знаходився в приміщенні магазина «Центр Обувь», що розташована за адресою: м. Черкаси, вул. Смілянська, 41, умисно, з корисливих мотивів, скориставшись тим, що ніхто не спостерігає за його діями, таємно викрав з прилавку жіночу сумку, коричневого кольору, з кодом 3044808, вартість 509 гривень, яка належить ТОВ « ТРЕЙДШУЗ» та поклавши її собі в куртку вийшов з приміщення магазина і таким чином зник з місця вчинення кримінального правопорушення.

Представник потерпілого ТОВ «Трейдшуз» ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, надала заяву в якій просила слухати справу без її участі, претензій до обвинуваченого не має. За відсутності потерпілої, судове рішення було прийняте відповідно до положень ст. 325 КПК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину визнав у повному обсязі, розкаявся, визнав всі фактичні обставини, які йому пред`явлено у обвинуваченні. Повідомивши, що точної дати не пам`ятає, у березні 2016 року не працював, не знав як забезпечити сім`ю, йому прийшлось вчинити крадіжку, зайшовши до магазину і викрав сумку, це було на центральному ринку. На утриманні має 3 дітей, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . На даний час його батько ліг у лікарню та залишивши йому машину і він здійснює грузоперевезення. Має сімю, цивільну дружину та на утриманні троє дітей, одне із яких немовля, прохав не позбавляти волі, дати можливість виправитися та доглядати дітей. Повідомив, що про розшук не знав, що виїхав по сімейним обставинам до Вінниці, на разі перебуває в Черкасах із сім`єю, сам з`явився до поліції.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд, за згодою всіх учасників судового розгляду, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини.

Частина четверта даної статті вказує, що допит обвинуваченого здійснюється обов`язково, крім випадку, якщо він відмовився від давання показань. Однак дана стаття не зобов`язує сторону обвинувачення надавати докази в кримінальному провадженні та безпосередньо їх досліджувати, якщо суд, за згодою всіх учасників кримінального провадження, визнав недоцільним дослідження наявних доказів, які таким чином повністю визнаються в судовому засіданні сторонами провадження. Тому визнання вини та відмова обвинуваченого від детальних показів в судовому засіданні не перешкоджає розглядати дане кримінальне провадження у відповідності до положень ч.3 ст.349 КПК України, що чітко узгоджується із нормами вказаної статті та позбавляє необхідності доведення фактичних обставин посилаючись на зібрані в справі докази. Дане положення виключно стосується необхідності та порядку дослідження доказів, іншого тлумачення та поняття не містить.

Відповідно до положення ст. 63 Конституції України дача показань обвинуваченим виключно його право, відповідно до даного положення та п.5 ч.3 ст. 42 КПК України обвинувачений має право давати показання з приводу обвинувачення чи в будь-який момент відмовитися їх давати.

Заперечень з приводу оголошених фактичних обставин, встановлених в ході розслідування в кримінальному проваджені, від сторін судового засідання не надійшло, учасники погодилися із кваліфікацією вчинених діянь.

Вина обвинуваченого підтверджується його показаннями та доказами, які були зібрані органами досудового розслідування і які обвинувачений визнав в судовому засіданні у повному обсязі, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України.

Тому дії обвинуваченого суд кваліфікує за ч.2 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Призначаючи покарання ОСОБА_4 , суд, згідно з вимогами ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного, межі, установлені санкцією статті КК України.

Згідно ст.66 КК України, пом`якшуючою його відповідальність обставиною, суд визнає щире каяття.

Згідно положень ч.2 ст. 66 КК України до обставини, що пом`якшує покарання суд відносить наявність на утриманні 3 малолітніх дітей.

Згідно ст. 67 КК України, обтяжуючих відповідальність обставин суд не встановив.

Суд, обираючи вид покарання ОСОБА_4 , враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ч.3 ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який раніше судимий та не відбув покарання у виді громадських робіт, також враховує застосування приводів у судові засідання та оголошення у розшук, вважає правильним призначити йому покарання пов`язане із обмеженням його волі у виді арешту.
Однак, враховуючи конкретні, досліджені в ході судового розгляду обставини справи, його особу, визнання вини та відношення до вчиненого, поведінку після вчинення кримінального правопорушення, молодий вік, стан здоров`я, бажання стати на шлях виправлення, наявність на утриманні, зі слів обвинуваченого, цивільної дружини та трьох спільних дітей, наймолодше з яких немовля, відсутність претензій зі сторони представника потерпілого, враховуючи відшкодування шкоди та предмет викраденого, не дивлячись на наявність невідбутого покарання, суд встановлює за можливе застосувати міру призначеного виду покарання, наближену до мінімального розміру, передбаченого санкцією інкримінованої статті.

Підстав для застосування ст. 69, 75 суд не вбачає, так як обвинувачений вчинив крадіжку, будучи судимим за корисливий злочини та не відбув покарання у виді громадських робіт, таким чином належних висновків не зробив.

Згідно положень ч.1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, 07.10.2015 року Придніпровським районним судом м. Черкаси ОСОБА_4 було засуджено за ч.1 ст.185 КК України до покарання у вигляді громадських робіт тривалістю 150 годин, які не відбув. Отже, обвинувачений до повного відбуття покарання за попереднім вироком вчинив новий злочин. При цьому необхідно застосувати положення п.4 ч.1 ст.72 КК України, так як при складанні покарань за сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий.

Суд вважає, саме таке покарання необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, його перевиховання та попередження вчинення ним нових злочинів.

Дана позиція також викладена у Постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання».

Процесуальні витрати в кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов в рамках кримінального провадження заявлений не був.

Долю речових доказів вирішити згідно з положенням ст.100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 100, 325, 349, 368-371, 374, 377 КПК України, -

У Х В А Л И В:
Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 місяців арешту.

На підставі ч.1 ст. 71 КК України приєднати невідбуту частину покарання за вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси від 07.10.2015 року та призначити остаточно до відбуття 3 місяців 10 днів арешту.
Запобіжний захід засудженому ОСОБА_4 залишити без змін до набрання вироку законної сили у виді домашнього арешту.

Речові докази по справі:

- жіночу сумку чорного кольору, яка повернута представнику потерпілого магазину « ІНФОРМАЦІЯ_5 » під розписку залишити власнику за належністю;

- диск з відеозаписом, який зберігається при матеріалах досудового розслідування залишити там же;

- письмові матеріали, які були досліджені в ході судового розгляду за клопотанням сторін зберігати при матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Черкаської області через Придніпровський районний суд м. Черкаси протягом 30 днів - учасниками процесу з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий: ОСОБА_1