АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/794/16 Справа № 207/3781/15-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 серпня 2016 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

судді-доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000914 від 02 липня 2015 року, за апеляційними скаргами прокурора Дніпродзержинської місцевої прокуратури ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 на вирок Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 26 лютого 2016 року, щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Дніпропетровська, зареєстрованого по АДРЕСА_1 та проживаючого по АДРЕСА_2 , раніше судимого: 31.08.1999 року за ч.2 ст.140 КК України до шести місяців обмеження волі; 20.03.2001 року за ч.3 ст.140 КК України на 3 роки позбавлення волі, звільнений 25.12. 2002 року умовно достроково на не відбутий строк 11 місяців 23 дні; 7.05.2003 року за ч.1 ст.309, 71 КК України на 1 рік 1 місяць позбавлення волі; звільнений 13.02.2004 року умовно-достроково на не відбутий строк 2 місяці 8 днів; 24.02.2005 року за ч.2 ст.185 КК України до 1 року 6 місяців обмеження волі; 12.06.2008 року за ч.2 ст.186,69 КК України на 2 роки позбавлення волі, постановою суду не відбутий строк покарання 9 міс. 23 дні на підставі ст.82 КК України замінено на обмеження волі, звільнений 22.05.2010 року по відбуттю строку покарання, 10 листопада 2011 року за ч.2 ст.309, ч.1 ст.263, ч.1 ст.187, ч.1 ст.70 КК України до позбавлення волі строком на 6 років, 15 квітня 2015 року звільнений умовно-достроково на не відбутий строк 1 рік 9 місяців 26 днів,

за участю ОСОБА_9 , захисника ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_8 , потерпілої ОСОБА_10 ,-

В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 26 лютого 2016 року ОСОБА_8 засуджено за кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст.187 КК України та призначено йому покарання у виді 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

На підставі ст.71 КК України до призначеного покарання за цим вироком приєднано частково не відбуту частину покарання за вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 10 листопада 2011 року у виді 6 місяців позбавлення волі і остаточно призначено ОСОБА_8 покарання у виді 8 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна.

Строк покарання ухвалено обчислювати з 03 липня 2015 року.

Запобіжний захід ОСОБА_8 у виді тримання під вартою залишено до набрання вироком законної сили. Зараховано у строк призначеного покарання термін перебування обвинуваченого під вартою з 03 липня 2015 року з 17.00 години по день ухвалення вироку, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_10 про стягнення матеріальної та моральної шкоди задоволено частково. Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_8 на користь потерпілої ОСОБА_10 у відшкодування завданої злочином матеріальної шкоди 5221 гривні; моральної шкоди 10000 гривень.

Вирішено питання речових доказів.

Не погодившись із ухваленим вироком, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невідповідність призначеного судом покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої внаслідок м`якості, просить вирок суду скасувати та ухвалити новий, яким призначити ОСОБА_8 покарання за ч.2 ст.187 КК України у виді 8 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна. На підставі ч.1 ст.71 КК України до призначеного покарання за цим вироком приєднати частково не відбуту частину покарання за вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 10 листопада 2011 року у виді 6 місяців позбавлення волі та остаточно призначити ОСОБА_8 покарання у виді 9 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Свої вимоги мотивує тим, що судом при призначенні покарання ОСОБА_8 не в повній мірі враховано тяжкість та суспільну небезпеку скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який, маючи непогашену і не зняту в установленому порядку судимість, в період умовно-дострокового строку звільнення від покарання за попереднім вироком, повторно вчинив тяжкий корисливий злочин; в ході досудового розслідування та під час судового розгляду обвинувачений вину в скоєному злочині не визнав та щиро не покаявся, що свідчить про відсутність у нього каяття за вчинене кримінальне правопорушення.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 , не оспорюючи доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_8 , просить вирок суду змінити, призначивши ОСОБА_8 більш м`яке покарання.

В обґрунтування своїх вимог посилаються на те, що суд при ухваленні вироку належним чином не встановив особу обвинуваченого ОСОБА_8 і не прийняв до уваги пом`якшуючі обставини, а саме визнання заявленого потерпілою цивільного позову про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, наявність сім`ї, що свідчить про стійкі соціальні зв`язки.

Як визнав встановленим суд, обвинувачений ОСОБА_8 01 липня 2015 року приблизно о 18.00 год., маючи умисел на вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном, прийшов до під`їзду №2 буд. АДРЕСА_3 , де напав на раніше незнайому йому ОСОБА_10 , яка є особою похилого віку, і, застосовуючи насильство, яке є небезпечним для життя і здоров`я, завдав останній не менше 10 ударів зажатим в руці невстановленим предметом по голові і кінцівках, спричинивши потерпілій тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, що супроводжувалась явищами струсу головного мозку з закритим переломом дуги лівої виличної кістки, синцями та садном на голові, закритого перелому правої променевої та правої ліктьової кісток в нижній третині з синцем на правій верхній кінцівці, закритого перелому 3-ї п`ястної кістки лівої кисті з синцем на лівій верхній кінцівці, які відповідно до висновку судово-медичного експерта №813-Е від 04.08.2015 року відносяться до середнього ступеню тяжкості тілесних пошкоджень, після чого відкрито заволодів належним їй майном, а саме ланцюжком із золота, вагою 1,5, проби 585, вартістю 840 гривень та іншим майном на загальну суму 1830 гривень, згідно висновку про незалежну оцінку ринкової вартості об`єкта оцінки.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу прокурора Дніпродзержинської місцевої прокуратури ОСОБА_6 , а апеляційну скаргу ОСОБА_7 просив залишити без задоволення, пояснення захисника ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_11 , які заперечували проти апеляційної скарги прокурора та просили апеляційну скаргу захисника задовольнити в повному обсязі, провівши судові дебати та надавши останнє слово обвинуваченому, перевіривши матеріали провадження в межах апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги потрібно залишити без задоволенні з таких підстав.

У відповідності з вимогами ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Правильність встановлення фактичних обставин кримінального провадження та юридична кваліфікація дій ОСОБА_8 за ч.2 ст.187 КК України у апеляційних скаргах не оспорюється, а тому, відповідно до вимог ч.1 ст. 404 КПК України судом апеляційної інстанції не перевіряються.

При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_8 за вчинення вищезазначеного злочину суд в повній мірі врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_8 , а саме, ту обставину, що він перебував на обліку у лікаря нарколога з приводу розладів психіки внаслідок вживання седативних або снодійних речовин(а.п.42), задовільну характеристику за місцем проживання (а.п.43), наявність непогашених і не знятих судимостей, вчинення злочину, за який він засуджується, в період строку умовно-дострокового звільнення, а також його відношення до вчиненого злочину : завдану злочином шкоду не відшкодував, свою вину визнав частково, що свідчить про відсутність у нього каяття за вчинене кримінальне правопорушення; позицію потерпілої, яка наполягала на суворому покаранні, а також обтяжуючу обставину, до якої відніс вчинення кримінального правопорушення відносно особи похилого віку, та відсутність обставин, які пом`якшують покарання, і призначив йому покарання в межах санкції статті кримінального закону, за якою він засуджується в виді позбавлення волі.

Колегія суддів вважає, що при призначенні обвинуваченому покарання суд першої інстанції не порушив загальних засад призначення покарання, передбачених ст.50,65 КК України, дотримався принципу індивідуалізації покарання та призначив покарання, яке є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження нових злочинів.

Вважати призначене покарання таким, що не відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченої внаслідок м`якості чи суворості, колегія суддів підстав не знаходить.

Апеляційні скарги не містять суттєвих доводів про явну невідповідність призначеного ОСОБА_8 покарання ступеню тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення та його особі внаслідок м`якості чи суворості, а тому задоволенню не підлягають.

Будь-яких даних, які б свідчили про наявність при розслідуванні кримінального провадження та його розгляді істотних вимог норм кримінально-процесуального закону, які б тягли за собою безумовне скасування вироку, по кримінальному провадженню не встановлено.

Разом з тим як вбачається із вироку, ОСОБА_8 місцевим судом зараховано в строк призначеного покарання термін перебування обвинуваченого під вартою з 03 липня 2015 року з 17 годин 00 хвилин по день ухвалення вироку, у відповідності до ст. 72 кк України - з розрахунку один денець попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Як вбачається із листа ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ, з посиланням на ст.1 Закону України « Про попереднє ув`язнення», зазначено, що попереднє ув`язнення закінчується з моменту набрання вироком законної сили.

З врахуванням викладеного, в строк відбування покарання ОСОБА_8 додатково підлягає зарахування перебування його під вартою з 26 лютого 2016 року по 23 серпня 2016 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу прокурора Дніпродзержинської місцевої прокуратури ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 26 лютого 2016 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_8 в строк відбування покарання період перебування його під вартою з 26 лютого 2016 року по 23 серпня 2016 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той же строк з дня вручення йому копії ухвали, шляхом подачі касаційних скарг безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4