Справа № 447/1577/16-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/1112/16 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2016 рокуу колегія суддів Судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючогоОСОБА_2 ,
суддів апеляційного судуОСОБА_3 та ОСОБА_4
при секретаріОСОБА_5

у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000749 від 13 липня 2016 року, за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні злочину за ч. 2 ст. 345 КК України, за участі

прокурораОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу в.о. прокурора Львівської області ОСОБА_8 на вирок Миколаївського районного суду Львівської області від 17 серпня 2016 року,

встановила:
вироком Миколаївського районного суду Львівської області від 17 серпня 2016 року стосовно
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, не працюючого, не одруженого, з професійно-технічною освітою, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , без судимості,

затверджено угоду про примирення від 17 серпня 2016 року, укладену між потерпілим ОСОБА_10 та обвинуваченим ОСОБА_11 .

ОСОБА_9 визнано винним у вчиненні злочину за ч. 2 ст. 345 КК України та призначено йому покарання у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України обвинуваченого ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням та встановленням іспитового строку на 2 роки.

Вироком Миколаївського районного суду Львівської області від 17 серпня 2016 року встановлено, що ОСОБА_12 12 липня 2016 року близько 22:30 год. перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння біля будинку №18 «а» на вул. Чорновола в м. Новий Розділ, Львівської області діючи умисно, з хуліганських мотивів, з метою перешкоджання законній діяльності працівника правоохоронного органу, наніс декілька ударів ногою в обличчя інспектору сектору реагування патрульної поліції №4 патрульної поліції Миколаївського відділення поліції Стрийського відділу поліції ГУ НП у Львівській області лейтенанту поліції ОСОБА_13 , який у цей час виконував свої службові обов`язки щодо забезпечення публічної безпеки і порядку в публічних місцях, чим заподіяв останньому тілесні ушкодження у вигляді синців на передній поверхні верхньої третини лівого передпліччя, на передній поверхні лівого колінного суглобу, садни в ділянці підборіддя, на передній поверхні нижньої третини передпліччя, які згідно висновку судово-медичної експертизи №99/16 від 18.07.2016 року відноситься до легкого тілесного ушкодження, а струс головного мозку відноситься до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я.

У підготовчому судовому засіданні між обвинуваченим ОСОБА_11 та потерпілим ОСОБА_10 було укладено угоду про примирення від 17.08.2016 року, згідно якої сторони домовилися про те, що потерпілий ОСОБА_14 жодних претензій морального характеру з приводу завданої йому шкоди до обвинуваченого ОСОБА_6 не має, а обвинувачений ОСОБА_12 зобов`язується попросити вибачення у потерпілого ОСОБА_15 , після винесення судом вироку у вказаному кримінальному провадженні відшкодувати збитки у сумі 6 000,00 грн. до 18.09.2016 року. За умови виконання зазначених домовленостей сторони погоджуються на призначення ОСОБА_16 покарання за вчинення злочину за ч. 2 ст. 345 КК України у виді 3 років позбавлення волі та звільнити його від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки.

Не погоджуючись з вироком Миколаївського районного суду Львівської області від 17.08.2016 року, в.о. прокурора Львівської області ОСОБА_17 подав на нього апеляційну скаргу про скасування оскаржуваного вироку та направлення кримінального провадження до суду першої інстанції для його розгляду в загальному порядку.

Прокурор, не оспорюючи доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_6 та правильності кваліфікації його дій, вважає, що оскаржуваний вирок підлягає скасуванню у зв`язку із затвердженням судом угоди про примирення у кримінальному провадженні, в якому згідно ч. 3 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена, оскільки суд першої інстанції, при постановленні рішення, не врахував, що основним безпосереднім об`єктом злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України (розділ XV КК України «Злочини проти авторитету органів державної влади, органів місцевого самоврядування та об`єднань громадян») виступає нормальна діяльність правоохоронних органів та їх авторитет.

Таке порушення вимог кримінально процесуального закону, на думку прокурора, відповідно до вимог ст. 394, 407 КПК України, є підставою для скасування судового рішення та направлення кримінального провадження до суду першої інстанції для проведення судового провадження в загальному порядку, оскільки вищевказана угода була укладена під час судового провадження.

Заслухавши доповідача, думку прокурора про скасування вироку і направлення кримінального провадження в суд першої інстанції для його розгляду в загальному порядку, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення з наступних підстав.
Як убачається з матеріалів кримінального провадження, в підготовчому судовому засіданні 17.08.2016 року між обвинуваченим ОСОБА_11 та потерпілим ОСОБА_10 укладено угоду про примирення.

За умовами угоди сторони погодились на призначення обвинуваченому ОСОБА_16 покарання за вчинення злочину за ч. 2 ст. 345 КК України у виді 3 років позбавлення волі, зі звільненням його від відбування покарання, відповідно до вимог ст. 75 КК України, з випробуванням та встановленням іспитового строку на 2 роки.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 469 КПК України, угода про примирення може бути укладена тільки у випадках, коли кримінальне правопорушення завдає шкоди приватним інтересам та не зачіпає значною мірою публічних інтересів.

Приймаючи рішення про затвердження укладеної між обвинуваченим ОСОБА_11 та потерпілим ОСОБА_10 угоди, суд першої інстанції, на думку колегії суддів, повинен був врахувати, що у кримінальних правопорушеннях, де основним безпосереднім об`єктом виступають публічні інтереси (зокрема немайнові), а спричинена конкретним фізичним чи юридичним особам шкода є лише проявом посягання на основний об`єкт, укладення угоди про примирення не допускається.

Затвердження таких угод не допускається і у кримінальних провадженнях про злочини, передбачені, в тому числі, розділом XV КК України «Злочини проти авторитету органів державної влади, органів місцевого самоврядування та об`єднань громадян».

На думку колегії суддів, суд першої інстанції при вирішенні питання про затвердження угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_10 та обвинуваченим ОСОБА_11 не врахував, що основним безпосереднім об`єктом злочину за ч. 2 ст. 345 КК України, виступає нормальна діяльність правоохоронних органів та їх авторитет, а здоров`я чи психічна недоторканость працівників правоохоронних органів або їх близьких родичів є лише додатковим безпосереднім об`єктом складу даного злочину.

Колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції безпідставно затверджено угоду про примирення, укладену 17.08.2016 року між обвинуваченим ОСОБА_11 та потерпілим ОСОБА_10 у кримінальному провадженні, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 469 КК України угода в даному кримінальному провадженні між обвинуваченим та потерпілим не може бути укладена.

Таке порушення вимог кримінального процесуального закону, відповідно до вимог ст. 394, 407 КПК України, є підставою для скасування оскаржуваного вироку та направлення кримінального провадження до суду першої інстанції для проведення судового розгляду в загальному порядку, оскільки зазначена угода була укладена під час судового провадження.

На підставі наведеного колегія суддів приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги прокурора, скасування вироку Миколаївського районного суду Львівської області від 17 серпня 2016 року і направлення кримінального провадження за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні злочину за ч. 2 ст. 345 КК України для розгляду по суті в загальному порядку в суд першої інстанції.
Керуючись ст. 404-405, 407-409, 469, 394, 419 КПК України, колегія суддів,
ухвалила:
апеляційну скаргу в.о. прокурора Львівської області ОСОБА_8 задовольнити.
Вирок Миколаївського районного суду Львівської області від 17 серпня 2016 року стосовно ОСОБА_9 скасувати, а кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000749 від 13 липня 2016 року, за підозрою ОСОБА_9 у вчиненні злочину за ч. 2 ст. 345 КК України направити в Миколаївський районний суд Львівської області для розгляду по суті в загальному порядку.
Ухвала вступає в законну силу після її проголошення і оскарженню не підлягає.
Судді:
підпис підпис підпис
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 .
Копія відповідно до оригіналу.
Суддя апеляційного суду ОСОБА_2 .
Ухвала вступила в законну силу «04» листопада 2016 року.
Копію виготовлено «_____» листопада 2016 року
Помічник судді ОСОБА_18