Справа № 307/1403/16-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.06.2016 року м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області у складі суддів: ОСОБА_1 (головуючий),

ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі судових засідань ОСОБА_4 , з участю прокурора ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянув у відкритому засіданні судове провадження № 11-сс/777/138/16 за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 16.05.2016 року, якою продовжено строк тримання під вартою на 30 днів, до 11.06.2016 року та визначено заставу у розмірі 50 розмірів мінімальної заробітної плати, що становить 68 900 гривень щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.135 КК України.

17.03.2016 року ОСОБА_8 вручено підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 135 КК України.

Так, з матеріалів клопотання вбачається, що 12.03.2016 року, в період часу з 02:00 години по 04:00 годину, ОСОБА_8 , знаходячись вдома в АДРЕСА_1 , де в той час також знаходились також його співмешканка ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , під час спільного розпиття алкогольних напоїв, в ході сварки, що виникла на грунті раптово виниклих неприязних відносин, через те, що ОСОБА_10 чіплявся до ОСОБА_9 та ображав її, діючи умисно, завдав ОСОБА_10 декілька ударів кулаком в область обличчя та голови, надалі після невеликого проміжку часу, ОСОБА_8 , під час чергової сварки, знову завдав ОСОБА_10 удар рукою в голову, а коли той впав на підлогу, то завдав декілька ударів ногами по тулубу.

В подальшому ОСОБА_12 разом з ОСОБА_11 поїхали додому, а ОСОБА_10 залишився вдома у ОСОБА_8 . В свою чергу ОСОБА_8 постелив ОСОБА_10 матрац, та перетягнув його туди, при цьому усвідомлюючи, що ОСОБА_10 спричинено тілесні ушкодження, не надав йому допомоги, яку той потребував, перебуваючи на той час в небезпечному для життя і напівпритомному стані, оскільки самостійно не міг пересуватися та був позбавлений можливості вжити заходів до самозбереження.

Вранці 12.03.2016 року ОСОБА_8 виявивши, що ОСОБА_10 лежить в кімнаті без ознак життя, замість того, щоб вжити заходів щодо надання йому медичної допомоги, відтягнув ОСОБА_10 до погребу нежитлової будівлі, на території свого дворогосподарства та закидав тіло ОСОБА_10 мотлохом.

15.03.2016 року, біля 10:00 години, вжитими розшуковими заходами працівниками ВКП Тячівського ВП ГУ НП в Закарпатській області, ОСОБА_10 був виявлений мертвим у погребі господарської споруди, на території дворогосподарства ОСОБА_8 в АДРЕСА_1 .

Клопотання слідчого вмотивоване тим, що триває проведення дактилоскопічної та імунологічної експертиз, здійснення тимчасового доступу до документів інформації, що перебуває у володінні оператора мобільного зв`язку ПрАТ Київстар , виникла необхідність у проведенні амбулаторних судово-психіатричних експертиз стосовно підозрюваних ОСОБА_11 та ОСОБА_8 , необхідно перевірити всі доводи підозрюваних, провести слідчий експеримент з підозрюваним ОСОБА_12 , який раніше відмовлявся від дачі показань, провести необхідні слідчі дії та прийняти процесуальні рішення.

Слідчий суддя ухвалу вмотивував тим, що ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років, встановлено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, так як перебуваючи на волі може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей або документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення ( дотепер не встановлено місцезнаходження окулярів та мобільного телефону потерпілого ОСОБА_10 ), може незаконно впливати свідків та інших співучасників злочину ( зокрема, свідка ОСОБА_9 , яка є його співмешканкою, підозрюваного ОСОБА_11 , який є односельчанином підозрюваного і на даний час перебуває на волі у зв`язку з внесенням застави), з метою можливої зміни показів на його користь, може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 16.05.2016 року та звільнити ОСОБА_8 з-під варти. Вважає, що слідчим та прокурором не доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, не має даних, які свідчать про можливість ухилення ОСОБА_8 від участі у проведенні слідчих дій, судових засідань. Вказує на те, що слідчим суддею не враховано, що підозрюваний активно сприяє розкриттю кримінального правопорушення, щиро розкаюється, бере участь у слідчих діях, має постійне місце проживання, за яким характеризується позитивно, раніше до кримінальної відповідальності не притягався.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника на підтримання поданої апеляційної скарги , промову прокурора, який вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи сторін, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування .

Зі змісту ст. 199 КПК України вбачається, що слідчий суддя продовжує строк тримання під вартою за умови, що прокурор, слідчий доведуть існування заявлених ними ризиків, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики , які виправдовують тримання особи під вартою; та наявність обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 колегія суддів дослідила обставини , з якими закон пов`язує можливість продовження строку тримання під вартою і приходить до висновків про існування обставин , які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання особи під вартою. Апеляційний суд приходить до переконання про те , що прокурором та слідчим доведено , що заявлені ними в клопотанні ризики , передбачені ст. 177 КПК України не зменшилися і виправдовують тримання особи під вартою .

У відповідності до вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення , в якому підозрюється .

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію , майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.

Крім того, відповідно до вимог ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Розумність підозри , на якій має ґрунтуватися арешт , складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту й затримання, закріпленої у статті 5 Конвенції.

Відповідно практики ЄСПЛ розумна підозра у вчиненні кримінального правопорушення , про яку йдеться у статті 5 пар. 1 (с) Конвенції , передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача , що ця особа, можливо, вчинила злочин.

Вимога розумної підозри містить у собі два питання . Перше з них становить питання права: розумна підозра має стосуватися правопорушення , передбаченого законом. Друге питання факту: мають бути доведені обставини, які за розумного та неупередженого тлумачення викликають підозру щодо причетності певної особи до певного злочину.

Колегія суддів враховує , що стандарт переконання розумна підозра достатньо вимогливий , хоча значно слабкіший за стандарт поза розумним сумнівом, який вимагається для кримінального засудження.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що ця вимога не означає , що сторона обвинувачення навіть на ранніх стадіях розслідування , зобов`язана довести всі елементи правопорушення, оскільки цей стандарт не вимагає , щоб сторона обвинувачення мала докази , достатні для остаточного вирішення питання про винуватість.

Розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою слідчий суддя дослідив відомості , на яких ґрунтується вручена та оголошена підозра та перевірив достатність та належність цих відомостей для формулювання розумної підозри .

Задовольняючи клопотання слідчого про продовження строків тримання під вартою щодо ОСОБА_8 слідчий суддя вмотивував своє рішення тяжкістю злочину у якому підозрюється останній та погодився з доводами прокурора про те, що ризики передбачені ст. 177 КПК України не зменшилися: останній має наміри ухилитися від слідства та суду та перешкоджати встановленню істини у провадженні шляхом впливу на свідків, підозрюваних з метою можливої зміни ними показань, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Тяжкість злочину, у якому підозрюється особа та суворість можливого покарання є визначальним елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя , однак , потребу подальшого позбавлення волі не можна оцінювати , беручи до уваги лише тяжкість злочину. При вирішенні вказаних питань належить проаналізувати і інші фактори: особистість обвинуваченого, стан здоров`я, його поведінку перед і після затримання , стан досудового розслідування кримінального провадження а інші конкретні фактори , що обґрунтовують побоювання з приводу його змоги перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні чи ухилення від правосуддя.

На наявність високого ступеню ризику того, що ОСОБА_8 має намір ухилятися від органів досудового розслідування чи іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню свідчить аналіз поведінки підозрюваного під час вчинення злочину: вживання алкогольних напоїв, активна участь у груповому нанесенні тілесних ушкоджень; його поведінку у подальшому намагання приховати сліди злочину , дії по переховуванню разом із свідком від органів досудового розслідування. Наведені прокурором під час апеляційного розгляду доводи про те, що ризики не зменшилися колегія суддів вважає обґрунтованими.

Крім того , інші співучасники злочину на даний час не ізольовані від суспільства , що дасть можливість підозрюваному можливість впливати на їх показання.

За таких обставин , апеляційний суд вважає, що ухвала суду про задоволення клопотання заступника начальника СВ Тячівського ВП ГУ НП в Закарпатській області про продовження строків тримання під вартою щодо ОСОБА_8 є обґрунтованою , а доводи наведені в апеляційній скарзі безпідставними.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. 177, 184, 197, 199, 407 КПК України апеляційний суд , -

п о ст а н о в и в:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення , а ухвалу слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 12.05.2016 року - без змін.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: