У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 лютого 2016 року м. Київ
Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючогосудді ОСОБА_1 ,
суддів:ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні на вирок Корольовського районного суду м. Житомира від 29 травня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Житомирської області від 18 листопада 2015 року у кримінальному провадженні №0000243 відносно ОСОБА_4 ,

в с т а н о в и л а :

у касаційній скарзі прокурор порушує питання про перегляд у касаційному порядку зазначених судових рішень.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 427 КПК у касаційній скарзі зазначаються: обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення; вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.

Оскаржуючи зазначені судові рішення, прокурор у касаційній скарзі посилається на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.

Разом з тим, посилаючись на істотні, на його думку, порушення вимог кримінального процесуального закону, прокурор у касаційній скарзі не вказує, яким чином зазначені ним порушення перешкодили чи могли перешкодити ухвалити судам законні та обґрунтовані рішення, з огляду на положення ст. 412 КПК.
Крім того, прокурор, вказуючи на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, не погоджується з оцінкою доказів, яка надана судом апеляційної інстанції, що не узгоджується з положеннями ст. 438 КПК.
Поряд з наведеним, зазначаючи про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, прокурор наводить доводи, які є незрозумілими та які не узгоджуються з положеннями ст. 413 КПК.
Крім того, вимоги прокурора до суду касаційної інстанції є суперечливими та не узгоджуються з положеннями ст. 436 КПК, оскільки прокурор ставить питання про скасування і вироку суду першої інстанції, і ухвали апеляційного суду, при цьому просить призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Згідно з ч. 1 ст. 429 КПК у разі подання касаційної скарги без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК, вона залишається без руху з наданням строку для усунення недоліків.
Ураховуючи наведене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати прокурору строк для усунення її недоліків.
Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, колегія суддів

у х в а л и л а :
касаційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні залишити без руху та надати йому для усунення вказаних недоліків п`ятиденний строк з дня отримання ухвали.
У разі, якщо недоліки, наведені в ухвалі суду, не будуть усунуті в установлений строк, касаційна скарга буде повернута особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3