АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження №11кп/790/13/16 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Справа №643/6560/14-к Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.286 КК України
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 березня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - ОСОБА_6 ,
потерпілої - ОСОБА_7 ,
представника потерпілої - ОСОБА_8 ,
обвинуваченого - ОСОБА_9 ,
захисника-адвоката - ОСОБА_10 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові кримінальне провадження за апеляційними скаргами прокурора, потерпілої ОСОБА_7 на вирок Московського районного суду м.Харкова від 31 жовтня 2014 року стосовно ОСОБА_9 , обвинуваченого за ч.2 ст.286 КК України, -
В С Т А Н О В И Л А:
Зазначеним вироком,
ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженець м.Харкова, громадянин України, українець,
одружений, з середньою освітою, не працюючий,
проживаючий за адресою:
АДРЕСА_1 , раніше не судимий, -
засуджений за ч.2 ст.286 КК України до 4 (чотирьох) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки.
На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 3 (три) роки з покладанням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.
Постановлено стягнути з ОСОБА_9 на користь потерпілої ОСОБА_7 витрати на відшкодування майнової шкоди в сумі 7000 (сім тисяч) гривен та моральної шкоди в сумі 80 000 (вісімдесят тисяч) гривен.
Вироком встановлено, що ОСОБА_9 01 березня 2016 року близько 10 години 00 хвилин керував автомобілем «Mazda 626», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись зі швидкістю 80 км/год. по вул.Гарібальді зі сторони вул.Блюхера у напрямку до вул.Тимурівців в м.Харкові.

В процесі руху, ОСОБА_9 , в районі будинку №5 по вул.Гарібальді в м.Харкові, грубо порушивши вимоги п.12.1 Правил дорожнього руху України, не вибрав безпечну швидкість руху, з перевищенням допустимої швидкості руху, не впоравшись із керуванням, допустив виїзд автомобіля за межі проїзної частини на під`їзну дорогу, де скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_7 , яка перетинала проїжджу частину з права на наліво по ходу руху автомобіля.

Внаслідок порушення ОСОБА_9 зазначених Правил безпеки дорожнього руху потерпілій ОСОБА_7 спричинено: закриту черепно-мозкову травму з наявністю кровопідтечі м`яких тканин голови, лінійного перелому лівої скронево-тім`яної області, пластинчастого субдурального крововиливу, забій головного мозку, переломи 4, 5, 6, 7 правих ребер зі зміщенням по задній пахвовій лінії, компресійний перелом тіла дванадцятого грудного хребта, тобто тяжкі тілесні ушкодження за критерієм небезпеки для життя.

Ці дії обвинуваченого ОСОБА_9 кваліфіковані за ч.2 ст. 286 КК України.

Потерпіла ОСОБА_7 та заступник прокурора Харківської області в апеляційних скаргах просять скасувати вирок суду в зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості злочину та особі обвинуваченого, необґрунтованим застосуванням ст.75 КК України, та ухвалити новий вирок, призначивши ОСОБА_9 за ч.2 ст.286 КК України покарання у виді 4 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на три роки.

Крім того, потерпіла вважала, що суд безпідставно дійшов до висновку, що обвинувачений вчинив злочин не в стані алкогольного сп`яніння.

Заслухавши доповідача, потерпілу та її представника, думку прокурора, які підтримали доводи апеляційних скарг, посилаючись на обставини в них наведених, пояснення обвинуваченого та захисника, які вважали, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають, повторно дослідивши обставини кримінального правопорушення та докази, обговоривши доводи, наведені в апеляційних скаргах, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги прокурора та потерпілої підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Висновок суду щодо доведеності винності обвинуваченого ОСОБА_9 вчиненні злочину, за який його засуджено, та правильність кваліфікації його дій, в апеляційних скаргах не оспорюються. Не оскаржується вирок і в частині вирішення цивільного позову.

В судовому засіданні апеляційного суду Харківської області ОСОБА_9 показав про обставини вчиненого злочину так , як це зазначено в обвинувальному акті, але заперечував, що вчинив злочин в стані алкогольного сп`яніння.

Потерпіла ОСОБА_7 наполягала на тому, що обвинувачений був у стані алкогольного сп`яніння, про що він пояснив в суді першої інстанції, де вказував, що випив пляшку пива.

Представник потерпілої надав суду апеляційної інстанції акт медичного огляду ОСОБА_9 з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, з додатками і клопотав прийняти його в якості доказу і дослідити. Він також пояснив, що про цей доказ йому стало відомо після ухвалення вироку і він отримав його із медичного закладу по адвокатському запиту.

Оскільки потерпіла не користувалась правовою допомогою під час досудового і судового розгляду, керуючись положеннями ч.3 ст. 404 КПК України, суд задовольнив це клопотання.

Із відповідного акту і висновку лікаря нарколога убачається, що ОСОБА_9 01 березня 2014 року, о 15 годині п`ять хвилин, був обстежений лікарем і було встановлено, що він знаходиться в стані алкогольного сп`яніння. Про це ж свідчать і результати клінічного аналізу (виявлено етиловий спирт в кількості 2, 18 проміле).

У зв`язку з дослідженням цього доказу ОСОБА_9 заявив, що алкоголь вживав не в цей день, а в попередній.

Дослідивши зазначені документи, колегія суддів вважає, що вони складені у встановленому порядку повноважною особою, а тому визнає ці докази належними, допустимими і достовірними, які свідчать про те, що обвинувачений вчинив злочин в стані алкогольного сп`яніння.

Виходячи з викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції безпідставно виключив із обвинувачення ОСОБА_9 посилання на вчинення ним злочину у стані алкогольного сп`яніння і порушення ним п.2.9 а) Правил дорожнього руху України, яким водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, не визнав цю обставину такою, що обтяжує покарання, внаслідок чого безпідставно зменшив об`єм обвинувачення та звільнив обвинуваченого від відбування покарання.

На підставі викладеного та керуючись п.п.1, 2, 4 ч.1 ст.420 КПК України, вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню у зв`язку із збільшенням обсягу обвинувачення, застосування більш суворого покарання та неправильним звільненням обвинуваченого від відбування покарання, а апеляційний суд ухвалює свій вирок.

Колегія суддів вважає встановленим, що

ОСОБА_9 01 березня 2016 року близько 10 години 00 хвилин, будучи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем «Mazda 626», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 80 км/год. по вул.Гарібальді зі сторони вул.Блюхера у напрямку до вул.Тимурівців в м.Харкові, чим порушив вимоги п.2.9 А) Правил дорожнього руху України, яким водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

В процесі руху, ОСОБА_9 в районі будинку №5 по вул. Гарібальді в м.Харкові грубо порушив вимоги п.12.1 Правил дорожнього руху України, не вибрав безпечну швидкість руху, перевищив допустиму швидкості руху, не впорався із керуванням, допустив виїзд автомобіля за межі проїзної частини на під`їзну дорогу, де скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_7 , яка перетинала проїжджу частину з права на наліво по ходу руху автомобіля.

Внаслідок порушення ОСОБА_9 зазначених Правил безпеки дорожнього руху потерпілій ОСОБА_7 спричинено: закриту черепно-мозкову травму з наявністю кровопідтечі м`яких тканин голови, лінійного перелому лівої скронево-тім`яної області, пластинчастого субдурального крововиливу, забій головного мозку, переломи 4, 5, 6, 7 правих ребер зі зміщенням по задній пахвовій лінії, компресійний перелом тіла дванадцятого грудного хребта, тобто тяжкі тілесні ушкодження за критерієм небезпеки для життя.

Ступень тяжкості тілесних ушкоджень, їх характер і локалізацію ,час спричинення встановлено висновком судово-медичного експерту.

Висновком експерта авто техніка встановлено, в даній дорожній обстановці, дії водія ОСОБА_9 не відповідали вимогам п.12.1 і 12.4 Правил дорожнього руху України, і, з технічної точки зору, знаходяться в причинному зв`язку з виникненням пригоди.

Цей висновок узгоджується з обставинами встановленими протоколом огляду місця пригоди та слідчим експериментом за участю з ОСОБА_9 .

Наведені доказі в їх сукупності свідчать про доведеність пред`явленого ОСОБА_9 обвинувачення.

Таким чином, оскільки ОСОБА_9 , керуючи транспортним засобом, порушив правила безпеки дорожнього руху, що заподіяло потерпілому тяжкі тілесні ушкодження, то його дій слід кваліфікувати за ч.2 ст.286 КК України.

Потерпілою ОСОБА_7 заявлені цивільні позови до обвинуваченого про відшкодування матеріальної та моральної шкоди у сумі 7000 грн. та 80 000 грн. відповідно.

Розмір матеріальної шкоди, пов`язаний з витратами на лікування, підтверджено платіжними та медичними документами, а тому, відповідно до ст.ст.1166, 1195 ЦК України, підлягає задоволенню в повному обсязі.

В обґрунтування моральної шкоди, завданого злочином потерпіла посилалась на фізичні і моральні страждання, довгий час лікування пів року, під час якого вона довгий час пересувалась за допомогою милиць.

З урахуванням тяжкості травм, тривалості, глибини фізичних і моральних страждань, колегія суддів вважає, що позов доведений і, відповідно до положень ст.1168 ЦК України, підлягає задоволенню в повному обсязі.

Призначаючи покарання, апеляційний суд враховує, що ОСОБА_9 до кримінальної відповідальності притягується вперше, шкодує про вчинене, частково прийняв міри до відшкодування матеріальної шкоди, одружений, характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, працює за договорами підряду.

В якості обставини, що обтяжує покарання, суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Наряду з цим, суд враховує характер та ступень тяжкості вчиненого злочину, якій віднесено до категорії тяжких, характер допущених порушень Правил дорожнього руху, тривали шкідливі наслідки для здоров`я потерпілої, а також те, що ОСОБА_9 тривалий час не оказував матеріальної допомоги потерпілій, хоча мав для того можливість, оскільки працездатний та мав роботу.

Ці данні про особу обвинуваченого, та обставина, що обтяжує покарання, дають підстави призначити обвинуваченому покарання в межах санкції, передбаченої ч.2 ст.286 КК України, у виді позбавлення волі і саме таке покарання буде необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.405, 407, 419, п.п.1, 2, 4 ч.1 ст.420 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги прокурора та потерпілої ОСОБА_7 задовольнити.

Вирок Московського районного суду м.Харкова від 31 жовтня 2014 року стосовно ОСОБА_9 скасувати і постановити свій вирок.

Визнати ОСОБА_9 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання чотири роки позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк три роки.

Строк відбування покарання ОСОБА_9 обчислювати з 20 січня 2016 року.

Відповідно до положень ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_9 в строк відбування покарання попереднє ув`язнення з 20 січня 2016 року по 03 березня 2016 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_7 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином 7000 (сім тисяч) гривен, в рахунок відшкодування моральної шкоди 80 000 (вісімдесят тисяч) гривен.

Судові витрати кошти затрачені на проведення експертизи в сумі 586 (п`ятсот вісімдесят шість) гривен 80 (вісімдесят) копійок стягнути з ОСОБА_9 на користь держави.

Вирок набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржений до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, що тримається під вартою,- в той самий строк з дня вручення йому копії вироку.

Головуючий
Судді: -