Справа №766/4839/16-к
н/п 1-кс/766/4595/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
про надання тимчасового доступу до речей та документів
19.08.2016 року м. Херсон
Слідчий суддя Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1 , розглянувши клопотання прокурора у кримінальному провадженні прокурора Херсонської місцевої прокуратури ОСОБА_2 , про надання дозволу на тимчасовий доступ до речей та документів,
в с т а н о в и в :
Прокурор звернувся до суду з клопотанням в якому просив: надати тимчасовий доступ до матеріалів нотаріальної справи, заведеної приватним нотаріусом ОСОБА_3 в ході посвідчення довіреності від 31 січня 2006 року від імені ОСОБА_4 на представництво його інтересів ОСОБА_5 , зареєстрованої в реєстрі за № 298, номер довіреності ВСО № 198656, а також можливість вилучити матеріали нотаріальної справи групі прокурорів у кримінальному провадженні у складі ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та слідчому СВ Дніпровського ВП ХВП ОСОБА_8 .

Розгляд клопотання провести без виклику особи у володінні якої знаходяться вказані документи, на підставі ч. 1 ст. 163 КПК України.

Вказане клопотання мотивував тим, що в ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_9 20.11.2008 року уклав з ОСОБА_4 угоду, за якою, ОСОБА_9 передав а ОСОБА_4 прийняв 50000 доларів до 31.12.2010 року та одночасно узгодили, що в разі неповернення боргу, ОСОБА_9 має право звернутися із позовом до суду про визнання за ним права власності на квартиру АДРЕСА_1 , яка належала ОСОБА_4 на праві власності.

В подальшому до суду ОСОБА_9 подано позов до ОСОБА_4 про визнання права власності на вказану квартиру на основі цієї угоди, а також на основі заяви, поданої до суду невстановленою особою від імені ОСОБА_4 про те, що останній не заперечує проти задоволення позовних вимог та розгляду цивільної справи без його участі, внаслідок чого поданий позов було задоволене рішенням Суворовського районного суду від 02 червня 2011 року.

18 липня 2011 року ОСОБА_9 здійснив відчуження вказаної квартири на основі договору купівлі-продажу, укладеного з ОСОБА_10

31.08.2011 року рішенням Суворовського районного суду позов ОСОБА_10 про примусове зняття ОСОБА_4 з реєстраційного обліку місця проживання за адресою квартира АДРЕСА_1 задоволене.

Як вбачається з пояснень, наданих представником ОСОБА_4 - ОСОБА_5 , 04.08.2011 нею встановлено, що за адресою кв. АДРЕСА_1 проживають ОСОБА_11 та її чоловік ОСОБА_12 , у спілкуванні з якими дізналася, що квартира належить їм на підставі договору купівлі продажу від 18 липня 2011 року, про що повідомила ОСОБА_4 . Пізніше дізналася, що квартира була відчужена ще раз на користь ОСОБА_13 .

01.09.2011 ОСОБА_5 від імені ОСОБА_4 подано апеляційну скаргу на рішення Суворовського районного суду від 02.06.2011 року разом з заявою про накладення арешту на спірне майно. Ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 29 вересня 2011 року накладено арешт на майно, та рішенням від 20 жовтня 2011 року рішення від 02.06.2011 скасовано, ухвалено нове рішення, яким ОСОБА_9 відмовлено в задоволенні позову про визнання за ним права власності на спірну квартиру.

Разом з тим, враховуючи, що ОСОБА_10 вже була власником квартири на момент ухвалення рішення Апеляційним судом, чиє право власності не було оскаржено в судову порядку, 31.08.2012 звернулась до суду з позовом про виключення з опису та звільнення з-під арешту вказаної квартири, який рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 12.09.2012 задоволений.

В подальшому, ОСОБА_14 , яка діяла від імені ОСОБА_10 на підставі довіреності, відчужила спірне майно на користь ОСОБА_13 шляхом укладення 17 жовтня 2012 року договору дарування. В ході укладення договору ОСОБА_13 передала ОСОБА_15 як представнику ОСОБА_16 в рахунок виконання договору 50000 доларів, про що складені відповідні розписки. 13.09.2013 року рішенням ІНФОРМАЦІЯ_1 задоволено позовні вимоги ОСОБА_13 до ОСОБА_10 про визнання раніше укладеного між ними договору дарування удаваним правочином та визнано укладену між ними угоду договором купівлі-продажу.

ОСОБА_5 в ході допиту 05.03.2014 року підтверджено, що нею було надано до ІНФОРМАЦІЯ_1 позов про витребування майна з володіння ОСОБА_13 , ОСОБА_17 спірної квартири від імені ОСОБА_4 на підставі довіреності. Рішенням ІНФОРМАЦІЯ_1 від 22.08.2013 року позов задоволено та рішенням Апеляційного суду Херсонської області від 9 грудня 2013 року апеляційну скаргу ОСОБА_17 відхилено, а рішення районного суду від 22 серпня 2013 року залишено без змін. 16 квітня 2014 року ухвалою Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ вказані рішення скасовано, цивільну справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. При повторному розгляді судами першої та апеляційної інстанції повторно приймались аналогічні рішення, які 29.12.2014 оскаржені до касаційної інстанції, однак Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ визнані законними та обґрунтованими, у зв`язку з чим у задоволенні скарги було відмовлено.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_4 з 2006 року проживає в Сполучених Штатах Америки та до теперішнього часу кордон України не перетинав слідчий позбавлений можливості особисто отримати зразки підпису та почерку ОСОБА_4 для проведення експертизи з метою встановлення справжності підпису на заяві поданій до суду про не заперечення проти задоволення позовних вимог ОСОБА_9 .

Враховуючи, що за результатами досудового розслідування вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. З ст. 190 КК України, а також те, що в ході вирішення цивільно-правових спорів представництво інтересів ОСОБА_4 здійснювала ОСОБА_5 , яка діяла на підставі довіреності від 31 січня 2006 року, оригінали та копії документів, які містяться в нотаріальній справі, заведеній приватним нотаріусом ОСОБА_3 в процесі посвідчення вказаної довіреності, можуть мати значення для проведення почеркознавчої експертизи, оскільки можуть містити зразки почерку ОСОБА_4 , та яка може мати значення для встановлення об`єктивних обставин справи

Прокурор в судовому засіданні подане клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Приватний нотаріус ОСОБА_3 в судове засідання не викликався на підставі ч. 2 ст. 163 КПК України.
Вивчивши матеріали клопотання, заслухавши прокурора, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню з огляду на таке.
Згідно з п. 2, 3 ч. 3 та ч. 4 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:
2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;
3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
4. Для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.
Відповідно до ч. 5-7 ст. 163 КПК України, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи:
1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи;
2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні;
3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.
6. Слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.
Доступ особи до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, здійснюється в порядку, визначеному законом. Доступ до речей і документів, що містять відомості, які становлять державну таємницю, не може надаватися особі, що не має до неї допуску відповідно до вимог закону.
Слідчим суддею встановлено, що у матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що вказані прокурором документи мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, тому необхідно надати тимчасовий доступ до вищевказаних документів.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 131, 132, 159-166, 369372, 395 КПК України, слідчий суддя
у х в а л и в :
Клопотання задовольнити.

Надати тимчасовий доступ до матеріалів нотаріальної справи, заведеної приватним нотаріусом ОСОБА_3 в ході посвідчення довіреності від 31 січня 2006 року від імені ОСОБА_4 на представництво його інтересів ОСОБА_5 , зареєстрованої в реєстрі за № 298, номер довіреності ВСО № 198656, а також можливість вилучити матеріали нотаріальної справи групі прокурорів у кримінальному провадженні у складі ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та слідчому СВ Дніпровського ВП ХВП ОСОБА_8 .

Встановити строк дії ухвали строком до 19.09.2016 року.

Попередити відповідальну особу про наслідки невиконання ухвали слідчого судді передбачені ст. 166 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддяОСОБА_1