Провадження № 1-кс/344/3855/16
У Х В А Л А
18 жовтня 2016 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1

за участі секретаря ОСОБА_2

адвоката ОСОБА_3

слідчих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу адвоката ОСОБА_3 на відмову слідчого в задоволенні клопотання, -

ВСТАНОВИВ:
в скарзі вказано, що скаржник подав слідчому клопотання про допит особи, оскільки з січня 2015 р. ОСОБА_7 забрав малолітню дитину від матері. Слідчий відмовив в задоволенні клопотання, а тому скаржник просив суд постанову скасувати та зобов`язати слідчого допитати ОСОБА_8 із застосуванням відеозапису.

В судовому засіданні скаржник підтримав скаргу з підстав, що в ній зазначені.

В судовому засіданні слідчий ОСОБА_4 заперечив скаргу з тих підстав, що він не буре участі в досудовому розслідуванні, а тому його не може бути зобов`язано вчинити в ньому дії.

В судовому засіданні слідчий ОСОБА_5 надав пояснення про те, що відсутня необхідність допитувати особу, на яку вказує скаржник, її допитано в іншому кримінальному провадженні, обставини, про які вона може надати показання не стосуються предмету доказування в даному провадженні, клопотання спрямовано на затягування судового розгляду.

В судовому засіданні прокурор заперечив скаргу з тих підстав, що вказав слідчий ОСОБА_5 .

Судом встановлено наступні обставини.

09/09/2016 р. слідчий ОСОБА_4 відмовив в клопотанні скаржника про допит ОСОБА_8 з тих підстав, що дитину забрав батько ОСОБА_9 , а не ОСОБА_10

07/10/2016 р. слідчого ОСОБА_4 відведено із кримінального провадження.

23/08/2016 р. скасовано постанову про закриття кримінального провадження.

03/10/2016 р. скасовано постанову про закриття кримінального провадження.

Відповідно до ст. 352 КПК України перед допитом свідка головуючий встановлює відомості про його особу та з`ясовує стосунки свідка з обвинуваченим і потерпілим. Крім того, головуючий з`ясовує чи отримав свідок пам`ятку про права та обов`язки свідка, чи зрозумілі вони йому, і в разі необхідності роз`яснює їх, а також з`ясовує, чи не відмовляється він з підстав, встановлених цим Кодексом, від давання показань, і попереджає його про кримінальну відповідальність за відмову від давання показань та завідомо неправдиві показання.

Отже допит осіб здійснюється в судовому засіданні перед судом, що розглядає кримінальне провадження.

Свідок вправі відмовитись від давання показань з приводу себе.

Оскільки особі законом гарантовано право на відмову від давання показань стосовно себе або стосовно обставин подій, в яких вона приймала участь, які в наступному можуть бути використані проти такої особи, тому не може бути зобов`язано допитати таку особу про відповідні обставини.

Відповідно до ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Слідчим відмовив в допиті особи також і з підстав, що оскаржувані дії нею не вчинялись, а вчинялись іншою особою.

Отже відмова слідчого в клопотанні була обґрунтованою, а тому не може бути визнана свавільною.

В ст. 22 КПК України вказано, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Відповідно до ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно.

Відповідно до п. 4 ст. 95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.

Відповідно до п. 8 ст. 95 КПК України сторони кримінального провадження, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, мають право отримувати від учасників кримінального провадження та інших осіб за їх згодою пояснення, які не є джерелом доказів.

Отже будь-які показання, які надані не перед судом не можуть бути використані судом.

За умови гарантування особі Конституцією України та КПК України права відмовитися від надання показань стосовно себе, слідчого не може бути зобов`язано порушити відповідну гарантію.

Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цій ухвалі, їх дослідження та оцінка судом не надало можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення.

Відповідно до зазначеного суд, -

ПОСТАНОВИВ:

в задоволенні скарги відмовити;

Відповідно до ст. 309 КПК України дана ухвала не може бути оскаржена.

Головуючий суддя ОСОБА_1