справа № 462/4674/15-к
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2016 року Залізничний районний суд міста Львова

у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду у місті Львові кримінальне провадження про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця міста Львова, одруженого, тимчасово безробітного, проживаючого на АДРЕСА_1 , раніше не судженого,

за ч. 1 ст. 186 КК України, суд,

В С Т А Н О В И В:

обвинувачений ОСОБА_4 06 червня 2015 року о 20.25 год. перебуваючи на території станції 5-й парк ДТГО «Львівська залізниця» на вул. Рудненській, 32 у м. Львові з метою відкритого викрадення чужого майна, відкрито викрав у потерпілої ОСОБА_5 золотий ланцюжок, вагою 12,00 грам та золотий кулон, вагою 02,00 грами, зірвавши їх з шиї потерпілої, чим завдав їй матеріальних збитків на загальну суму 14000,00 грн.

22 червня 2015 року між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 укладено угоду про примирення, за умовами якої обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнає свою винність у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України та сторони угоди досягли порозуміння щодо призначення обвинуваченому покарання за ч. 1 ст. 186 КК України у виді громадських робіт на строк 200,00 годин.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 підтримавши угоду про примирення, повністю визнав свою винність у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України та пояснив, що він повністю розуміє свої права, надані йому законом, наслідки укладення та затвердження даної угоди, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винним, вид покарання, а також наслідки затвердження угоди.

На підставі повного визнання своєї винності обвинуваченим та матеріалів досудового слідства, об`єктивність та повнота яких учасниками судового розгляду не оспорюється, суд вважає повністю доведеним факт скоєння злочину та винність обвинуваченого у вчиненні злочинних дій.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 186 КК України, оскільки він відкрито викрав чуже майно.

Потерпіла ОСОБА_5 подала до суду заяву, у якій підтримала укладену угоду, зазначила, що шкоду обвинуваченим їй повністю відшкодовано, просить її затвердити та призначити обвинуваченому ОСОБА_4 узгоджену сторонами міру покарання.
Прокурор, в підготовчому судовому засіданні зазначив, що угоду про примирення між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_5 , слід затвердити.

Виходячи з наведеного, суд приходить до переконання, що угода про примирення між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_5 відповідає вимогам ст.ст. 471, 473 КПК України, міра покарання, узгоджена обвинуваченим та потерпілою відповідає ч. 1 ст. 186 КК України, обвинувачений та потерпіла цілком розуміють права визначені ст. 474 КПК України, укладення угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, підстави для відмови у затвердженні угоди відсутні, а тому суд вважає за можливе затвердити угоду про примирення між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_5 , із призначенням обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, визначеного в угоді про примирення, а саме громадських робіт на строк 200,00 годин.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 394, 471, 473, 474, 475 КПК України, суд,

З А С У Д И В:

затвердити угоду про примирення від 22 червня 2015 року між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України та обрати йому покарання 200 /двісті/ годин громадських робіт.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України.

Суддя /підпис/ ОСОБА_1 .

Копія вірна.

Суддя: ОСОБА_1