Номер провадження 11-кп/788/813/16 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Крадіжка
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 жовтня 2016 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_7 ,

і її захисника ОСОБА_8 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження за №0006512 відомості про яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 3 грудня 2015 року за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 та обвинуваченої ОСОБА_7 на вирок Ковпаківського районного суду м. Суми від 20 липня 2016 року та за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_10 на ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 4 серпня 2016 року про виправлення описки.

Цим вироком засуджена:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка та мешканка м. Суми, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживаюча за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої в силу ст. 89 КК України,

за частиною 1 ст.185 КК України на один рік позбавлення волі;

за частиною 2 ст. 185 КК України на два роки шість місяців позбавлення волі;

На підставі частини 1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено до відбування покарання у виді позбавлення волі строком на два роки шість місяців.

Постановлено стягнути з ОСОБА_7 306,90 грн. на користь держави процесуальних витрат та вирішена доля речових доказів у відповідністю зі ст.100 КПК України.

ВСТАНОВИЛА :
За обставин встановлених судом першої інстанції та детально наведених у вироку, обвинувачена ОСОБА_7 , визнана винуватою і засуджена за те, що

02 грудня 2015 року, близько 09 години 45 хвилин, на базарі, в АДРЕСА_3 , з торгового місця за № 44-45, скориставшись тим, що продавець відволіклась, вчинила крадіжку дитячих чобіток, вартістю 379 грн., які належали потерпілій ОСОБА_11 .

ОСОБА_7 , засуджена і за те, що 3 грудня 2015 року, близько о 11 години 45 хвилин, на Центральному базарі м. Суми, по вул. Засумська, 2, з торгового місця за № 41-42, скориставшись тим, що продавець відволікся, діючи повторно, вчинила крадіжку 26 штук, жіночої білизни, загальною вартістю 780,00 гривень, які належали потерпілому ОСОБА_12 .

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 04 серпня 2016 року, виправлено описку у резолютивній частині вироку Ковпаківського районного суду м. Суми від 20 липня 2016 року, за змістом якої правильно вважати, місяць призначеного покарання «шість» замість «швсть» і доповнено резолютивну частину вироку, новим абзацом такого змісту «На підставі ст.ст. 75,76 КК України звільнити ОСОБА_7 від призначеного судом покарання, якщо вона протягом іспитового строку - 2 (два) роки , не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи та періодично з`являтися для реєстрації».

У поданій апеляційній скарзі на вирок суду, прокурор звертає увагу на те, що в мотивувальній частині вироку, суд вказав про наявність підстав виправлення засудженої без реального відбування покарання з випробуванням і дійшов висновку про застосування ст.75 КК України, про те в резолютивній частині вироку, про звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, не вказав.

Прокурор, не оспорюючи доведеності вини та правильності юридичної кваліфікації діянь обвинуваченої ОСОБА_7 , просить оскаржений вирок скасувати, у зв`язку з невідповідністю його мотивувальної і резолютивної частини вироку, що на думку прокурора, являється істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону і ухвалити новий вирок апеляційної інстанції, яким обвинуваченій ОСОБА_7 призначити покарання:

за частиною 1 ст.185 КК України 1 рік позбавлення волі;

за частиною 2 ст.185 КК України 2 роки 6 місяців позбавлення.

На підставі частини 1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_7 , 2 роки 6 місяців позбавлення волі.

У поданій апеляційній скарзі на ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 4 серпня 2016 року, прокурор стверджує, що вказане судове рішення не є виправленням описки в судовому рішенні в розумінні ст.. 379 КПК України, оскільки, суд першої інстанції, вийшов за межі своїх повноважень, доповнив вирок, який змістовно впливає на покарання засудженої, що є істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону. Прокурор просить оскаржену ухвалу скасувати.

У поданій апеляційній скарзі обвинувачена ОСОБА_7 стверджує, що призначене судом покарання, на її думку є занадто суворим, оскільки вона являється інвалідом третьої групи, а потерпілі цивільні позови не пред`являли. Обвинувачена ОСОБА_7 , просить вирок суду скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд.

Потерпілі, законність і обґрунтованість вироку суду чи ухвали суду про виправлення описки, не оскаржували і заперечення на апеляційні скарги, не подавали.

Заслухавши доповідь судді про зміст оскарженого судового рішення та доводи, які викладені в апеляційних скаргах; пояснення обвинуваченої і її захисника, які просили пом`якшити покарання, яке призначене ОСОБА_7 , судом першої інстанції, або звільнити від відбування покарання з випробуванням; думку прокурора, на підтримку поданих ним апеляційних скарг; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги прокурорів і обвинуваченої підлягають до часткового задоволенню, з огляду на таке.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_7 , у вчиненні інкримінованих злочинів та правильність юридичної кваліфікації її діянь, за частиною 1 і частиною 2 ст.185 КК України, у поданих апеляційних скаргах, під сумнів не ставляться, тому суд апеляційної інстанції переглядає справу тільки в межах доводів апеляційний скарг в частині істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, що стосується змісту вироку і призначеного обвинуваченій покарання.

Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Про те, суд першої інстанції не дотримався цих правил і доводи апеляційних скарг прокурорів про допущені порушення вимог кримінального процесуального закону, заслуговують на увагу.

Так, в мотивувальній частині вироку, вбачається обґрунтування суду першої інстанції

про звільнення обвинуваченої ОСОБА_7 , від відбування призначеного їй покарання у виді позбавлення волі, з випробуванням.

Про те, з резолютивної частини вироку, видно, що рішення про звільнення обвинуваченої ОСОБА_7 , від відбування призначеного покарання, з випробуванням не зазначено. Отже, суд першої інстанції порушив вимоги п.2 частини 4 ст. 370 КПК України і допустив невідповідність мотивувальної та резолютивної частини вироку.

Колегія суддів не вважає, що ця невідповідність мотивувальної і резолютивної частини вироку суду, не є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону для безумовного скасування вироку і ухвалення свого вироку судом апеляційної інстанції, як про це зазначає у своїй апеляційній скарзі прокурор, а є підставою для зміни судового рішення.

Як видно із змісту апеляційної скарги, прокурор не ставить питання про невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої і не оспорює рішення суду першої інстанції про звільнення обвинуваченої від відбування призначеного покарання з випробуванням, а тільки констатує факт невідповідності в судовому рішенні мотивувальної і резолютивної його частини.

За таких обставин, колегія суддів вважає задовольнити апеляційну скаргу прокурора частково, шляхом зміни вироку суду, на підставі частини 1 п.2 ст. 407 і частини 1 п. 4 ст. 408 КПК України, без погіршення становища обвинуваченої.

Свою помилку, в частині невідповідності мотивувальної і резолютивної частини вироку суду, суд першої інстанції, намагався усунути шляхом ухвалення судового рішення від 4 серпня 2016 року про виправлення описки.

Про те, за змістом ухвали про виправлення описки, видно, що суд першої інстанції, фактично доповнив публічно проголошений ним вирок, про звільнення ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання у виді 2 років і 6 місяців позбавлення волі з іспитовим строком два роки шляхом, застосування до неї ст.75-76 КК України, що не передбачено кримінальним процесуальним законом і порушив принцип незмінності судового рішення. Отже, доводи апеляційної скарги прокурора про невідповідність судового рішення у виді ухвали суду від 4 серпня 2016 року вимогам ст.. 379 КПК України є обґрунтованими, відповідно його апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Щодо доводів апеляційної скарги обвинуваченої про пом`якшення призначеного їй покарання.

Згідно вироку, вирішуючи питання про призначення обвинуваченій покарання, суд першої інстанції, урахував, ступінь тяжкості вчинених злочинів, які відносяться до злочинів середньої тяжкості, дані про її особу, яка не працює, на обліку у нарколога і психіатра не перебуває, є інвалідом 3 групи, за місцем проживання характеризується посередньо, вважається такою, що немає судимостей в порядку ст.. 89 КК України. Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої, суд не встановив, а щире каяття, визнав обставиною, яка пом`якшує покарання і дійшов висновку про призначення обвинуваченій покарання у виді позбавлення волі на певний строк, в межах санкції частини 1 та частини 2 ст.185 КК України.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дотримався вимог ст.. 50 і 65 КК України, а тому покарання, яке призначене обвинувачений ОСОБА_7 , за сукупністю злочинів, у виді позбавлення волі, за своїм видом і розміром, є необхідним і достатнім, як для виправлення засудженої так і для попередження вчинення нових злочинів з її боку, а тому доводи її апеляційної скарги в частині пом`якшення призначеного покарання, задоволенню не підлягають.

Посилання обвинуваченої у апеляційній скарзі на інвалідність 3 групи, як на підставу пом`якшення покарання, то ця обставина, судом першої інстанції врахована при призначенні покарання, у виді позбавлення волі.

Щодо звільнення від відбування покарання з випробування, то ці доводи обвинуваченої заслуговують на увагу. Суд першої інстанції обґрунтовуючи рішення про звільнення обвинуваченої від відбування призначеного покарання з випробуванням, вказав про відсутність у винної стійких злочинних навиків і відповідно незначну її суспільну небезпеку для оточуючих і заслуговує на поблажливе ставлення до себе у зв`язку з визнанням провини; потерпілі до обвинуваченої ОСОБА_7 , не мають матеріальних і моральних вимог і цивільні позови не заявили. З такими висновками суду погоджується і колегія суддів апеляційної інстанції. Тому доводи апеляційної скарги ОСОБА_7 , підлягаю до часткового задоволення, в частині звільнення її від відбування покарання з випробуванням, про що фактично наполягала вона і захисник в судовому засіданні апеляційної інстанції.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 409 418 і 419 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:
Апеляційні скарги прокурорів у кримінальному провадженні ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , і апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_7 , задовольнити частково.

Вирок Ковпаківського районного суду м. Суми від 20 липня 2016 року відносно ОСОБА_7 змінити, у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Вважати ОСОБА_7 засудженою до покарання призначеного судом першої інстанції:

за частиною 1 ст.185 КК України 1 (один) рік позбавлення волі;

за частиною 2 ст.185 КК України - 2 (два) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі;

а на підставі частини 1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, до остаточного покарання у виді 2 (двох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки та покладенням обов`язків передбачених ст.. 76 КК України: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи та періодично з`являтися для реєстрації в кримінально виконавчу інспекцію.

У іншій частині вирок Ковпаківського районного суду м. Суми від 20 липня 2016 року залишити без зміни.

Ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 4 серпня 2016 року про виправлення описки у резолютивній частині вироку Ковпаківського районного суду м. Суми від 20 липня 2016 року - скасувати.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту його проголошення, про може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 3-х місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 .

З оригіналом згідно:

Суддя Апеляційного суду Сумської області ОСОБА_2