Справа № 642/2730/16к
Провадження №1-кп/642/367/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї НИ
17 травня 2016 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

потерпілого - ОСОБА_5 ,

законного представника потерпілого - ОСОБА_6 ,

обвинувачених - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

законних представників обвинувачених - ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

представника служби у справах дітей - ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м.Харкові кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Вільшани Дергачівського району, Харківської області, українця, громадянина України, учня 2 курсу державного навчального закладу - Харківського професійного монтажно-будівельного ліцею, не одруженого, зареєстрованого за адресою : АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Харкова, українця, громадянина України, учня 2 курсу державного навчального закладу - Харківського вищого професійного механіко-технологічного училища, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,-

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України;

в с т а н о в и в:
17.01.2016 року близько 19:30 ОСОБА_5 , знаходячись на першому поверсі Холодногірського супермаркету «РОСТ», розташованого за адресою: м.Харків, вул. Полтавський Шлях,140 посварився з неповнолітньою ОСОБА_12 , після чого остання повідомила своїм знайомим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , що ОСОБА_5 її образив та нібито вдарив. Надалі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , не з`ясувавши обставини події, почали наздоганяти ОСОБА_5 , який вже знаходився за паркувальним майданчиком супермаркету «РОСТ».

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , діючи з прямим умислом, направленим на спричинення тілесних ушкоджень, зупинили ОСОБА_5 на пустирі поблизу супермаркету «РОСТ». Надалі ОСОБА_7 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи їх настання кулаком правої руки наніс ОСОБА_5 удар в ніс, після якого ОСОБА_5 впав на крижану поверхню землі та втратив свідомість. В свою чергу ОСОБА_8 ,діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, побачив, що ОСОБА_5 почав підійматися з землі, підійшов та наніс йому удар правою ногою в обличчя.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 1672-ая/2016 від 30.03.2016 року ОСОБА_5 спричинені наступні тілесні ушкодження: травма носу у вигляді забитої рани спинки носу та переломів кісток носу зі зміщенням,травматичний відлом коронки 21 зуба на ? довжини, травматичний скол на ? довжини коронки 31,41,43 зубів.

За ступенем тяжкості травма носу, враховуючи її звичайний клінічний перебіг, належить до легких тілесних ушкоджень, що спричинили за собою короткочасний розлад здоров`я, тривалість якого перевищує 6-ть днів, але не перевищує 3-х тижнів (21 день)(згідно п.п. 2.3.1 «а», п.2.3.3 Правил судово-медичного визначення тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 року).

Відлом коронки зуба та сколи 31,41,43 зубів спричинили стійку втрату працездатності більш ніж 10%, але не більш 33%, та за цією ознакою відносяться до ушкоджень середнього ступеню тяжкості (згідно ст. 58 «в» інструкції Міністерства фінансів № 2 від 08.01.1986 р. та згідно п.2.2.1 «г», п.2.2.3 Правил судово-медичного визначення тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 року).

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні інкримінованого йому правопорушення визнав повністю, фактичних обставин справи не оспорював та пояснив, що 17.01.2016 року близько 19:30 разом з ОСОБА_8 знаходився на першому поверсі Холодногірського супермаркету «РОСТ», де їх знайома дівчина - ОСОБА_12 розповіла їм, що ОСОБА_5 її вдарив. Він разом з ОСОБА_8 наздогнали ОСОБА_5 , зупинили його на пустирі поблизу супермаркету «РОСТ», та він - ОСОБА_7 кулаком наніс ОСОБА_5 удар в ніс, після якого потерпілий впав та втратив свідомість. Після цього ОСОБА_8 , побачивши, що ОСОБА_5 почав підійматися з землі, підійшов та наніс йому удар ногою в обличчя. Цивільний позов визнав у повному обсязі. У скоєному щиро розкаявся.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у вчиненні інкримінованого йому правопорушення визнав повністю, фактичних обставин справи не оспорював та пояснив, що 17 січня 2016 року увечері разом з ОСОБА_7 знаходився у супермаркеті «РОСТ», де їх знайома ОСОБА_12 розповіла їм, що ОСОБА_5 її вдарив. Він разом з ОСОБА_7 наздогнали ОСОБА_5 на пустирі поблизу супермаркету, та ОСОБА_7 кулаком наніс ОСОБА_5 удар в ніс, після якого потерпілий впав та втратив свідомість. Коли ОСОБА_5 почав підійматися з землі, він - ОСОБА_8 - наніс йому удар ногою в обличчя. Цивільний позов визнав у повному обсязі. У скоєному щиро розкаявся.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд за згодою всіх учасників судового провадження визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КК України - умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило значну стійку втрату працездатності менш як на одну третину.

Вивченням даних про особу ОСОБА_7 встановлено, що він на обліку у нарколога та психіатра не перебуває. Раніше не судимий. Виховується у неповній сім`ї, однією матір`ю. Навчається у Харківському професійному монтажно-будівельному ліцеї, на 2 курсі. За місцем навчання характеризується позитивно. Законний представник обвинуваченого ОСОБА_7 - його мати ОСОБА_9 - пояснила, що її син щиро розкаявся у скоєному, на другий день після вказаних подій просив вибачення у потерпілого.

Вивченням даних про особу ОСОБА_8 , встановлено, що він на обліку у нарколога та психіатра не перебуває. Раніше не судимий. Проживає з матір`ю, вітчимом та їхніми двома малолітніми дітьми. Навчається у Харківському вищому професійному механіко-технологічному училищі, на 2 курсі. За місцем навчання характеризується як недисциплінований учень,прогуляє заняття. Законний представник обвинуваченого ОСОБА_8 - його мати ОСОБА_10 пояснила, що її син щиро розкаявся у скоєному, та зробив належні висновки.

Обидва обвинувачені мають самостійний дохід, отримують стипендію.

Представник служби у справах дітей ОСОБА_11 вважала, що обидва обвинувачені не потребують ізоляції від суспільства, та їм слід призначити покарання з іспитовим строком.

Обставинами, що пом`якшують покарання як ОСОБА_7 , так і ОСОБА_8 , згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, а також вчинення кримінального правопорушення у неповнолітньому віці.

Обставини, передбачені ст. 67 КК України, що обтяжують покарання як ОСОБА_7 , так і ОСОБА_8 , відсутні.

При призначенні покарання обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 відповідно до вимог ст. 65, 103 КК України суд враховує характер і тяжкість вчиненого ними кримінального правопорушення, яке є злочином середньої тяжкості, наслідки злочину, а також вищенаведені дані про особи обвинувачених, умови їх життя та виховання, вищенаведені обставини.

Суд також враховує рівну роль та ступінь участі кожного з обвинувачених у вчиненні злочину.

Враховуючи щире каяття ОСОБА_7 , те, що злочин він вчинив в неповнолітньому віці, до кримінальної відповідальності притягується вперше, щиро розкаявся у скоєному, вищенаведені дані про його особу, те, що він є учнем ліцею, відсутність обставин, що обтяжують його покарання,суд приходить до висновку, що його виправлення можливе без відбування покарання і відповідно до ст. 75, 104 КК України його слід звільнити від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням, поклавши на нього обов`язки відповідно до п.п. 2,3,4 ч.1 ст. 76 КК України.

Враховуючи щире каяття ОСОБА_8 , те, що злочин він вчинив у неповнолітньому віці, до кримінальної відповідальності притягується вперше, щиро розкаявся у скоєному, вищенаведені обставини, дані про його особу, те, що він є учнем училища, відсутність обставин, що обтяжують його покарання,суд приходить до висновку, що його виправлення можливе без відбування покарання і відповідно до ст. 75, 104 КК України його слід звільнити від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням, поклавши на нього обов`язки відповідно до п.п. 2,3,4 ч.1 ст. 76 КК України.

Законним представником неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5 - ОСОБА_6 заявлено цивільний позов про стягнення з обвинувачених у відшкодування матеріальної шкоди 2 550 грн. 83 коп. витрат на лікування сина, та у відшкодування моральної шкоди 50 000 грн.

Відповідно до ст. ст. 22, 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст.ст. 23, 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини.

Як зазначено у ст. 1182 ЦК України, шкода, завдана спільними діями кількох неповнолітніх осіб, відшкодовується ними у частці, яка визначається за домовленістю між ними або за рішенням суду.

Розглядаючи цивільний позов ОСОБА_6 в межах заявлених позовних вимог, враховуючи, що внаслідок неправомірних дій обвинувачених потерпілий - її неповнолітній син у 16-річному віці отримав тілесні ушкодження у вигляді перелому кісток носу та пошкоджень ряду зубів, зазнав фізичного болю, моральних страждань, проходив тривале лікування, якого потребує і надалі, внаслідок вказаних подій його законний представник також зазнала моральних страждань, нервового стресу, порушений звичайний уклад їхнього життя, витрати на лікування підтверджені документально, суд повністю задовольняє цивільний позов про відшкодування як матеріальної, так і моральної шкоди у зазначеному розмірі, та стягує в рівних частках з кожного обвинуваченого по 26 275 грн. 41 коп.

Речові докази, процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст.ст. 373-374, 484 КПК України, суд

З А С У Д И В:
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України, та призначити покарання у вигляді одного року позбавлення волі.

На підставі ст. 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 рік.

Відповідно до п.п. 2,3,4 ч.1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_7 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, з`являтися для реєстрації у вказану інспекцію і повідомляти її про зміну місця проживання, роботи або навчання.

ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України, та призначити покарання у вигляді одного року позбавлення волі.

На підставі ст. 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 рік.

Відповідно до п.п. 2,3,4 ч.1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_8 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, з`являтися для реєстрації у вказану інспекцію і повідомляти її про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Іспитовий строк відраховувати ОСОБА_7 та ОСОБА_8 з моменту оголошення вироку.

Цивільний позов, заявлений законним представником потерпілого ОСОБА_6 , задовольнити у повному обсязі.

Стягнути на користь ОСОБА_6 з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у відшкодування матеріальної та моральної шкоди по 26 275 грн. 41 коп. з кожного.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Ленінський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення, однак відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченим та прокурору.

Суддя ОСОБА_1