Справа № 495/6852/13-к
Провадження № 1-кп/513/48/16
Саратський районний суд Одеської області

У Х В А Л А

27 травня 2016 року Саратський районний суд Одеської області у складі: головуючого- судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора Білгород-Дністровської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , підозрюваних ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні у залі Саратського районного суду Одеської області обвинувальний акт відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, одруженого, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та мешканця АДРЕСА_2 , громадянина України, не одруженого, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст. 27, ч.4 ст. 368 КК України,

В С Т А Н О В И В :

18 травня 2016 року після визначення підсудності з апеляційного суду Одеської області до Саратського районного суду Одеської області надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Під час підготовчого судового засідання прокурор заявив клопотання про повернення обвинувального акту прокурору Одеської області, посилаючись на те, що ухвалою апеляційного суду Одеської області від 05 квітня 2016 року через невідповідність обвинувального акту вимогам КПК України був скасований вирок Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 28 жовтня 2015 року у даному кримінальному провадженні.

Заслухавши думку підозрюваних ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які не заперечували проти повернення обвинувального акту, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, суд приходить до висновку, що обвинувальний акт належить повернути прокурору з наступних підстав.

Згідно пункту 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення, яким повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Відповідно до положень п.5 ч.2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення Закону і статті (частини статті) Закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

В порушення цих вимог в обвинувальному акті відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_5 викладені лише анкетні данні обвинувачених, зміст підозри, фактичні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрювались останні на стадії досудового розслідування та правова кваліфікація кримінального правопорушення (т. 1 а.с.1-3).

У відповідності до ст. 277 КПК України, зазначені відомості становлять зміст повідомлення про підозру, тому ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за цим обвинувальним актом, фактично мають статус підозрюваних.

В обвинувальному акті після викладення фактичних обставин справи не наводиться формулювання обвинувачення в розумінні п. 13 ч. 1 ст. З КПК України.

Згідно ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Таким чином, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не було висунуте обвинувачення за передбаченою законом процедурою, оскільки таке обвинувачення, всупереч вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, не міститься в обвинувальному акті.

Відповідно до ч.1 ст.17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

Всупереч зазначеним вимогам, слідчий, зазначаючи в обвинувальному акті правову кваліфікацію інкримінованих ОСОБА_4 та ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, стверджує, що останні скоїли кримінальне правопорушення, що є порушенням презумпції невинуватості як однієї із загальних засад кримінального провадження, встановленої ст. 17 КПК України.

Суд також враховує, що зазначений обвинувальний акт надійшов до Саратського районного суду Одеської області після скасування вироку Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 28 жовтня 2015 року, яким ОСОБА_4 визнано винним та засуджено за ч.4 ст.368 КК України, а ОСОБА_5 за ч.5 ст.27, ч.4 ст.368 КК України.

Скасовуючи вирок, апеляційний суд Одеської області в ухвалі від 05 квітня 2016 року вказав, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_5 фактично не відповідає вимогам ст.291 КПК України, оскільки в обвинувальному акті відсутнє формулювання обвинувачення в розумінні п. 13 ч.1 ст. 3 КПК України.

Згідно ч.3 ст. 415 КПК України висновки і мотиви, з яких скасовані судові рішення, є обов`язковими для суду першої інстанції при новому розгляді.

Керуючись ст. ст. 291, 314, 315, ч.2 ст.369, 370, ч.3 ст.371, 372 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 368 КК України та ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.27, ч.4 ст. 368 КК України - повернути прокурору Одеської області для усунення протягом розумного строку недоліків, вказаних в мотивувальній частині ухвали суду.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області, протягом семі днів з дня її оголошення через Саратський районний суд Одеської області.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1