УХВАЛА
підготовчого судового засідання

11 листопада 2016 року Пустомитівський районний суд Львівської області в складі :

головуючого-судді ОСОБА_1

суддів- ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

з участю прокурора ОСОБА_5

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Пустомити матеріали обвинувального акту у кримінальному провадженні відносно обвинувачених ОСОБА_10 за ст.ст.305 ч.1, 305 ч.3, 307 ч.3, 309 ч.1 КК України, ОСОБА_11 за ст.ст.305 ч.3, 307 ч.3 КК України, ОСОБА_12 за ст.ст.305 ч.3, 307 ч.3 КК України та ОСОБА_13 за ст.ст.305 ч.3, 307 ч.3 КК України,-

в с т а н о в и в :
В провадженні Пустомитівського районного суду Львівської області знаходяться матеріали обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесених в ЄРДР за №0000011, які поступили 26.10.2016 р. відповідно до ухвали Апеляційного суду Львівської області від 11.10.2016 р. та затверджені прокурором Івано-Франківської області ОСОБА_5 , відносно обвинувачених ОСОБА_10 за ст.ст.305 ч.1, 305 ч.3, 307 ч.3, 309 ч.1 КК України, ОСОБА_11 за ст.ст.305 ч.3, 307 ч.3 КК України, ОСОБА_12 за ст.ст.305 ч.3, 307 ч.3 КК України і ОСОБА_13 за ст.ст.305 ч.3, 307 ч.3 КК України, щодо яких застосовано захід забезпечення кримінального провадження у виді тримання під вартою до 12.11.2016 р. у Івано-Франківській установі виконання покарань №12, яких в подальшому етаповано у Львівський слідчий ізолятор.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні заявив та подав клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_11 терміну дії обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 (шістдесять) днів з визначенням попередньої застави 5000 (п"ять тисяч) розмірів мінімальної заробітної плати, яка становить 6890000,00 (шість мільйонів вісімсот дев"яносто тисяч) грн., оскільки наявні достатні підстави вважати, що ризики, передбачені ст.177 КПК України, не змінились, а саме такий матиме можливість переховуватись від органів досудового розслідування і суду, незаконно впливати на свідків та підозрюваних, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином і вчинити інше кримінальне правопорушення, що свідчить про неможливість запобігання цим та іншим ризикам шляхом застосування більш м"яких запобіжних заходів і враховуючи кількість вилученого наркотичного засобу, його можливої ціни від наступної реалізації, шкідливий вплив на суспільство.

Захисник ОСОБА_7 , думку якого підтримали присутні обвинувачені та захисники, заперечив у задоволенні клопотання посилаючись на мотиви викладені захисником ОСОБА_8 .

Встановлені судом мотиви захисника ОСОБА_8 є зокрема те, що ризики, передбачені ст.177 КПК України, відсутні, а визначений розмір застави не є співрозмірним з майновим станом обвинуваченого, жодним чином не обгрунтований прокурором, суперечить вимогам інформаційного листа ВССУ та втрачає свою суть, оскільки належним чином не обгрунтований. Крім цього, Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області не є судом встановленим законом, який мав право продовжувати запобіжний захід обвинуваченому, оскільки вирішував клопотання щодо направлення обвинувального акту у кримінальному провадженні в Апеляційний суд Івано-Франківської області для визначення підсудності, яка в подальшому була визначена ВССУ. Враховуючи Конвенцію про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини слід відмовити в задоволенні клопотання та звільнити обвинуваченого з-під варти.

Розглянувши клопотання та матеріали обвинувального акту, заслухавши думку присутніх сторін кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку.

У відповідності до вимог ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. Незалежно від наявності клопотань суд зобов"язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув"язнення. До спливу продовженого строку суд зобов"язаний повторно розглянути питання доцільності запобіжного заходу, якщо судове провадження не було завершене до його спливу. Аналогічні вимоги визначені ст.315 КПК України, окрім продовження строку дії запобіжного заходу.

Статтею 197 ч.1 КПК України визначено, що строк дії ухвали суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

З врахуванням викладеного, клопотання прокурора слід задовольнити та продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк 60 (шістдесять) днів, а саме до 10.01.2017 р. включно із визначенням попередньої застави 5000 (п"ять тисяч) розмірів мінімальної заробітної плати, яка становить 6890000,00 (шість мільйонів вісімсот дев"яносто тисяч) грн., з наступних підстав.

Особа ОСОБА_11 , який раніше судимий та не працює, обвинувачується у вчиненні ряду злочинів, які є особливо тяжкими за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від дев"яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, перебуваючи на волі матиме можливість перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, щодо нього є наявність обгрунтованої підозри, яка встановлена наданим суду обвинувальним актом, а ризики, передбачені ст.177 КПК України, не змінились, що свідчить про неможливість запобігання цим та іншим ризикам шляхом застосування більш м"яких запобіжних заходів.

Крім цього, у відповідності до вимог ст.95 ч.4 КПК України суд може обгрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обгрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.

Згідно п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про його незначний ступінь, який може служити підставою для запобіжного ув"язнення.

Положеннями ст.183 ч.1 та ч.3 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м"яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. Суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов"язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов"язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі суду зазначаються, які обов"язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обгрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Суд приходить до висновку, у відповідності до вимог ст.182 ч.5 КПК України, продовжити обвинуваченому визначену попередню заставу 5000 (п"ять тисяч) розмірів мінімальної заробітної плати, яка становить 6890000,00 (шість мільйонів вісімсот дев"яносто тисяч) грн., враховуючи кількість вилученого наркотичного засобу, його можливої ціни від наступної реалізації, шкідливий вплив на суспільство.

Наведені мотиви в частині порушення визначення суду встановленого законом є безпідставними, оскільки відповідно до вимог ст.32 ч.1 КПК України кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, - суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.

У відповідності до вимог ст.34 ч.1 КПК України до початку судового розгляду у виняткових випадках кримінальне провадження з метою забезпечення оперативності та ефективності кримінального провадження може бути передано на розгляд іншого суду за місцем проживання обвинуваченого, більшості потерпілих або свідків, а також у разі неможливості здійснювати відповідним судом правосуддя (зокрема, надзвичайні ситуації техногенного або природного характеру, епідемії, епізоотії, режим воєнного, надзвичайного стану, проведення антитерористичної операції).

Керуючись ст.ст.177, 178, 182, 183, 194, 197, 315, 331 КПК України, суд,-

у х в а л и в :
Клопотання прокурора ОСОБА_5 - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 (шістдесять) днів, а саме до 10.01.2017 р. включно із визначенням попередньої застави 5000 (п"ять тисяч) розмірів мінімальної заробітної плати, яка становить 6890000,00 (шість мільйонів вісімсот дев"яносто тисяч) гривень.

У випадку внесення застави, на обвинуваченого ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , буде покладено обов"язки прибувати до слідчого, прокурора та суду із встановленою періодичністю, визначеною слідчим, прокурором чи суддею; не відлучатись із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або роботи.

Ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку її дії.

Ухвала остаточна та окремому оскарженню не підлягає.

Головуючий-суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3