Справа № 357/4/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/780/156/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 15.04.2016

УХВАЛА
Іменем України
15 квітня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю

секретаря судового засідання: ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника: ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 04 квітня 2016 року про продовження строку тримання під вартою щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вівсянки Вільшанського району Кіровоградської області, громадянина України, освіта середня, одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

В С Т А Н О В И Л А:
За матеріалами справи ОСОБА_8 підозрюється в тому, 02.12.2015 року близько 22 години, за попередньою змовою з ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та невідомою особою, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, з застосуванням фізичного насильства, яке є небезпечним для життя та здоров`я, відкрито заволоділи майном потерпілого ОСОБА_11 , чим заподіяли останньому матеріального збитку на в суму 178000 тисяч грн., а також із корисливих мотивів незаконно заволоділи транспортним засобом, а саме автомобілем марки "Mazda CX-7", д.н.з. НОМЕР_1 , на якому зникли з місця вчинення злочину, розпорядившись ним на власний розсуд, заподіявши потерпілому ОСОБА_11 матеріальної шкоди на суму 269879 гривень 93 копійок.
За даним фактом було відкрите досудове розслідування за № 0005014внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03 грудня 2015 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187, ч. 2 ст. 289 КК України.
05.01.2016 за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, на підставі ст.ст. 207-210 КПК України затримано: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 .
06.01.2016 року вказаним особам повідомлено про підозру у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.
06.01.2016 року ОСОБА_8 ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . Білоцерківським міськрайонним судом обрано запобіжний захід - тримання під вартою строком на 60 днів.

11 та 12 січня 2016 року ОСОБА_8 та ОСОБА_10 повідомлено про зміну раніше пред`явленої підозри у вчиненні злочинів передбачених ч. 3 ст. 187, ч.2 ст. 289 КК України.

01.04.2016 досудове слідство в даному кримінальному проваджені продовжено заступником прокурора Київської області до п`яти місяців, у зв`язку з складністю кримінального провадження і неможливості закінчити досудове слідство у строки зазначені ст. 219 КПК України.

31 березня 2016 року до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з клопотанням звернувся старший слідчий Білоцерківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_12 , погодженим з прокурором Білоцерківської місцевої прокуратури ОСОБА_6 , про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_8 до чотирьох місяців, а саме до 05.05. 2016.

Ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 04 квітня 2016 року вказане клопотання задоволено та продовжено підозрюваному ОСОБА_8 строк тримання під вартою до 05 травня 2016 року.

Згідно ухвали, при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_8 слідчий суддя, переконавшись у наявності обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187, ч.2 ст. 289 КК України., врахував що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме, що ОСОБА_8 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, від виконання процесуальних рішень, перешкоджати встановленню об`єктивної істини у справі, підозрюваний раніше неодноразово судимий, не працює, самостійного доходу не має, а тому може вчинити нові злочини із користі, перебуваючи на волі може чинити тиск на потерпілого та свідків в кримінальному провадженні, тобто існують ризики, які виправдовують тримання ОСОБА_8 під вартою, застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризиків можуть бути не достатніми.
Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, адвокат ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить зазначену ухвалу скасувати та ухвалити нову, за якою обрати підозрюваному будь який інший м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

В обґрунтуванні своїх вимог зазначає, що слідчим суддею не враховано, що ОСОБА_8 має постійне місце проживання, сім`ю, а також може працювати та утримувати її, оскільки має гарантійний лист ТОВ «Гасоль 2012». Окрім цього має поганий стан здоров`я, що підтверджується відповідними документами та потребує висококваліфікованої медичної допомоги. Також захисник зазначає, що доводи слідчого судді про наявність обставин, які свідчать про існування ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України є безпідставними, оскільки ґрунтуються на припущеннях і не містять конкретних доказів.

Також зазначає, що слідчий суддя не в повній мірі врахував вимоги ст.199 КПК України, оскільки органи досудового розслідування не навели в клопотанні переконливих підстав існування ризиків, які виправдовують тримання підозрюваного ОСОБА_8 під вартою.
Заслухавши доповідь судді, адвоката ОСОБА_7 , який підтримав вимоги поданої апеляційної скарги, прокурора, висловившого думку про законність та обґрунтованість ухвали суду, а апеляційної скарги такої, що не підлягає задоволенню, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає , що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Відповідно до ч.5 ст.199 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою лише у тому випадку, коли прокурор, слідчий не доведе, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують подальше тримання особи під вартою, і існують об`єктивні перешкоди для завершення досудового розслідування до закінчення попередньої ухвали про тримання під вартою.

Як вбачається з наданих матеріалів, ОСОБА_8 , підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, раніше неодноразово судимий, не працює, самостійного доходу не має, а тому може вчинити нові злочини із користі, перебуваючи на волі може чинити тиск на потерпілого та свідків в кримінальному провадженні, тому враховуючи наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України слідчий суддя прийшов до правильного висновку про необхідність продовження ОСОБА_8 строку тримання під вартою.

Щодо доводів захисника на рахунок потреби підозрюваного у наданні кваліфікованої медичної допомоги, яка не може бути йому наданою в умовах Київського СІЗО, є необґрунтованими, оскільки підозрюваний не позбавлений можливості отримати медичну допомогу в порядку, передбаченому чинним законодавством для осіб, взятих під варту.
Таким чином, доводи апеляційної скарги захисника про незаконність даної ухвали, колегія суддів вважає безпідставними, в зв`язку з чим залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін.

Керуючись ст.ст. 376, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 04 квітня 2016 року про продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_8 залишити без змін.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4