Справа № 379/208/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10.03.2016 року Таращанський районний суд Київської області
в складі :
головуючого: ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2
з участю прокурора: ОСОБА_3 ,
обвинуваченого: ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,
розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Тараща матеріали кримінального провадження № 0000027 стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця с. Кирдани Таращанського району Київської області, мешканця АДРЕСА_1 , освіта базова загальна середня, розлученого, на утриманні має одну неповнолітню дитину, не працюючого, в силу ст. 89 КК України не маючого судимості, за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України , -
ВСТАНОВИВ:

23.01.2016 року близько 18 години 00 хвилин ОСОБА_4 перебував за місцем проживання свого знайомого ОСОБА_6 у будинку за адресою: АДРЕСА_2 разом з останнім та ОСОБА_7 .. В цей час у ОСОБА_4 виник умисел на таємне, протиправне викрадення чужого майна з приміщення сараю, який на праві власності належить ОСОБА_5 та розташований за адресою: АДРЕСА_2 , оскільки він неодноразово допомагав останній по господарству та перебував у неї в сараї.
23.01.2016 року у період з 18 до 18 години 30 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи у будинку за адресою: АДРЕСА_2 , з метою реалізації свого злочинного умислу, не повідомляючи про свої наміри вчинити крадіжку чужого майна, сказав ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , що йому потрібно поїхати до с. Лук`янівка Таращанського району Київської області та забрати два мішки з господарства ОСОБА_5 , і попросив їх знайти для цього транспортний засіб.
Відразу після цього ОСОБА_7 зателефонував до свого знайомого ОСОБА_8 , який має автомобіль ВАЗ 2105, і попросив відвезти його, ОСОБА_9 та ОСОБА_6 до с. Лук`янівка Таращанського району Київської області і забрати звідти деякі речі, на що ОСОБА_10 погодився.
23.01.2016 приблизно о 18 годині 30 хвилин ОСОБА_11 разом із ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , приїхавши до будинку АДРЕСА_2 , вийшли з автомобіля, а ОСОБА_8 від`їхав автомобілем кілька метрів в сторону, щоб не заважати руху автомобілів по цій вулиці. ОСОБА_11 , не повідомивши ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про свої злочинні наміри, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне, протиправне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, з метою власного збагачення за рахунок чужого майна, через відчинені ворота вільно пройшов на територію подвір`я домогосподарства за адресою: АДРЕСА_2 . Перебуваючи на території подвір`я, ОСОБА_11 зірвав навісний замок і, відчинивши двері, проник всередину приміщення сараю. У приміщенні сараю за вказаною адресою ОСОБА_11 відшукав та викрав два рулони сітки «рабиця» з оцинкованого дроту шириною сітки 1200 мм та довжиною 10 м в кожному з них, які переніс за паркан домоволодіння та разом із ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , не обізнаними із його злочинними намірами, завантажив до багажника автомобіля ВАЗ 2105. Після цього ОСОБА_8 відвіз ОСОБА_9 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 до с. Ківшовата Таращанського району Київської області, а сам поїхав за місцем проживання.
У с. Ківшовата Таращанського району Київської області ОСОБА_11 разом із ОСОБА_6 і ОСОБА_7 переніс викрадену сітку до домогосподарства ОСОБА_12 за адресою: АДРЕСА_3 , який не знав, що вона здобута шляхом вчинення злочину, і продав йому за 300 грн..
Відповідно до висновку експерта від 26.01.2016 року, складеного за результатами проведення судової товарознавчої експертизи, вартість викраденого у ОСОБА_5 майна, а саме двох рулонів сітки «рабиця» з оцинкованого дроту шириною 1200 мм та довжиною 10 м становить 305 грн. за кожен.
Своїми протиправними діями ОСОБА_11 заподіяв ОСОБА_5 майнову шкоду на загальну суму 610 (шістсот десять) гривень.
По справі цивільний позов потерпілою не заявлено.
Допитаний в судовому засіданні, як обвинувачений ОСОБА_4 , свою вину у вчиненні інкримінованому йому злочині, відповідальність за який передбачена ч. 3 ст. 185 КК України визнав повністю, погодившись із вартістю та кількістю, викраденого ним майна і показав, що він 23.01.2016 року близько 18 години 00 хвилин перебував за місцем проживання свого знайомого ОСОБА_6 у будинку за адресою: АДРЕСА_2 разом з останнім та ОСОБА_7 .. Тоді у нього виник умисел на крадіжку майна, а саме двох рулонів оцинкованої сітки «рабиця» довжиною 10 метрів погонних, шириною 1,20 метра в кожному з них із сараю потерпілої ОСОБА_5 , який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , про місцезнаходження яких йому було відомо, оскільки він неодноразово допомагав потерпілій по господарству. На його прохання знайти автомобіля, ОСОБА_7 зателефонував до свого знайомого ОСОБА_8 , який має автомобіль ВАЗ 2105, і попросив відвезти їх в с. Лук`янівка Таращанського району Київської області і забрати звідти деякі речі, на що ОСОБА_10 погодився. Цього ж вечора близько 18 години 30 хвилин, приїхавши до будинку АДРЕСА_2 , вони вийшли з автомобіля, а ОСОБА_8 від`їхав автомобілем кілька метрів в сторону, щоб не заважати руху автомобілів по цій вулиці. Він, не повідомивши ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про намір скоїти крадіжку, через відчинені ворота вільно пройшов на територію подвір`я садиби потерпілої, де підійшов до сарая і зірвав навісний замок і, відчинивши двері, проник всередину приміщення сараю. У приміщенні сараю він відшукав та викрав два рулони сітки «рабиця» з оцинкованого дроту, які переніс за паркан домоволодіння та разом із ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , не обізнаними із його злочинними намірами, завантажив до багажника автомобіля ВАЗ 2105. Після цього ОСОБА_8 відвіз їх в с. Ківшовата Таращанського району Київської області, де він разом з ОСОБА_6 і ОСОБА_7 переніс викрадену сітку до садиби ОСОБА_12 за адресою: АДРЕСА_3 , якому він не повідомляв про те, що сітка крадена, і продав йому її за 300 грн.. Гроші були ним витрачені на придбання продуктів харчування та алкогольних напоїв.
Він щиро розкаюється в скоєному та просить його суворо не карати, взявши до уваги його сприяння розкриттю злочину, а також те, що він з початку сезону піде працювати на цегельний завод в с. Ківшовата, на якому він протягом тривалого часу сезонно працює.
На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі, стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому з`ясовано, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позицій, а також роз`яснює, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
За таких обставин, суд вважає, що винність ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочині доведена у повному обсязі і кваліфікує його дії за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше приміщення.
Призначаючи покарання обвинуваченому, у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , згідно ст. 67 КК України судом не встановлені.
Враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_4 , тяжкість вчиненого злочину, його відношення до вчиненого, визнання своєї вини, дані про його особу, що він хоча і раніше судимий, проте його судимості погашені відповідно до ст. 89 КК України, в подальшому обіцяє працевлаштуватися і не допускати подібних дій, беручи до уваги його посередню характеристику з місця проживання, що він ніде не працює, тобто не займається суспільно-корисною працею, серед жителів сіл Кислівка та Буда авторитетом не користується, беручи до уваги, що він розлучений та має на утриманні неповнолітнього сина, беручи до уваги позицію потерпілої ОСОБА_5 щодо обрання обвинуваченому покарання не пов`язаного із реальним позбавленням волі, суд дійшов до висновку про можливість його виправлення шляхом призначення йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України із застосуванням щодо нього ст. 75 КК України, вважаючи за недоцільне направляти його для відбування покарання, зобов`язавши його на підставі ст. 76 КК України не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи, а також періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
Речові докази: два рулони сітки «рабиця», які повернуті під схоронну розписку потерпілій ОСОБА_5 підлягають залишенню у неї.
Судові витрати відсутні.
Керуючись ст.ст. 369, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд, -
З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді трьох років позбавлення волі.
Застосувати до ОСОБА_4 ст. 75 КК України і звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк один рік і шість місяців.
Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 в період іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання та роботи, а також періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.
Запобіжний захід до набрання вироку законної сили залишити у вигляді особистого зобов`язання.
Речові докази: два рулони сітки «рабиця», які повернуті під схоронну розписку потерпілій ОСОБА_5 залишити у неї.
Строк оскарження вироку до апеляційного суду Київської області через Таращанський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору і не пізніше наступного дня надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
ГОЛОВУЮЧИЙ: _______________