Подільський районний суд міста Києва
провадження 1-кп/758/518/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.09.2016 Подільський районний суд міста Києва
в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Києві кримінальне провадження № 1-КП/758/518/16 ( справа №758/10050/16-к), кримінальне провадження під час досудового розслідування № 0003885 по обвинуваченню
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, громадянина України, освіта середня, не одруженого, дітей неповнолітніх немає, працюючого неофіційно поваром, не зареєстрованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, індивідуальний номер картки платника податків № НОМЕР_1 ,
у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.186 КК України,-

В С Т А Н О В И В :
11 червня 2016 року, близько 03 години 15 хвилин, ОСОБА_5 перебував за адресою: АДРЕСА_2 . В цей час, ОСОБА_5 помітив жінку, яка прямувала неподалік від нього, тримаючи на плечі особистий рюкзак, та у нього, з корисливих мотивів, виник злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, а саме рюкзака, що на праві власності належить потерпілій ОСОБА_4 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи з корисливих спонукань, ОСОБА_5 в прискореному темпі підійшов до потерпілої ОСОБА_4 та, відволікаючи проханням ліків, шляхом ривка, відкрито заволодів рюкзаком останньої, в якому знаходились грошові кошти в сумі 1200 гривень, паспорт громадянки України на ім`я ОСОБА_4 , дві банківських картки, а саме картка банку «Приватбанк» № НОМЕР_2 , картка «easypay» № НОМЕР_3 , копія ідентифікаційного коду, два квитки на проїзд у громадському транспорті, SD card Transcend 32GB, вартість якого складає 350 грн. та інші речі, що не представляють матеріальної цінності.
Після цього, ОСОБА_5 , з місця вчинення кримінального правопорушення зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_4 матеріальну шкоду на загальну суму 1550 грн.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_5 свою винуватість в інкримінованому йому злочині визнав повністю, визнав всі фактичні обставини вчинення злочину, як вони пред`явлені в обвинуваченні та дав показання, що 11 червня 2016 року, близько 03 години 15 хвилин, він перебував біля будинку 3-Б по вулиці Западинській у місті Києві. Він помітив жінку, яка прямувала неподалік від нього, тримаючи на плечі особистий рюкзак, який він вирішив відкрито викрасти разом з майном, яке в ньому було.
Він у прискореному темпі підійшов до потерпілої ОСОБА_4 та, відволікаючи проханням ліків, шляхом ривка, відкрито заволодів рюкзаком останньої. Він визнає, що в рюкзаку знаходились грошові кошти в сумі 1200 гривень, паспорт громадянки України на ім`я ОСОБА_4 , дві банківських картки, копія ідентифікаційного коду, два квитки на проїзд у громадському транспорті, SD card Transcend 32GB, вартістю 350 грн. та інші речі потерпілої.
Після цього, він з місця вчинення злочину зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд. Погоджується, що спричинив потерпілій ОСОБА_4 матеріальну шкоду на загальну суму 1550 гривень, яку на даний час не відшкодував.
У вчиненому кається, має намір відшкодувати заподіяні збитки, позов потерпілої визнає у повному обсязі.
Він погоджується з висновками експертизи, що вартість викраденого майна, що витрати на проведення товарознавчої експертизи у справі становлять 87 гривень 96 копійок.
Він також дав показання, що працює неофіційно, гарантованого заробітку не має, збитки потерпілій не відшкодував, так як накопичує кошти.
Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і учасниками процесу не оспорюються.
Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, за згодою всіх учасників судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини та розмір цивільного позову в апеляційному порядку.
Суд встановив, що своїми умисними діями, які виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), ОСОБА_5 вчинив злочин передбачений ч.1 ст. 186 КК України.
Обираючи покарання ОСОБА_5 , суд враховує вимоги ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, зокрема, межі санкції ч. 1 ст.186 КК України, що вказаний злочин відноситься до категорії середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який по місцю проживання характеризується позитивно, раніше не судимий, працює неофіційно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
Пом`якшуючою обставиною покарання ОСОБА_5 суд визнає щире каяття, що передбачено п.1 ч.1 ст.66 КК України.
Обтяжуючих покарання обставин, передбачених ст. 67 КК України, в діях ОСОБА_5 не встановлено.
Враховуючи вказані обставини, суд приходить до висновку про необхідність засудження ОСОБА_5 до покарання у виді позбавлення. Суд не знаходить підстав для застосування відносно нього покарання у виді штрафу, оскільки він працює неофіційно, гарантованих джерел доходу немає, збитки не відшкодував.
Однак, враховуючи, що злочин, який він скоїв, середньої тяжкості, враховуючи особу обвинуваченого, що він кається у вчиненому, суд вважає можливим звільнити його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України та покласти на нього обов`язки передбачені ст.76 КК України.
Суд переконаний, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення і перевиховання ОСОБА_5 та запобігання вчинення ним нових злочинів.
Окрім цього, згідно вимог ст. 96-2 КК України, в порядку спеціальної конфіскації з ОСОБА_5 підлягає стягненню грошова сума 1550 гривень, як вартість майна, яке він викрав та розпорядився ним.
Суд також прийшов до висновку, що позовні вимоги потерпілої про стягнення з ОСОБА_5 майнової шкоди на суму 1550 гривень та моральних збитків на суму 1250 гривень підлягають задоволенню у повному обсязі.
Відповідно до ст. 128 КПК України, особа, яка зазнала матеріальної шкоди від злочину, вправі при провадженні кримінальної справи пред`явити до обвинуваченого або до осіб, що несуть матеріальну відповідальність за дії обвинуваченого, цивільний позов, який розглядається судом разом з кримінальним провадженням.
Згідно ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Судом під час судового розгляду достовірно встановлено, що в результаті скоєного злочину потерпіла понесла майнові збитки на суму 1550 гривень.
Обвинувачений повністю визнав позовні вимоги потерпілої в цій частині.
В частині відшкодування потерпілій моральної шкоди, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, зокрема, полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода може відшкодовуватись грішми.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, а також з врахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Суд встановив, що потерпілій в результаті злочину заподіяні моральні страждання від втрати майна, порушення звичного способу життя, необхідністю неодноразового відвідування правоохоронних органів і судових засідань.
З урахуванням цього, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, що потерпілій ОСОБА_4 заподіяно моральну шкоду на суму 1250 гривень, які повинні бути стягнуті з ОСОБА_5 до якого пред`явлено позов, який він визнає.
Згідно ст.124 КПК України із ОСОБА_5 підлягають стягненню судові витрати на проведення експертизи у справі.
Долю речових доказів вирішити згідно вимог ст.100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд ,-
У Х В А Л И В :
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.186 КК України і призначити йому покарання у виді одного року позбавлення волі.
Згідно ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо протягом іспитового строку він не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обов`язки. Іспитовий строк ОСОБА_5 встановити один рік.
Згідно п.п.2,3,4 ч. 1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки: повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи, не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
Згідно вимог ст. 96-2 КК України конфіскувати у ОСОБА_5 (індивідуальний номер картки платника податків № НОМЕР_1 ) грошову суму в розмірі 1550 гривень, що відповідає вартості майна, яке він викрав та розпорядився ним.
Позов потерпілої ОСОБА_4 (індивідуальний номер картки платника податків № НОМЕР_4 ) задовольнити у повному обсязі. Стягнути на її користь з ОСОБА_5 (індивідуальний номер картки платника податків № НОМЕР_1 ) одну тисячу п`ятсот п`ятдесят гривень за заподіяну майнову шкоду та одну тисячу двісті п`ятдесят гривень на відшкодування моральних збитків, а всього на суму дві тисячі вісімсот гривень.
Згідно ст. 124 КПК України стягнути із ОСОБА_5 (індивідуальний номер картки платника податків № НОМЕР_1 ) на користь держави 87 гривень 96 копійок на відшкодування витрат на проведення товарознавчої експертизи у справі.
Згідно вимог ст.100 КПК України речові докази, які передано для зберігання потерпілій, залишити в її володінні як законного власника.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду міста Києва через Подільський районний суд міста Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

СуддяОСОБА_1