н/п 1-кп/640/166/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Київський районний суд м. Харкова в складі:
Головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
законного представника ОСОБА_5 ,
психолога ОСОБА_6 ,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця с. Сухини Богодухівського району Харківської області, громадянина України, українця, освіта середня, учня ХМЛМ № 5, 3-го курсу, раніше судимого 26.08.2014 Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, відповідно до ст.ст. 75, 104 звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік, 06.08.2015 Київським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 289, ч.2 ст. 185 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі без конфіскації майна, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , (на даний час перебуває у Харківськії установі виконання покарань (№27 ),
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, суд
Неповнолітній ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи раніше засудженим вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 26.08.2014 за ч. 1 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, відповідно до ст.ст. 75, 104 звільненого від відбування покарання з іспитовим строком у 1 рік, на шлях виправлення не став та належних висновків для себе не зробив і знову вчинив ряд умисних корисливих злочинів за наступних обставин.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 винуватим себе у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень, передбаченихч. 2 ст. 289 КК України, тобто у незаконному заволодінні транспортним засобом (угоні), вчиненому повторно, визнав частково, цивільний позов визнав частково та пояснив, що у ліпні 2015 прийшли в гості до Ринді прийшли товариші ОСОБА_10 і ОСОБА_11 , які були на підпитку і запропонували викрасти автомобіль, побачили ВАЗ 2104 який стояв біля під`їзду по вулиці Шішківськой .Власника вони не знали, раніше автомобіль не бачили, і запропонували викрасти. у ОСОБА_12 була відкрутка, спочатку намагався відкрити машину ОСОБА_13 ,у нього не вийшло і потім вже ОСОБА_14 розкрив викруткою автомобіль ВАЗ 2104, почали з ОСОБА_15 сперечатися хто буде штовхати машину від під`їзду до дороги, вирішили що ОСОБА_13 буде штовхати. Коля відштовкав машину назад, а ОСОБА_14 сів за кермо , знявшкіру з керма, знявблокіратор з замку, виїхали на дорогу і приблизно в метрах 500 зупинилися, знялиблокування керма,щоб завести машину і покататися. Каталися до 6 ранку, ОСОБА_14 приїхав до свого будинку , а ОСОБА_13 і ОСОБА_16 ще каталися, і де залишили машину не сказали, 27.07.2015 також прийшли товариші приблизно о 9 вечора. ОСОБА_17 , ОСОБА_11 та ОСОБА_18 , сиділи у Ринді в гостях. Прийшли вже на підпитку, взяли собіще алкоголю, ОСОБА_14 не пив, знову запропонували викрасти автомобіль, спочатку ОСОБА_14 відмовлявся. Потім хлопчики наполягли на своєму і всі разом пішли в сторону ОСОБА_19 і побачили ОСОБА_20 2107, ОСОБА_16 сказав: «відкривай машину». ОСОБА_14 спочатку відмовився, на що ОСОБА_16 пригрозив що подзвонить співробітника міліції і розповість за випадок з викраденням за ВАЗ 2104, ОСОБА_14 відкрив машину, ОСОБА_13 стояв поруч з ОСОБА_14 , ОСОБА_21 та його брат стояв метрів через 10.Відкрив машину, зняв з передачі, машина покотилася, штовхнули машину, вона спустилася униз, підключили акамулятор, вставили ключа у замок запалювання, намагалися завести, зрозуміли,що немає бензину, доштовхали до заправки ОККО, у ОСОБА_22 були гроші, залили 5 літрів бензину, і поїхалидо магазину на вул. Шевченка там залили повнийбалон газу, потім поїхали на Центральний ринок там пішли в магазин, купили сигарет. Коли їхали назад по ОСОБА_23 заїхали під знак «цегло» і зустріли патрульну машину, яка почала їх переслідувати, але ОСОБА_14 не зупинявся, хоча патрульні наказували по рупору зупиниться. Риндя почав їхати ще швидше, потім хотіли повернути на заправці на Шевченка ліворуч, але так як машину занесло, машина врізалася в плиту.Риндю спіймали співробітники ОСОБА_24 і подзвонили батькам. Інші хлопці втекли.
Вина ОСОБА_7 підтверджується показаннями потерпілої, свідків та дослідженими в судовому засіданні доказами.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_25 пояснив, що 24.07.2015 він стояв з ОСОБА_26 біля магазину «Кулиничі» і вибирали, що поїсти. Риндя ОСОБА_27 сказав, що зараз відійде, а через деякий час ОСОБА_21 побачив, як ОСОБА_14 штовхає автомобіль.Риндя сказав їм сісти у автомобіль, потім ОСОБА_14 попросив ОСОБА_28 поштовхати машину, а сам сів за кермо, сказав йти за ним. Поки спустився ОСОБА_21 , машина завелася, і ОСОБА_14 запропонував довезти додому, ОСОБА_21 і ОСОБА_22 сіли і він повіз їх додому. Риндя привіз додому ОСОБА_21 , який розбудив брата ОСОБА_29 і запропонував йому покататися. ОСОБА_29 вийшов і вони поїхали кататися, покаталися і ОСОБА_14 залишив цей автомобіль ОСОБА_30 . 27.07.2015 року він разом з ОСОБА_29 і ОСОБА_31 сиділи в нього вдома.Зателефонував ОСОБА_14 та запропонував прийти до нього в гості.Вони погодилися, прийшли до ОСОБА_14 і десь до 21.00 грали в карти. О 00.30пішли в кисет за сигаретами, ОСОБА_32 : «Підемо за мною» і вони пішли за ним в сторону приватних будинків і спілкувалися. Потім ОСОБА_14 сказав: «Почекайте мене тут», хвилин через 10 Мельник побачив силует автомобіля, вийшов ОСОБА_14 і сказав «ходімо за мною». Автомобіль покотився, вони пішли за ним, дійшли до заправки «ОККО», підштовхнули машину до заправки, ОСОБА_27 попросив гроші на бензин. Про те, що автомобіль був викрадений він не знав, бо ОСОБА_33 , що у нього є друзі, які дають йому кататися на автомобілі. Вони заправилися на заправці, сіли в автомобіль, ОСОБА_14 сказав, що його чекає дівчина на ОСОБА_34 саду, поїхали в бік Ботанічного саду, зупинилися на центральному ринку, купили сигарет.Риндя запропонував поїхати у передмістя до його бабусі, всі відмовилися і ОСОБА_14 сказав, що відвезе усіх по домівках. В районі гідропарку вони побачили патрульну машину, ОСОБА_21 попросив ОСОБА_14 зупинитися, але ОСОБА_35 , збільшив швидкість і не впоравшись з керуванням, в районі гідропарку врізався в бетонну плиту. Мельник сильно злякався і втік додому.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_36 пояснив, що 24.07.2015 спав удома, прийшов додому брат ОСОБА_17 і розбудив. Біля двору стояла машина, в машині сидів ОСОБА_11 і ОСОБА_37 .Камінський сів у машину і вони поїхали кататися. Потім ОСОБА_14 сказав, що йому треба додому, доїхали до спуску Жилярдіі там він передав машину ОСОБА_12 , і ОСОБА_13 відвіз усіх по домівках. 27.07.2015 року сиділи вдома у Камінського, з ОСОБА_38 та ОСОБА_15 , зателефонували ОСОБА_27 , ОСОБА_27 запропонував прийти до нього, там уже сиділа ОСОБА_39 і ОСОБА_40 , грали в карти. Коли сильно стемніло, вони пішли в кисет купили сигарет, і ОСОБА_27 сказав їм йти за ним, після сказав чекати його і за десять хвилин побачили автомобіль, котрий зупинився біля ОСОБА_12 і ОСОБА_41 . ОСОБА_14 попросив підштовхнути машину до заправки, ОСОБА_14 попросив грошей на бензин, хтось йому дав, заправили машину. Риндя сказав, що поїдуть на Ботанічний сад бо там на нього чекала дівчина. В районі Центрального ринку вони вийшли за сигаретами, потім ОСОБА_14 запропонував йому поїхати до бабусі в передмістя, всі відмовилися, і ОСОБА_27 сказав що відвезе усіх по домівках. В районі гідропарку помітили машину ОСОБА_24 , сказали ОСОБА_27 щоб він зупинився, але ОСОБА_42 відмовився і врізався у бетонну плиту. Вони усі злякалися і втекли додому.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_43 пояснив, що працював на заправці оператором на касі за адресою ОСОБА_44 № 24. У 2015 році в ніч, точний час та дату згадати не зміг, під`їхав автомобіль жигулі. Оператор заправив його. З автомобіля вийшло декілька чоловіків, двоє з яких оплачували за бензин теж двоє, заправилися на невелику суму. Риндюв судовому засіданні не впізнає, оскільки пройшло багато часу, але оперативник приїжджавдо нього та показував декілька фотокарток, де він впізнав підозрюваного. До міліції він не приїжджав, чи підписував протоколи допиту та впізнання особи не пригадує.
В судовому засіданні були досліджені наступні докази:
-протокол огляду місця події від 28.07.2015 року з фото таблицею транспортного засобу ВАЗ-2107, під час якого вилучений мобільний телефон «Самсунг» з сім-карткою;
-довіреність ОСОБА_45 на ОСОБА_46 , ОСОБА_47 на право керування та розпорядження транспортним засобом ВАЗ-2107 НОМЕР_2 ;
-протоколи слідчих експериментів від 16.11.2015 року із фото таблицею за участю свідка ОСОБА_25 ;
-протокол слідчого експерименту від 07.12.2015 рокуіз фото таблицею за участю обвинуваченого ОСОБА_7 ;
-мобільний телефон «Самсунг 5830», що належить ОСОБА_7 і був залишений ним у викраденому автомобілі і вилучений під час огляду.
Крім того, згідно ч.2 ст. 84 КПК України - Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновкиекспертів.
Згідно ч.1 ст. 87 КПК України - недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдякі інформації, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.
Згідно п. 3 ч.2 ст. 87 КПК України - суд зобов`язанийвизнатиістотнимипорушеннями прав людини і основоположних свобод, як порушення права особи на захист.
Судом встановлено, що наданий прокурором в судовому засіданні диск із відеозаписом з камер відеоспостереження АЗС не надавався обвинуваченому та його захисникові під час виконання вимог ст. 290 КПК України, а також відсутній протокол вилучення даного доказу, хоча про цей доказ органу досудового розслідування було відомо до виконання вимог ст.. 290 КПК України. От же даний диск є недопустимим доказом.
Так само судом визнані недопустимим доказом ключі від викраденого транспортного засобу, оскільки цей речовий доказ так само не був вилучений у передбачений законом спосіб.
Крім того, обґрунтовані сумніви у суду викликають надані прокурором протоколи пред`явлення особи для впізнання свідку ОСОБА_43 , оскільки останній під час допиту в судовому засіданні пояснив, що спочатку працівник міліції надав йому фотокартки обвинуваченого та інших осіб, при цьому протоколу не складав, понятих не залучав. Такі сумніви суд трактує на користь обвинуваченого і визнає такі докази недопустимим.
Згідно ст.. 89 КПК України - Суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення. У разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливістьдослідження такого доказуабоприпиненняйогодослідження в судовому засіданні, якщотакедослідженнябулорозпочате.
Одночасно, суд приймає як належний та допустимий речовий доказ телефон «Самсунг 5830», який належить обвинуваченому і був вилучений під час огляду викраденого ним транспортного засобу.Заперечення захисника обвинуваченого, щодо недопустимості цього доказу з причин того, що він є у непрацюючому стані, не відповідають вимогам ст. 87 КПК України.
Крім того, відсутні підстави для визнання недопустимими доказами:
- протоколу огляду місця події від 28.07.2015 року з наведеної захисником підстави, а саме: надання дозволу на огляд транспортного засобу не власником, а іншою особою. Судом встановлено, що потерпіла ОСОБА_9 на належній правовій підставі (довіреності) має право керування та розпорядження вказаним транспортним засобом;
- протоколів огляду місця події від 24.07.2015 року та 27.07.2015 року з наведеної захисником підстави, а саме: надання дозволу на огляд транспортного засобу не власником, а іншою особою. Судом встановлено, що ОСОБА_48 мав право керування вказаним транспортним засобом на належній правовій підставі (особистий дозвіл власника ОСОБА_8 ). Решта підстав має відношення до оцінки доказів, а не визнання їх завідомо недопустимими.
Крім того, судом встановлено, що прокурори ОСОБА_3 та ОСОБА_49 були включені у групу прокурорів за даним кримінальним провадженням, що підтверджується відповідною постановою, наданою суду, отже підстав для визнання вказаних прокурорів такими, що призначені всупереч вимог ст.. 37 КПК України, немає.
Оцінюючи показання свідків ОСОБА_50 та ОСОБА_25 суд приходить до висновку, що розбіжності у деталях існують, але пов`язує ці факти із тривалим проміжком часу, який прийшов з дня подій, проте в цілому їх показання свідчать про вчинення ОСОБА_7 інкримінованого йому злочину при обставинах, вказаних в обвинувальному акті.
Допитавши обвинуваченого, потерпілу, свідків та дослідивши надані суду письмові та речові докази, визнані судом належними та допустимими, суд, з урахуванням викладеного, приходить до висновку про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень і кваліфікує його дії за ч.2 ст. 289 КК України, тобто незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно.
При призначенні покарання суд в сукупності оцінив обставини справи, механізм вчинення злочинів, їх тяжкість, особу обвинуваченого, який судимий, на обліку у нарколога та психіатра не перебуває, характеризується задовільно. Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого та чинення злочину неповнолітнім. Обставини, що обтяжують покарання відсутні. На підставі викладеного, суд вважає за необхідне призначити покарання у вигляді позбавлення волі і не вбачає підстав для звільнення його від такого покарання. Крім того, остаточне покарання підлягає призначенню на підставі ч.4 ст. 70 КК України, з урахуванням того, що інкриміновані ОСОБА_7 злочини він вчинив до винесення вироку 06.08.2015 Київським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 289, ч.2 ст. 185 КК України, яким йому призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 5 років 1 місяць без конфіскації майна.
Крім того, суд приходить до висновку про застосування при визначенні строку відбуття обвинуваченим ОСОБА_7 покарання, положень ч.5 ст. 72 КК України.
Щодо заперечень захисника обвинуваченого стосовно неналежного позивача, то така позиція спростовується матеріалами справи, оскільки позивачка ОСОБА_9 має довіреність на керування та розпорядження транспортним засобом, а також уповноважена цією довіреністю стежити за технічним станом та здійснення ремонту.
Судові витрати за проведення судової - автотоварознавчої експертизи № 272 від 05.08.2015 року, які складають 491,04 гривень; судової - автотоварознавчої експертизи № 273 від 05.08.2015 року, які складають 491,04 гривень; судової - автотоварознавчоїекспертизи № 7768 від 26.08.2015 року, які складають 1537,50 гривень; судової дактилоскопічної експертизи № 231 від 05.08.2015 року, які складають 491,04 гривень; додаткової судової дактилоскопічної експертизи № 234 від 14.08.015 року, які складають 491,04 гривень підлягають стягненню з ОСОБА_7 на користь держави.
Долю речових доказів вирішити на підставі ст. 100 КПК України.
На підставівикладеного та керуючисьст.ст. 369-375 КПК України, суд -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України і призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років 2 (двох) місяців позбавлення волі.
На підставі ч.4 ст. 70 КК України, призначити ОСОБА_7 остаточне покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за вироком Київського районного суду м. Харкова від 06.08.2015 року за ч. 2 ст. 289, ч.2 ст. 185 КК України у вигляді 5 років 1 місяця позбавлення волі без конфіскації майна, більш суворим, призначеним за новим вироком, у вигляді 5 років 2 місяців позбавлення волі без конфіскації майна.
У строк відбуття покарання зарахувати строк перебування під вартою з моменту затримання, тобто з 06.08.2015 року.
При визначенні строку відбуття покарання застосувати положення ч. 5 ст. 72 КК України.
Речовий доказ: мобільний телефон «Самсунг» у неробочому стані повернути обвинуваченому.
Судові витрати за проведення судової - автотоварознавчої експертизи № 272 від 05.08.2015 року, які складають 491,04 гривень; судової - автотоварознавчої експертизи № 273 від 05.08.2015 року, які складають 491,04 гривень; судової - автотоварознавчоїекспертизи № 7768 від 26.08.2015 року, які складають 1537,50 гривень; судової дактилоскопічної експертизи № 231 від 05.08.2015 року, які складають 491,04 гривень; додаткової судової дактилоскопічної експертизи № 234 від 14.08.015 року, які складають 491,04 гривень стягнути з ОСОБА_7 на користь держави.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_7 не обирався, оскільки ОСОБА_7 перебуває в Харківському СІЗО на підставі ухвали суду від 01.12.2015 року.
Вирок може бути оскаржений обвинуваченим, потерпілим, прокурором в апеляційний суд Харківської області через Київський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1