ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/729/16
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"02" вересня 2016 р. м. Київ
Дарницький районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю
прокурора - ОСОБА_3 ,
потерпілої - ОСОБА_4
захисника - ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0006119 від 04.06.2016 р. за звинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

29.07.2016 року до Дарницького районного суду м. Києва надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за № 0006119 від 04.06.2016 р. за звинуваченням ОСОБА_6 у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.
Обвинувачений у судове засідання не з`явився, проте був належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення підготовчого судового засідання, причини неявки суду не повідомив.
Відповідно до п. 2 ч. 2 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.10.2012 р. "Про порядок здійснення, підготовчого судового провадження відповідно до КПК України", неприбуття для участі у підготовчому судовому засіданні учасників судового провадження (крім прокурора, за винятком випадків, коли кримінальне провадження здійснюється у формі приватного обвинувачення в порядку ч. 4 ст. 26 КПК), які належним чином повідомлені про дату, час і місце проведення такого засідання (при цьому суд повинен переконатися, що таке повідомлення мало місце), не перешкоджає його проведенню.
А тому, з урахуванням думки учасників судового провадження, суд ухвалив визнати неявку обвинуваченого у судове засідання без поважних причин, та провести підготовче судове засідання без його участі.
В судовому засіданні прокурор вважав за можливе призначити обвинувальний акт до судового розгляду, оскільки він складений відповідно до вимог ст. 291 КПК України, підсудний Дарницькому районному суду м. Києва, підстав для закриття чи зупинення провадження немає.
Потерпіла заперечувала проти призначення обвинувального акту до судового розгляду, та просила повернути обвинувальний акт прокурору, оскільки, на ії думку, він складений в порушення вимог КПК України у зв`язку із неправильною кваліфікацією інкримінованого ОСОБА_6 злочину. Заперечуючи кваліфікацію злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 саме за ч.1 ст. 185 КК України, потерпіла зазначила, що під час проведення досудового розслідування слідчим було необґрунтовано перекваліфіковані дії ОСОБА_6 з ч.3 ст. 185 КК України, яка була інкримінована обвинуваченому спочатку, на ч.1 ст. 185 КК України. На наявність підстав для повернення обвинувального акту прокурору, на думку потерпілої, вказує формулювання обвинувачення, в якому зазначено, що перебуваючи в приміщенні другого поверху тенісного клубу «Тенісок», ОСОБА_6 викрав велосипед, який ій належить. Проте, не погоджуючись із формулюванням вказаного обвинувачення, потерпіла вказала на те, що органом досудового розслідування не зазначено, в якому саме приміщенні другого поверху був викрадений цей велосипед, а саме не вказано, що цей велосипед знаходився у роздягальні тренерського складу, двері якої мали замок, закривались на ключ, при цьому права доступу до зазначеного приміщення обвинувачений ОСОБА_6 не мав.

Захисник не заперечував проти призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту, проте заперечував проти задоволення клопотання потерпілої про повернення обвинувального акту прокурору з мотивів його необґрунтованості та безпідставності.

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.3 ст. 314 КПК України - у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 291 КПК України - обвинувальний акт серед іншого має містити такі відомості: виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Дослідженням змісту обвинувального акту встановлено, що органом досудового слідства та прокурором вказані вимоги закону не виконані.

За змістом положень ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває особі обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

При цьому обвинувачення згідно з п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому КПК України. Для формулювання обвинувачення необхідно встановити всі елементи складу кримінального правопорушення (суб`єкт, об`єкт, суб`єктивну та об`єктивну сторони) та викласти зазначене у відповідному процесуальному документі. Саме в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта суд здійснює судовий розгляд, як це передбачено вимогами ст. 337 КПК України.

Так, в обвинувальному акті орган досудового розслідування зазначає, що ОСОБА_6 без перешкод зайшов на другий поверх адміністративної будівлі, де знаходився тенісний клуб «Тенісок». Потім зазначається, що перебуваючи в приміщенні другого поверху вищевказаного тенісного клубу «Тенісок», ОСОБА_6 таємно викрав велосипед, який належить потерпілій.

Частина 1 ст. 185 КК України передбачає кримінальну відповідальність за таємне викрадення чужого майна. Відсутність такої кваліфікуючої ознаки як проникнення у житло, інше приміщення чи сховище, відмежовує вказаний злочин від злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України.

Орган досудового розслідування в обвинувальному акті зазначив, що ОСОБА_6 викрав велосипед, перебуваючи в приміщенні другого поверху, проте не зазначив, в якому самому приміщенні знаходився цей велосипед, та чи мав ОСОБА_6 вільний доступ до цього приміщення, тоді як стверджує потерпіла ОСОБА_4 , велосипед знаходився у роздягальні тренерського складу на другому поверсі тенісного клубу, двері якої мали замок, закривались на ключ, доступ до якої був обмежений, що органом досудового розслідування в достатній мірі не перевірено, не надано юридичної оцінки та невірно кваліфіковано дії обвинуваченого за ст..185 ч.1 КК України.

Аналіз наведених обставин та вимог закону свідчить про те, щопід час досудового розслідування були порушені вимоги ст. 291 КПК України, що призвело до невідповідності обвинувального акту вимогам КПК України та зазначені недоліки, на думку суду, є суттєвими, наявність яких унеможливлює призначення обвинувального акту до судового розгляду, оскільки беззаперечним правом обвинуваченого є право бути обізнаним у вчиненні якого кримінального правопорушення його обвинувачують, із зазначенням фактичних обставин інкримінованого правопорушення.

А тому суд приходить до висновку про те, що клопотання потерпілої ОСОБА_4 підлягає задоволенню та обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору.
При прийнятті зазначеного рішення суд також враховує відсутність в положеннях КПК України, які регулюють порядок судового розгляду кримінальних проваджень, правового механізму для примусу прокурора змінити обвинувачення в суді під час судового розгляду, а тому суд вважає, що перевірений обвинувальний акт підлягає безумовному поверненню прокурору без обговорення питання про можливе використання прокурором у наступному під час судового розгляду можливостей, які надає прокурору ст. 338 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 291, 314 КПК України, суд-

УХВАЛИВ:

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0006119 від 04.06.2016 р. за звинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України - повернути прокурору.
Ухвала може бути оскаржена через Дарницький районний суд м. Києва до Апеляційного суду м. Києва протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1