Провадження №1-кс/200/4386/16
Справа №200/2645/16-к
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 березня 2016 року м. Дніпропетровськ
Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у приміщенні суду у м. Дніпропетровську клопотання старшого слідчого СВ Бабушкінського відділення поліції ДВП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, -
Старший слідчий СВ Бабушкінського відділення поліції ДВП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 за погодженням з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури №2 Дніпропетровської області ОСОБА_4 звернулась до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із клопотанням про арешт майна.
Відповідно матеріалів клопотання, 06.08.2015 року невстановлена особа шахрайським шляхом заволоділа трикімнатною квартирою, розташованою за адресою: АДРЕСА_1 , а саме, використовуючи підробний паспорт громадянина України, виготовлений на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , надала приватному нотаріусу Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_6 , яка знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , підроблені правовстановлюючі документи на квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що стало підставою оформлення права власності на вказану квартиру на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Будучи допитаною в якості потерпілого ОСОБА_5 , 1954 р.н., вказала, що у серпні місяці 2015 року, коли вона знаходилась в квартирі АДРЕСА_3 , до неї прийшов раніше невідомий чоловік, та сказав що він ріелтор, і начебто власники квартири уповноважили його знайти покупця та продати вищезазначену квартиру. Коли вона почала заперечувати, повідомила що вона є єдиним власником квартири, він показав копію договору дарування, відповідно до якого, вона начебто подарувала квартиру АДРЕСА_4 , до цього невідомій їй ОСОБА_7 . Після чого, до неї в дану квартиру приходило декілька чоловіків, які намагались увірватись до квартири та вигнати її, а також погрожували фізичною розправою, і говорили, що квартира вже не є її власністю і вона ніколи не зможе її повернути, а також повідомляли, що вони збираються продати дану квартиру. Також додає, що вона ніколи у приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_6 не була. Ніяких договорів, в тому числі, договорів дарування квартири не підписувала. Згідно матеріалів справи нотаріуса ОСОБА_6 для здійснення дарування квартири нотаріусу був наданий паспорт на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , але не з її фотографією, а з фотографією невідомої особи, крім того були надані підроблені документи на зазначену квартиру, а саме: Договір купівлі-продажу від 24.02.2005 р. на бланку ВСА №454756. Оригінали паспорту та правовстановлюючих документів на вказану квартиру вона нікому не надавала, і вони і зараз знаходяться у неї.
30.11.2015 року старшим слідчим СВ Бабушкінського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області на підставі ухвали слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_8 здійснено тимчасовий доступ до оригіналів речей і документів, які знаходились у приватного нотаріуса ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 , а саме: договору дарування квартири АДРЕСА_4 , посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_6 від 06.08.2015 року, реєстровий № 1496, укладений між ОСОБА_5 (ІПН НОМЕР_1 ) та ОСОБА_7 (ІПН НОМЕР_2 ), а також інших документів, на підставі яких було укладено даний договір.
Згідно висновку експерта № 70/04-164 за результатами судової почеркознавчої експертизи підписи від імені ОСОБА_5 виконані іншою особою.
Згідно інформаційної довідки з реєстру прав власності на нерухоме майно № 44984514 від 02.10.2015 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, наданої Реєстраційною службою Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, станом на 02.10.2015 р., право власності на квартиру загальною площею 66,4 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровано на ОСОБА_9 , згідно рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень 24908083 від 30.09.2015 року, приватним нотаріусом ОСОБА_10 Дніпропетровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області.
Підставою виникнення права власності у ОСОБА_9 є договір купівлі-продажу квартири, № 2555, виданий 30.09.2015 року, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_10 .
Допитаний в якості свідка ОСОБА_11 повідомив, що у серпні місяці 2015 року, коли вони разом з матір`ю знаходились вдома, а саме: в квартирі АДРЕСА_3 , близько 18.00 години в дану квартиру приходило два раніше невідомих йому чоловіка, один із них представився власником квартири. Невідомі намагались увірватись в квартиру, та вигнати їх, а також погрожували фізичною розправою, і говорили, що квартира вже не є власністю його матері, і вона її ніколи не зможе повернути, а також повідомляли, що вони збираються продати дану квартиру. Як потім йому стало відомо, один з вказаних чоловіків це ОСОБА_12 , який є чоловіком раніше невідомої йому дівчини, яка начебто отримала в подарунок квартиру, яка належить його матері. Також ОСОБА_12 особисто йому показував його смартфон, в якому знаходилися фотокопії правовстановлюючих документів начебто з підписами його матері, вони були відкриті у програмі Viber, або Skype. Під час спілкування з ОСОБА_12 він також бачив у останнього на поясі предмет, схожий на пістолет, на який ОСОБА_13 вказував з метою залякування його та його матері з метою змушення їх звільнити квартиру, яка належить його матері.
Допитана в якості свідка ОСОБА_6 вказала, що наприкінці серпня 2015 року приблизно о 14.00 до неї в нотаріальну контору прийшов раніше незнайомий їй чоловік, який прийшов до неї з питанням про, те, чи можливо оформлення будь-яких нотаріальних дій, якщо втрачено витяг з БТІ і технічний паспорт. На що вона повідомила, що можливо, тільки необхідно зробити новий технічний паспорт. Так, 06.08.2015 року вранці до її нотаріальної контори знову прийшов вказаний невідомий чоловік та приніс документи, з метою оформлення договору дарування, невідомий представився ОСОБА_14 та пред`явив документ, що посвідчує особу, здається водійське посвідчення.
В ході проведення оперативно-розшукових заходів працівниками СКП Бабушкінського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області було встановлено, що до скоєння вказаного злочину причетний ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5 , та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_6 .
Враховуючи вищевикладене, є достатні підстави вважати, що вилучені в ході проведення обшуку речі пристосовані та могли були використані, як засіб для вчинення кримінального правопорушення, а отже вони є предметом кримінального правопорушення і мають доказове значення у кримінальному провадженні. Крім того, на ноутбукові можуть містися копії документів на підставі яких було вчинено договір дарування квартири АДРЕСА_3 , а також інформація про осіб причетних до вчинення даного кримінального правопорушення, їх контакти та інші дані, які можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення. Вказані речі і документи мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні. На підставі викладеного, відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України слідчий суддя під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України.
Крім того, незастосування арешту на вилучене майно може призвести до його зникнення, втрати або пошкодження, що унеможливить проведення відповідних експертиз з метою встановлення осіб причетних до даного злочину.
Слідчий в судовому засіданні підтримала клопотання та просила його задовольнити, ОСОБА_12 в судове засідання не з`явився .
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України у редакції від 11.12.2015 року, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.
Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
Враховуючи, що вилучені речі та документи не мають відношення до даного кримінального провадження, оскільки не підтверджують чи не спростовують обставин події, що розслідується, клопотання слідчого задоволенню не підллягає.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 103, 110, 167, 170-173, 309-310, 369, 371-372 КПК України, -
В клопотанні старшого слідчого СВ Бабушкінського відділення поліції ДВП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 відмовити.
На ухвалу слідчого судді може бути подано апеляцію безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти діб з дня її винесення.
Слідчий суддя ОСОБА_1