АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/558/16 Справа № 200/7481/16-к Слідчий суддя - Суддя-доповідач - ОСОБА_1
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 травня 2016 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
судді доповідача ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
підозрюваного ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляцію захисника підозрюваного ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 квітня 2016 року про застосування запобіжного заходу тримання під вартою строком на 60 днів до 23 червня 2016 року щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України, -

встановила:
Відповідно до наданих органом слідства матеріалів ОСОБА_6 підозрюється у тому, що у період часу з 2015 по 2016 роки у м. Одесі сприяв діяльності терористичної організації «Донецька народна республіка», шляхом передачі представнику вказаної організації службової інформації Одеської філії ПАТ «Укрзалізниця» стосовно здійснення перевезень залізничним транспортом сил та засобів, задіяних у проведенні антитерористичної операції.

Дані злочинні дії ОСОБА_9 органом слідства кваліфіковані за ч. 1 ст. 258-3 КК України.

Ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 квітня 2016 року до ОСОБА_9 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 23 червня 2016 року.

Приймаючи вказане рішення суд послався на обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_9 особливо тяжкого злочину, що підтверджується зібраними по справі доказами.

Вважає, що останній може переховуватись від органів слідства, вчинити інші злочини, знищити, сховати або спотворити речі і документи своєї протиправної діяльності, у зв`язку з чим, прийшов до висновку, про необхідність застосування виняткового запобіжного заходу.

Суддя послався на вимоги ч. 5 ст. 176 КПК, яка містить заборону застосування альтернативних запобіжних заходів для підозрюваних у вчиненні злочину, передбаченого ст. 258-3 КК.

Також судом враховано, тяжкість скоєного злочину та дані про особу підозрюваного.

Захисник не згоден з рішенням суду. В апеляції просить його скасувати та постановити нове, яким відмовити слідчому в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В обгрунтування своїх доводів посилається на те, що ОСОБА_9 є незаконно затриманим, оскільки о 13 год. 23 квітня 2016 року останній з моменту зняття з рейсового автобусу «Одеса Київ» вимушений був підкорятися, волі особи, що його затримала. Зазначає про те, що повідомлення про підозру вручено після спливу 24 год., а саме о 13 год. 30 хвил. 24 квітня 2016 року.

Вважає, що було порушено право на захист, оскільки з моменту затримання підозрюваному не надано дозвіл на побачення з захисником.

Стверджує, що судом не враховано даних про особу підозрюваного та стан його здоров`я, який потребує систематичного прийому ліків.

Під час апеляційного розгляду захисник просив ухвалу скасувати та відмовити слідчому у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Підозрюваний підтримав доводи апеляції та просив задовольнити її в повному обсязі.

Прокурор заперечував проти задовлення апеляції та просив залишити ухвалу без змін.

В судових дебатах учасники підтримали такі ж позиції.

Заслухав доповідь судді, дослідивши та перевіривши надані матеріали разом з доводами апеляції, вислухавши думки учасників судового процесу, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

При вирішення питання про обрання запобіжного заходу тримання під вартою, суд повинен керуватись вимогами ст. ст. 177, 178 КПК.
Надані матеріали дозволяють колегії суддів дійти до висновку про те, що слідчий суддя, задовольняючи клопотання слідчого, перевірив обґрунтованість підозри та висунутих останнім ризиків, а саме ухилитись від слідства та суду, вчинити інший злочин, знищіти або пошкодити речі і документи своєї протиправної діяльності і прийшов до висновку про наявність таких ризиків.
Тому підтвердженням стали дані криміального провадження, які містяться в протоколах огляду електронної скриньки ОСОБА_9 від 18, 29 лютого 2016 року та 28 березня 2016 року, які підтверджують факт передачі службової інформації «ПАТ Укрзалізниця» щодо передислокації сил АТО засобами залізничного транспорту; протоколом огляду мобільного терміналу, вилученого у ОСОБА_9 під час особистого обшуку від 24 квітня 2016 року, в ході якого зафіксовано наявність на картці пам`яті ОСОБА_9 фотокопій службової документації ОФ «Укрзалізниця», ідентичних переданим терористичної організації «ДНР», також в ході огляду зафіксовано програмне забезпечення «teleqram messenger» серед контактів адресної книги якого ідентифікований - ОСОБА_10 який приймає активну участь у сприянні діяльності терористичної організації. Крім того, в судовому засіданні цей висновок підтвердив слідчий, в провадженні якого знаходиться справа.
Сукупність вказаних даних спростовує доводи захисту щодо необґрунтованості пред`явленої підозри.
Колегія звертає увагу на відсутність порушень, пов*язаних з правилами підслідності.
До такого висновку колегія прийшла виходячи з матеріалів справи і пояснень в засіданні слідчого ОСОБА_11 про те, що на адресу СБУ у Дніпропетровській області від невстановленої особи надійшла заява щодо передачі представникам «Донецька народна республіка» службової інформації Одеської філії ПАТ «Укрзалізниця» стосовно здійснення перевезень залізничним транспортом сил та засобів, задіяних у проведенні антитерористичної операції. По даному факту були внесені відомості до ЄРДР, у зв`язку з чим, в подальшому досудове розслідування здійснювалось СВ СБУ у Дніпропетровській області.

Посилання в апеляції на порушення органом слідства права на захист підозрюваного безпідставні.
Наявними матеріалами підтверджено, що з моменту затримання від ОСОБА_9 не надходило усних чи письмових заяв про надання захисника. В судовому засіданні самим підозрюваним було підлтверджено, що право на його захист не порушувалось.
Доводи апеляції про незаконне затримання підозрюваного спростовуються матеріалами справи, а саме протоколом затримання підозрюваного від 24 квітня 2016 року, (а.с. 101-102) о 9 год. 40 хвил., після чого останньому вручено повідомлення про підозру того ж дня о 13 год. 30 хвил. (а.с. 97-98).
Звертається увага на те, що вказані процесуальні документи підписані усіма учасниками, в тому числі і самим ОСОБА_9 , про відсутність зауважень і доповнень до них.
Про відсудність порушень сідчать показання в судовому засіданні слідчого ОСОБА_12 про те, що 23 квітня 2016 року, коли на автобусній зупинці під час намагання ОСОБА_9 перетнути межі м. Одеси, до підозрюваного спецзасоби не застосовувались. Було лише запропаново пройти до відділу поліції на, що останній добровільно погодився.
Обставини затримання, на які послався слідчий, не були спростовані підозрюваним, у зв`язку з чим доводи захисту щодо незаконного затримання ОСОБА_9 не знайшли свого підтвердження.
Колегія суддів звертає увагу на те, що надані стороною захисту медичні документи та виписні епікризи містять відомості про стан здоров`я підозрюваного за 2010 та 2015 р.р. На момент розгляду апеляції колегії суддів не надані дані про те, що ОСОБА_9 потребує госпіталізації, оперативного втручання, та що той за станом здоров`я не може утримуватись в умовах слідчого ізолятора.
Більш того, звертає увагу на те, що у виписці з медичної картки ОСОБА_6 - № 2279 від 25 квітня 2016 року, зазначено, що після проведення лікування стан хворого покращився, а виписан він з відділення за порушення лікарняного режиму. Тому доводи захисника про стан здоров*я, який перешкоджає перебуванню підозрюваного в умовах слідчого ізолятора, спростовуються даними про його задовільний стан здоров*я.
Доводи захисту з приводу незастосування альтернативних запобіжних заходів є безпідставними з огляду на наступне.
Згідно з вимогами ч. 5 ст. 176 КПК, запобіжні заходи у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту, застави не можуть бути застосовані до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених ст. 258-258-5 КК.
Враховуючи вимоги вказаної норми процесуального закону, беручи до уваги, що ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченому ст. 258-3 КК, а слідчим доведено, що встановлені під час розгляду клопотання обставини є достатніми для переконання, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам, у зв`язку з чим, слідчий суддя обґрунтовано прийшов до висновку про законність застосування самого суворого запобіжного заходу.
Таким чином, рішення слідчого судді про Застосування вказаного запобіжного заходу щодо ОСОБА_9 у виді його тримання під вартою було прийнято з дотриманням вимог ст. ст. 177, 178, 182, 183 КПК України.
Підстав для зміни судового рішення і обрання менш суворого запобіжного заходу, колегія не знаходить.
Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

постановила:
Апеляцію захисника ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 квітня 2016 року про обрання запобіжного заходу тримання під вартою строком на 60 днів до 23 червня 2016 року щодо ОСОБА_6 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3