ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.05.2016 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомир у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю учасників судового провадження:
прокурорів: ОСОБА_4 ,

обвинуваченої: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі кримінальне провадження № 0004787 про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Житомира, громадянка України, не заміжня, на утриманні має малолітню дитину, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима в силу ст. 89 КК України:

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
02.09.2015 приблизно о 23 годині 00 хвилин ОСОБА_5 , перебуваючи поблизу будинку за адресою: м. Житомир, Проспект Миру, 5-а випадково зустрілася із знайомою ОСОБА_6 , де вони почали спілкувалися та вживати алкогольні напої. В ході спілкування ОСОБА_5 помітила, що у ОСОБА_6 наявний мобільний телефон марки «Nokia» модель «Lumia» ІМЕІ НОМЕР_1 , ІМЕІ НОМЕР_2 . В цей час, день, місці та за вказаних обставин у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, яке належить ОСОБА_6 , а саме вищезазначеним мобільним телефоном.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, перебуваючи у вказаному місці, за вище згаданих обставин, ОСОБА_5 , керуючись корисливим мотивом, підійшла до ОСОБА_6 та попросила надати їй зазначений мобільний телефон під приводом здійснення телефонного дзвінка, при цьому повідомила неправдиві відомості про те, що поверне мобільний телефон після закінчення розмови, хоча наміру повертати мобільний телефон ОСОБА_5 не мала.

В свою чергу, ОСОБА_6 , будучи помилково впевненою в правильності та щирості намірів, добросовісності дій ОСОБА_5 , будучи введеною в оману, передала ОСОБА_5 мобільний телефон марки «Nokia» моделі «Lumia».

Після чого, ОСОБА_5 утримуючи при собі мобільний телефон ОСОБА_6 , залишила місце вчинення злочину та в подальшому розпорядилася ним на власний розсуд.

Умисні дії ОСОБА_5 , які виразились у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 190 КК України.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 за пред`явленим обвинуваченням винною себе визнала повністю, суду пояснила, що 02.09.2015 року близько 23.00 години вона під приводом телефонного дзвінка взяла у потерпілої телефон ОСОБА_7 з метою викрадення, який повертати не збиралась і потім не повернула.

Судом встановлено, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст фактичних обставин справи, їх позиція є добровільною та істинною, їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Тому, враховуючи, що обвинувачена у повному обсязі визнала свою вину у вчинені інкримінованого їй злочину, при обставинах, викладених у обвинувальному акті, приймаючи до уваги думку прокурора, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за згодою всіх учасників судового провадження ухвалив визнати недоцільним дослідження інших доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. Оскільки сторони вважають, що фактичні обставини справи підтверджені наявними у справі доказами, які не вимагають дослідження в ході судового розгляду справи, суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, також визнає дані фактичні обставини справи.

Таким чином судом встановлено, що своїми умисними діями, які виразились у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство) ОСОБА_5 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 190 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до злочину невеликої тяжкості, дані про особу обвинуваченої, яка в силу статті 89 КК України є не судимою, на обліку у лікаря-психіатра та у лікаря-нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо.

Згідно ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 є щире каяття.

Згідно ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 , не встановлено.

Суд виходить з того, що призначене покарання повинно бути необхідним та достатнім для виправлення та попередження вчинення нових злочинів. А тому призначає ОСОБА_5 покарання в виді штрафу.

Процесуальні витрати на проведення експертизи в сумі 245,52 грн. по даному кримінальному необхідно стягнути з обвинуваченої ОСОБА_5 .

Речові докази: телефон марки «Nokia» модель «Lumia» ІМЕІ НОМЕР_1 , ІМЕІ НОМЕР_2 , який був переданий згідно розписки ОСОБА_6 залишити власнику ОСОБА_6 .

Керуючись ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 190 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати в сумі 245,42 гривень.

Речові докази: телефон марки «Nokia» модель «Lumia» ІМЕІ НОМЕР_1 , ІМЕІ НОМЕР_2 , який був переданий згідно розписки ОСОБА_6 залишити власнику ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд м. Житомира протягом 30 днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1