Справа №630/447/16-к Провадження №1-кп/630/55/16
В И Р О К

Іменем України

26 серпня 2016 року м. Люботин

Люботинський міський суд Харківської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участі прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Люботин Харківської області обвинувальний акт за кримінальним провадженням № 0001007, затверджений прокурором Харківської місцевої прокуратури № 6, по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Магдалинівка Оріхівського району Запорізької області, громадянина України, українця, з повною середньою освітою, одруженого, але фактично припинив шлюбні відносини з 1998 року, раніше в силу ст.ст. 85, 89 КК України судимого: за вироком Василівського районного суду Запорізької області від 10 грудня 2008 року за ч. 1 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, звільненого від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 1 рік; за вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 16 листопада 2009 року за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до 1 року і 6 місяців позбавлення волі, звільненого 28 лютого 2011 року по відбуттю покарання; за вироком Коммунарського районного суду м. Запоріжжя від 30 травня 2012 року за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді арешту строком 4 місяців, звільненого 30 липня 2012 року по відбуттю покарання; за вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 12 вересня 2012 року за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді арешту строком 6 місяців, звільненого 12 березня 2013 року по відбуттю покарання, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

- у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_6 18 березня 2015 року близько 09-20 год., знаходячись у приміщенні Люботинського відділення ПАТ КБ «Приватбанк» по вул. Джерелянській, 2 в м. Люботин, Харківської області, діючи умисно, із корисливих мотивів, маючи прямий намір на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу проник у службову кімнату та скоїв крадіжку гаманця, в якому знаходились грошові кошти в сумі 1 200 грн., що належить потерпілій ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка працює у вказаному банку на посаді спеціаліста з обслуговування клієнтів, тим самим спричинив останній матеріальну шкоду на загальну суму 1398,00 грн.

Обвинувачений ОСОБА_6 свою провину у вчиненому злочин визнав повністю та не заперечував ті обставини, що 18 березня 2015 року, зранку, прийшов у приміщення Люботинського відділення ПАТ КБ «Приватбанк». ОСОБА_6 пояснив суду, що вирішив зайти в будівлю Банку, аби скористатися туалетом. Він зайшов до коридору і почав шукати туалет. Він побачив, що одна з дверей в коридорі трохи відчинена, а в замку стирчить ключ. Він заглянув у двері і побачив всередині кімнати комп`ютерну техніку та жіночу сумку, яка лежала на стільці. З причин відсутності грошей та через почуття голоду він вирішив викрасти те, що знаходилось в сумці. Після цього він зайшов у кімнату і зазирнув у сумку, де знайшов гаманець. Одразу після цього, він вийшов на вулицю та попрямував на залізничний вокзал. З гаманця він забрав гроші 1200,00 грн. та на поїзді поїхав до Запоріжжя. В м. Люботин він повернувся через два місяці.

Але обвинувачений ОСОБА_6 , надаючи пояснення, не погодився з кваліфікацією своїх дій, наголошуючи на тому, що двері у службову кімнату були відчинені на той момент, колі він підійшов до них. Оскільки для вчинення крадіжки не довелося відчиняти двері ключем, обвинувачений ОСОБА_6 не вбачає в своїх діях такої ознаки, як проникнення в приміщення.

Не зважаючи на позицію обвинуваченого ОСОБА_6 , його вина у вчинені крадіжки з проникненням в приміщення підтверджується й іншими доказами, дослідженими під час судового розгляду.

З протоколу огляду місця події від 18 березня 2015 року, складеного за участі потерпілої ОСОБА_7 , вбачається, що Люботинське відділення ПАТ КБ «Приватбанк» знаходиться на першому поверсі двоповерхової будівлі, розташованої по вул. Джерелянській, 2 в м. Люботин, Харківської області. За вхідними дверима в приміщенні Банку починається коридор, в дальній частині якого з права розташоване службове приміщення з дерев`яними дверима, які зачиняються за допомогою врізаного замка. Всередині приміщення знаходяться банкомат, шафа, холодильник і стіл зі стільцями.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_8 і ОСОБА_9 підтвердили суду, що 18 березня 2015 року о 08-00 год. прийшли на роботу у Люботинське відділення ПАТ КБ «Приватбанк». Для зберігання особистих речей і прийому їжі в обідню перерву працівники Банку використовували службову кімнату, яка розташована в кінці коридору з права. В кімнаті знаходяться шафа для верхнього одягу, холодильник, мікрохвильова піч, стіл і стільці. Обидва свідка також підтвердили суду, що в середині робочого дня 18 березня 2015 року їх колега, ОСОБА_7 , виявила відсутність її гаманця в сумці. Після спроб відшукати гаманець вдома і в магазині, в який ОСОБА_7 ходила зранку, вони, ОСОБА_8 і ОСОБА_9 , переглянули записи з камер відеоспостереження, розміщених у банківському відділенні.

Свідок ОСОБА_9 також пояснила, що двері до службового приміщення зазвичай зачиняють на ключ, але не виключено, що він міг залишитися в дверях. Вона, ОСОБА_9 , достеменно не пам`ятає, хто з працівників та коли заходив у службове приміщення. Але на відеозапису вона побачила сивого чоловіка похилого віку, кульгавого на одну ногу, який, зайшовши до службового приміщення, оглянув жіночу сумку та витяг з неї гаманець.

Свідок ОСОБА_8 також пояснила, що 18 березня 2015 року після початку робочого дня працівники наводили лад у службових приміщеннях, аби вона мала змогу скласти фотозвіт про діяльність відділення Банку, який необхідно було відправити вищому керівництву. З цією метою працівниці Банку виносили зі службового приміщення, де приймають їжу, посуд, аби помити його. Напевно, через це двері до приміщення могли залишити незачиненими або в дверях могли залишити ключ. Але, як з`ясувалося після перегляду відеозаписів, до службового приміщення кілька разів заходив обвинувачений, якого вона запам`ятала за характерними ознаками ходи, адже той кульгав. Свідок ОСОБА_8 пояснила, що обвинувачений від моменту появи у відділенні Банку спочатку зазирнув до туалету, а потім пішов по коридору та намагався зайти до інших приміщень. Також на відеозаписі вона, ОСОБА_8 , бачила, як ОСОБА_6 , перебуваючи в службовому приміщенні, зазирнув у шафу, в холодильник та в сумки працівників Банку. Лише з однієї сумки він витягнув гаманець.

Згідно з висновком судової товарознавчої експертизи № 5636 від 29 травня 2015 року, ринкова вартість жіночого гаманця, з урахуванням зниження якості від зносу, станом на березень 2015 року складає 198,00 грн.

Протоколом огляду від 05 червня 2015 року зафіксоване те, що у Люботинському відділенні ПАТ КБ «Приватбанк» 18 березня 2015 року здійснювався відеозапис, на якому зафіксоване те, як людина похилого віку, кульгава на ліву ногу, одягнена у дублянку, увійшла через вхідні двері до відділення Банку о 09-16 год., а потім ця людина заходить спочатку о 09-18 год., а потім повторно о 09-19 год. до службового приміщення, в якому стоять шафа, банкомат, стіл зі стільцями, та переглядає вміст жіночої сумки, з якої о 09-20 год. дістає гаманець, з яким потім виходить.

Під час перегляду вказаного відеозапису в судовому засіданні ОСОБА_6 підтвердив, що на відеозаписі зображений саме він. Але у дослідженому судом відеозаписі не зафіксовано, чи були зачинені двері, чи обвинувачений увійшов до службового приміщення через відкриті двері.

Аналізуючи досліджені докази, суд приходить до переконання, що обвинувачений ОСОБА_6 , перебуваючи в коридорі Люботинському відділенні ПАТ КБ «Приватбанк» мав прямий намір на таємне викрадення чужого майна, та діючи умисно із корисливих мотивів, шляхом вільного доступу зайшов до службового приміщення. Намір вчинити крадіжку виник у обвинуваченого ще до того моменту, як він увійшов до службового приміщення.

За таких обставинах суд вважає, що винуватість ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого злочину доведена повністю, і кваліфікує його дії за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням в інше приміщення, вчинене повторно, оскільки він зайшов у службову кімнату банківської установи з метою крадіжки. При цьому суд виключає з обвинувачення ту обставину, що ОСОБА_6 відкрив залишеним ключем в замку дверей службову кімнату, так як наявними у справі доказами не підтверджено, що в момент вчинення крадіжки двері були зачинені та обвинуваченому довелося подолати перешкоду, аби потрапити до кімнати.

Також суд звертає увагу на те, що обвинувачений фактично не оспорює кваліфікацію вчиненого ним злочину, а лише не правильно сприймає таку кваліфікуючу ознаку, як проникнення до приміщення, під яким слід розуміти незаконне проникнення у будь-який спосіб, в тому числі без застосування певних засобів.

Дослідженням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 судом з`ясовано, що він раніше був неодноразово засуджений за корисливі злочини, судимість за які не погашена, має повну середню освіту. На час вчинення злочину ОСОБА_6 фактично проживав в АДРЕСА_2 , та на обліку у лікарів нарколога і психіатра КП «Люботинська центральна міська лікарня» не перебуває, за місцем мешкання характеризувався посередньо. Згідно з довідкою медичної частини Харківської установи виконання покарань № 27 у ОСОБА_6 діагностовано захворювання остеоміеліт нижньої третини лівого стегна.

Обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання для обвинуваченого ОСОБА_6 , суд не вбачає.

Суд, враховуючи характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, а також відомості про особу обвинуваченого, який не має постійного місця проживання, та враховуючи ту обставину, що обвинувачений після вчинення злочину переховувався в іншій області, з дотриманням вимог ст.ст. 65, 68 КК України призначає ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі в розмірі, що є співмірним до вчиненого, оскільки його виправлення неможливе без ізоляції від суспільства.

На цій підставі у строк відбування покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_6 слід зарахувати строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Процесуальні витрати на залучення експертів, які документально підтверджені стороною обвинувачення, підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_6 в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 373-376 КПК України, суд
У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 4 (чотири) років позбавлення волі.

Запобіжний захід, застосований до ОСОБА_6 у виді тримання під вартою, до набрання вироком чинності залишити без змін.

Строк відбування покарання для ОСОБА_6 рахувати з 01 липня 2016 року, тобто з моменту обрання йому запобіжного заходу, зарахувавши до нього строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави судові витрати за проведення судової товарознавчої експертизи № 5636 від 25 травня 2015 року в сумі 246,00 грн.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Люботинський міський суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою з моменту вручення їй копії вироку.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1