АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні 31 березня 2016 року, з використанням відеоконференцзв`язку з Київським СІЗО № 13, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 04 березня 2016 року, відносно
ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Києві, громадянин України, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368, ч. 2 ст. 307 КК України,

за участі: прокурора захисників підозрюваного ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ОСОБА_9 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою суду задоволено клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих прокуратури Київської області ОСОБА_10 про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 02 травня 2016 року, з визначенням застави в розмірі 300 мінімальних заробітних плат, що становить 413 400 гривень.

Вирішуючи клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя врахував тяжкість кримінального правопорушення в якому обґрунтовано підозрюється ОСОБА_6 та те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, що докази та обставини на які посилається прокурор у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, з метою приховати факт вчинення ним кримінального правопорушення вчинити інше кримінальне правопорушення та іншим чином перешкоджатиме у кримінальному провадженні, а для запобігання ризику, яке зазначено у клопотанні та наведено у судовому засіданні вважав недостатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Крім того, не встановивши об`єктивних причин, які б свідчили про те, що застава у межах п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України не здатна забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_6 покладених на нього обов`язків, а також те, що внесення застави у розмірі, який просить прокурор є завідомо непомірним для підозрюваного, суд враховуючи обставини кримінального правопорушення, особу підозрюваного, його ставлення до скоєного та його майновий стан, вважав за необхідне визначити заставу у розмірі 413 400 грн., що становить 300 розмірів мінімальної заробітної плати, оскільки такий розмір застави, на думку суду, може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Не погоджуючись з ухвалою суду, захисник в інтересах підозрюваного подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 04 березня 2016 року та ухвалити нову ухвалу, якою обрати до підсудного ОСОБА_6 запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі, а саме: у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв., виконання якого проводити за адресою його постійного місця проживання. Апеляційна скарга мотивована тим, що слідчий суддя задовольняючи клопотання прокурора, не в повній мірі дослідив обставини, з`ясування яких, могло мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого рішення, а тому не мав достатніх підстав для обрання відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Разом з тим, захисник звертає увагу, що відповідно до протоколу, його підзахисного ОСОБА_6 було затримано 03 березня 2016 року, тоді як відомості до ЄРДР про вчинення останнім кримінального правопорушення були внесенні 02 березня цього ж року, тобто на добу раніше ніж відбулася сама подія правопорушення.
Крім того, апелянт зазначає, що слідчим суддею залишено поза увагою ту обставину, що ОСОБА_6 єдиний син, має пристарілих батьків пенсіонерів, які потребують його допомоги, підтримки та піклування, оскільки на визначену державою пенсію вони фізично прожити не зможуть, знаходження їхнього сина під вартою і неможливість спілкування з ним вкрай негативно відобразиться на їх психологічному стані, а враховуючи їх похилий вік та вкрай поганий стан здоров`я може безумовно призвести до небажаних наслідків.
Також, вважає, що прокурор не довів, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст.177 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисників та підозрюваного,кожного окремо, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, доводи прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, в провадженні слідчого управління прокуратури Київської області знаходяться матеріали кримінального провадження, відомості про які внесенні 23 жовтня 2015 року та 02 березня 2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000495, за ознаками злочинів, передбачених, відповідно ч. 2 ст. 307 та ч. 3 ст. 368 КК України.

03 березня 2016 року, ОСОБА_6 , в порядку ст. 208 КПК України було затримано та того ж дня було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368, ч. 2 ст. 307 КК України.

04 березня 2016 року, прокурор другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих прокуратури Київської області ОСОБА_10 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду міста Києва від 04 березня 2016 року клопотання прокурора задоволено та до підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, та відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України визначено заставу в розмірі 300 мінімальних заробітних плат, що становить 413 400 гривень

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування чи вчинити інше правопорушення.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен враховувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховуватися від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Приймаючи рішення, слідчий суддя місцевого суду зазначених вимог закону дотримався.

Застосовуючи відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою судом встановлено, що в матеріалах провадження є достатні дані, що підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368, ч. 2 ст. 307 КК України.

Під час розгляду клопотання, як того вимагає закон, слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що ризики, на які вказує прокурор, існують та підтверджуються матеріалами кримінального провадження, а саме ризики того, що ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування чи суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше правопорушення та іншим чином перешкоджати у кримінальному провадженні.

З огляду на викладені обставини колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки останній підозрюється в незаконному придбанні, зберіганні, з метою збуту, а також у збуті психотропних речовин у великих розмірах, та в одержанні неправомірної вигоди за не вчинення службовою особою в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданої влади та службового становища, вчинене особою, яка займає відповідальне становище, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди, а тому враховуючи всі обставини у їх сукупності підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу не встановлено. При цьому слідчий суддя прийняв правильне рішення про необхідність задовольнити клопотання слідчого.

Перевіряючи наявність обґрунтованої підозри в даному кримінальному провадженні, колегія суддів вважає, що сукупність матеріалів судового провадження, на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі, є достатньою для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу, оскільки обґрунтованість підозри це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину. А тому доводи апелянта в цій частині колегія суддів вважає непереконливими.

Застосувавши до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суд на законних підставах визначив йому заставу в розмірі 300 мінімальних заробітних плат, що становить 413 400 гривень.

Такий розмір є відповідним і достатнім у даному кримінальному провадженні, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим степенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовується застава, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.
Відповідно до ухвали, слідчий суддя врахував дані про особу підозрюваного, обставини кримінального провадження, тяжкість злочинів у вчиненні яких ОСОБА_6 підозрюється, а тому правильно визначив останньому саме такий розмір застави, що відповідає вимогам ч. 5 ст. 182 КПК України.

Доводи захисника про те, що суд не взяв до уваги всі обставини справи та не врахував дані про особу підозрюваного є безпідставними, оскільки слідчий суддя при розгляді клопотання прокурора про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою дослідив всі обставини, з`ясування яких, могло мати істотне значення для ухвалення законного обґрунтованого та вмотивованого рішення відповідно до вимог ст. 370 КПК України.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді ухвалити законне та обґрунтоване рішення, колегією суддів не виявлено, а наведені в апеляційній скарзі доводи колегія суддів не вбачає достатніми для скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді, оскільки вони спростовуються матеріалами провадження.

Керуючись ст. ст. 176 178, 183, 194, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів
УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 04 березня 2016 року, якою задоволено клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих прокуратури Київської області ОСОБА_10 про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 02 травня 2016 року, з визначенням застави в розмірі 300 мінімальних заробітних плат, що становить 413 400 гривень, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2

Справа №11-сс/796/902/2016 Категорія: ст.183КПК УкраїниГоловуючий у першій інстанції ОСОБА_11 Доповідач: ОСОБА_1