Справа № 713/1254/16-к
Провадження №1-кс/713/74/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11.08.2016 м. Вижниця
Слідчий суддя Вижницького районного суду Чернівецької області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , за участю заявниці ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Вижницького відділення поліції Кіцманського відділу поліції ГУНП України у Чернівецькій області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудового розслідування за №0000456 від 01.09.2015 року за ст.125 ч.1 КК України, за відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулась в суд із скаргою на постанову слідчого Вижницького відділення поліції Кіцманського відділу поліції ГУНП України у Чернівецькій області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудового розслідування за №0000456 від 01.09.2015 року за ст.125 ч.1 КК України, за відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

У скарзі вказує, що 20 липня 2016 року слідчим Вижницького відділення поліції Кіцманського відділу поліції ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_4 винесено постанову про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудового розслідування за №0000456 від 01.09.2015 року за ст.125 ч.1 КК України, за відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

Вважає, що постанова про закриття кримінального провадження є передчасною, оскільки слідчим не було виконано всіх слідчих дій, які необхідно провести в рамках кримінального провадження. Ухвалою слідчого судді Вижницького районного суду Чернівецької області від 19.10.2015 року, винесена раніше ОСОБА_4 постанова про закриття кримінального провадження від 06.10.2015 року. В оскаржуваній постанові про закриття кримінального правопорушення від 20.07.2016 року, після скасування постанови від 06.10.2015 року, слідчим ОСОБА_4 в ході досудового провадження із тих порушень, на які вказав суд, було здійснено тільки перехресний допит її та ОСОБА_5 , інших слідчих дій не вчинено, зокрема: слідчим не здійснено додаткового допиту ОСОБА_6 , що свідчить про те, що зазначені в ухвалі слідчого судді розбіжності в її показах, слідчим не усунуті; при проведенні слідчого експерименту 13.07.2016 року щодо відтворення обстановки та обставин, які мали місце 31 серпня 2015 року, із свідком ОСОБА_5 , вона присутня не була, оскільки не була повідомлена. Покази ОСОБА_5 , які дані при проведенні одночасного допиту, щодо категоричного заперечення нанесення їй тілесних ушкоджень, та на які посилається слідчий в постанові про закриття кримінального провадження, спростовуються висновком судово-медичної експертизи №1074-екс від 07.09.2015 року та показами свідка ОСОБА_6 .

Просить скасувати постанову слідчого Вижницького відділення поліції Кіцманського відділу поліції ГУНП України у Чернівецькій області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудового розслідування за №0000456 від 01.09.2015 року за ст.125 ч.1 КК України, за відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення та направити кримінальне провадження для продовження досудового розслідування.

В судовому засіданні заявниця ОСОБА_3 скаргу підтримала, посилалась на обставини викладені в скарзі, просила її задовольнити.

В судове засідання прокурор та слідчий не з`явилися, належним чином повідомлені про час та місце розгляду скарги, про причини неявки суд не повідомили.

Суд, заслухавши заявницю ОСОБА_3 , дослідивши скаргу, матеріали кримінального провадження, дійшов до висновку, що скарга є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 01.09.2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000456 внесено відомості згідно заяви ОСОБА_3 про кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.126 КК України.

З витягу з кримінального провадження №0000456 вбачається, що 31.08.2015 року біля 19-00 год. по вул.Черемоша м.Вижниця, Чернівецької області під час суперечки, в результаті штовханини ОСОБА_5 спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_3 .

Відповідно до ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Разом з тим, згідно ч.2 ст.9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ст.25 КПК України, прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Відповідно до ч.1 ст.91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.

Відповідно до ч.2 вказаної статті, доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

У ч.1 ст.92 КПК України вказано, що обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Відповідно до ч.1 ст.93 КПК України, збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ч.2 ст.93 КПК України, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.223 КПК України, слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.5 ст. 110 КПК України, постанова слідчого, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

Вказані вимоги закону слідчим належним чином недотримані та невиконані.

В матеріалах кримінального провадження, наявний протокол проведення слідчого експерименту від 13.07.2016 року з даних якого вбачається, що ОСОБА_5 при відтворенні обстановки та обставин конфлікту показав, як саме він хотів обійти ОСОБА_3 і вказав як у подальшому ОСОБА_3 подряпала йому руку, груди, обличчя та порвала сорочку. Даний слідчий експеримент було проведено на території Вижницького ВП Кіцманського ВП ГУНП в Чернівецькій області, без участі потерпілої, що свідчить про неповноту даної слідчої дії. З матеріалів кримінального провадження вбачається, що місцем події є вул.Черемоша, м.Вижниця, Вижницького району Чернівецької області. Слідчим не проведено огляд вказаного місця події, відтворення обстановки та обставин події на місці події слідчим не здійснено. Також, слідчим не проведено слідчого експерименту з потерпілою ОСОБА_3 на місці події.

Як вбачається з витягу з кримінального провадження №0000456, відомості до ЄРДР внесено за ст.126 ч.1 КК України. З постанови слідчого про закриття кримінального провадження від 20 липня 2016 року вбачається, що кримінальне провадження закрито у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення за ст.125 ч.1 КК України. В матеріалах провадження відсутній витяг з ЄРДР за ст.125 ч.1 КК України по даному факту.

Відповідно до ч.3 ст.110 КПК України, рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне.

Постанова слідчого від 20.07.2016 року не відповідає критеріям процесуального рішення, встановленим ч.5 ст.110 КПК України. У першому абзаці мотивувальної частини, слідчим зазначено, що 31.08.2015 року біля 19-00 год. по вул.Черемоша м.Вижниця, Чернівецької області під час суперечки, в результаті штовханини ОСОБА_5 спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_3 , тобто робить висновок про винність особи. Натомість в останньому абзаці мотивувальної частини постанови зазначає, що інших доказів, які б підтверджували винуватість ОСОБА_5 у спричиненні тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_3 досудовим розслідуванням не встановлено. Дані обставини та висновки викладені слідчим в постанові є взаємовиключні та неоднозначні. Крім того, слідчим в постанові не зазначено мотивів, які докази бере до уваги та які докази відкидає при винесенні постанови.

Таким чином суд вважає, що рішення слідчого про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудового розслідування за №0000456 від 01.09.2015 року за ст.125 ч.1 КК України, на підставі ст.284 ч.1 п.2 КПК України, за відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення передбаченого ст.125 ч.1 КК України, а також за відсутністю ознак будь-якого іншого складу кримінального правопорушення, передбаченого КК України, є передчасним, постанова є необґрунтованою, не вмотивованою, слідчим не виконано вимоги ст.ст.9, 25, 92, 93, 110 КПК України, не враховано висновок експерта про характер, механізм спричинення тілесних ушкоджень завданих ОСОБА_3 , слідство проведено не всебічно та неповно.

Згідно п.2 ч.1 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Згідно ст.306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави.

Відповідно до ст.307 КПК України, за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що скарга ОСОБА_3 обґрунтована і підлягає до задоволення.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.303-307, 309, 369, 372 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову слідчого Вижницького відділення поліції Кіцманського відділу поліції ГУНП України у Чернівецькій області ОСОБА_4 від 20.07.2016 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудового розслідування за №0000456 від 01.09.2015 року за ст.125 ч.1 КК України, на підставі ст.284 ч.1 п.2 КПК України, за відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення передбаченого ст.125 ч.1 КК України, а також за відсутністю ознак будь-якого іншого складу кримінального правопорушення, передбаченого КК України, скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя: ОСОБА_1