Провадження: № 1-кп/484/36/16
Справа: № 484/4243/15-к
Вирок
16 березня 2016 року місто Первомайськ
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.м.т. Велика Лепетиха Херсонської області, громадянка України, не одружена, має на утриманні малолітню дитину 2015 року народження, освіта вища, зареєстрована та проживає АДРЕСА_1 , працювала начальником реєстраційної служби Первомайського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області, в даний час знаходиться в декретній відпустці, раніше не судима
в скоєні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 367 КК України,
за участю сторін кримінального провадження прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченої ОСОБА_3
захисника обвинуваченої ОСОБА_6
ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст. 367 КК України за наступних обставин.
Працюючи на посаді начальника реєстраційної служби Первомайського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області, згідно наказу №676/к від 30.12.2011 року, ОСОБА_3 04.12.2015 року (зазначена дата в обвинувальному акті судом встановлено, що є опискою, оскільки обвинувачується ОСОБА_3 за події, що мали місце в 2014 році) в період часу з 11 години 15 хвилин по 11 годину 55 хвилин перебуваючи на своєму робочому місці у реєстраційній службі Первомайського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області по вул.. Грушевського,1 в м. Первомайську Миколаївської області, будучи службовою особою, достовірно обізнаною з процедурою проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень передбаченою Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, та обов`язками начальника реєстраційної служби Первомайського міськрайонного управління юстиції у Миколаївській області зазначеними у Положенні про реєстраційну службу Первомайського міськрайоннного управління юстиції у Миколаївській області , та маючи реальну можливість виконати покладені на неї службові обов`язки належним чином, тобто могла діяти так, як того вимагають інтереси служби, усвідомлюючи факт порушення нею своїх службових обов`язків, передбачаючи і свідомо допускаючи можливість настання негативних наслідків у результаті неналежного їх виконання, отримала від кур`єра Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області копію ухвали від 03.12.2014 року про накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, а саме квартиру АДРЕСА_2 у цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_7 про стягнення боргу, про що поставила відмітку у вигляді підпису та дати отримання у відповідному журналі розносної книги №3 (місцевої кореспонденції).
Зазначену копію ухвали ОСОБА_3 про накладення арешту разом із супровідним листом з письмовою вказівкою «до виконання в термін до 05.12.2014 року» в той же день до виконання не звернула, а надала лише на наступний день. Тобто 05.12.2014 року, до виконання державному реєстратору.
Таким чином, державна реєстрація обтяження на об`єкт нерухомого майна, а саме квартири АДРЕСА_2 , відбулась на наступний день після отримання реєстраційною службою копії ухвали, тобто 05.12.2014 року.
Внаслідок вказаних дій власник нерухомого майна ОСОБА_7 здійснив відчуження вказаної квартири, уклавши 04.12.2014 року о 19 годині договір купівлі-продажу № 645 з ОСОБА_8 , позбавивши при цьому ОСОБА_5 реальної можливості стягнення боргу з ОСОБА_7 .
В результаті неналежного виконання ОСОБА_3 своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, ОСОБА_5 заподіяно шкоду в розмірі 116721.15 грн.
Дії обвинуваченої ОСОБА_3 органами досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 367 КК України як службова недбалість, тобто неналежне виконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам та інтересам окремих громадян.
Обвинувачена ОСОБА_3 не визнала себе винною в інкримінованому їй кримінальному правопорушенні (злочині), передбаченому ч.1 ст. 367 КК України вважає пред`явлене обвинувачення безпідставним та необґрунтованим, а також не визнала пред`явлений по справі цивільний позов. Суду пояснила, що порушень при виконанні нею службових обов`язків не вчиняла, діяла відповідно до норм Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». 04.12.2014 року перебуваючи на своєму робочому місці після обіду, тобто після 12 години прийняла з суду ухвалу про накладення обтяження до виконання, поставила резолюцію на супровідному листі до виконання до 05.12.2014 року та в той же день передала на виконання державному реєстратору ОСОБА_9 , чому державний реєстратор 04.12.2014 року не внесла дану ухвалу в реєстр обтяжень їй не відомо.
Під час судового розгляду сторонам відповідно до ст. 22 КПК України забезпечено право щодо змагальності та свободи, в подані ними своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.
Відповідно до вимог ст.ст. 91, 92 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення. Обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 КПК покладається на слідчого, прокурора та встановлених КПК України випадках потерпілого.
З врахуванням того, що стороною обвинувачення не зібрано достатньо незаперечних доказів, які б у своїй сукупності доводили вчинення обвинуваченою інкримінованого їй злочину поза розумними сумнівами, суд дійшов висновку про недоведеність винуватості саме ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 367 ч.1 КК України з наступних підстав.
Службова діяльність припускає, що службові особи, які її вчиняють наділяються не тільки правами і повноваженнями за службою, але й виконують певні службові обов`язки.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 в 2014 році працювала на посаді начальника реєстраційної служби Первомайського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області про що свідчить наказ Державної реєстраційної служби України про її призначення №676/к від 30.12.2011 року (а.с.115).
Характер та обсяг службових обов`язків ОСОБА_3 а також порядок їх здійснення визначався Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року № 1952 1У, який діяв на той час (далі - Закон), та Положенням про реєстраційну службу Первомайського міськрайоннного управління юстиції у Миколаївській області погодженого Головою Державної реєстраційної служби України від 06.12.2013 року (далі Положення).
П.4.15,7,8 Положення визначено, що реєстраційна служба Первомайського міськрайонного управління юстиції у Миколаївській області здійснює державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень відповідно до Закону. Керівник реєстраційної служби несе персональну відповідальність за виконання покладених на реєстраційну службу завдань і здійснення ним своїх повноважень. Керівника реєстраційної служби організовувати роботу реєстраційної служби та здійснювати повноваження державного реєстратора речових прав на нерухоме майно.
Відповідно до п.7 ст.15 вище зазначеного Закону, що діяв на той період часу розгляд заяви про державну реєстрацію обтяжень і прийняття рішення про таку реєстрацію, відмову у державній реєстрації обтяжень або її зупинення проводиться в день надходження заяви та документів, необхідних для державної реєстрації обтяжень.
Як на доказ винуватості ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 367 КК України сторона обвинувачення послалась на порушення п.7 ст. 15 Закону та Положення.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 працюючи начальником реєстраційної служби Первомайського міськрайонного управління юстиції 04.12.2015 року від кур`єру Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області отримала до виконання ухвалу суду про накладення обтяження на нерухоме майно. Як начальник реєстраційної служби, ОСОБА_3 на супровідому листі від 04.12.2014 року до ухвали про накладення арешту, поставила резолюцію « ОСОБА_9 до виконання в термін до 05.12.2014 року». Дане підтверджується дослідженим в судовому засіданні витягом з контрольного журналу судових справ і матеріалів, показами допитаних в судовому засіданні свідків працівників Первомайського міськрайонного суду Спасовської та Нематової та довідкою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області №2020 від 09 червня 2015 року, про те що місцева кореспонденція відправляється щоденно, з 11-00 до 13.00 кур`єром суду. Достовірність підпису на супровідному листі та в журналі в судовому засіданні підтвердила ОСОБА_3 та його підтверджено висновком судово - почеркознавчої експертизи №722/929 від 22.07.2015 року.
На переконання суду резолюція « до виконання в термін до 05.12.2014 року» свідчить, що ОСОБА_3 як керівник реєстраційної служби належним чином виконала свої обов`язки та вчасно розпорядилась про негайне виконання ухвали суду.
З відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що під номером запису про обтяження 7957506 мається запис про дату та час державної реєстрації обтяження, а саме: 05.12.2014 року 11 година 48 хвилин 28 секунд. Державний реєстратор ОСОБА_9 внесла на підставі ухвали суду про забезпечення позову від 03.12.2014 року.
Свідки: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , які працюють в різних організаціях та займаються прийомом поштової кореспонденції, на показання яких посилається прокурор як на доказ вини ОСОБА_3 , пояснили, що поштову кореспонденцію з суду їм приносять до 13-14 години. Покази даних свідків не встановлюють наявність фактів та обставин, що мають значення для даного кримінального провадження. Тому дані покази як доказ суд визнає неналежними доказами.
В судовому засіданні не знайшло свого підтвердження зазначене в обвинувальному акту, що ОСОБА_3 копію ухвали про обтяження лише 05.12.2014 року надала до виконання державному реєстратору. Оскільки свідок ОСОБА_9 , в судовому засіданні показала, що в грудні 2014 року працювала начальником відділу реєстрації речових прав на нерухоме майно та особисто займалась накладенням арешту на квартиру ОСОБА_18 , згідно ухвали суду. Державну реєстрацію даного обтяження провела 05.12.2014 року близько обіду, коли саме отримала від ОСОБА_3 на виконання дану ухвалу суду чи 4.12.2015 року чи 05.12.2014 року на пам`ятає через значний проміжуток часу, що минув. Стверджує, що ніяких вказівок від безпосереднього начальника реєстраційної служби ОСОБА_3 щодо не виконання ухвали не отримувала. ОСОБА_3 займалась прийомом поштової кореспонденції та розписувала її державним реєстраторам, таких випадків, щоб ОСОБА_3 як начальник служби утримувала в себе документи, що підлягають негайному внесенню до Державного реєстру ніколи не було.
Інших доказів сторона обвинувачення не надала.
Таким чином, у обвинувальному акті зазначено припущення щодо дій саме ОСОБА_3 .
Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
До інших доказів наданих стороною як обвинувачення так і захисту, це: повідомлення про факти збоїв електронної системи, лист інформацію в.о. начальника управління ОСОБА_19 , лист територіального управління державної судової адміністрації в Миколаївській області - суд відноситься критично, оскільки вони не є доказом факту чи обставин, що підлягали б встановленню по даному кримінальному провадженню.
В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 підтримала позовну заяву про відшкодування їй матеріальної шкоди на суму 223 тисячі 625 грн. 84 коп. та моральної шкоди на суму 10 тис. грн.. Суду пояснила, що за рішенням суду від 06.02.2015 року з ОСОБА_7 на її користь стягнуто грошові кошти в сумі 116721 грн.15 коп. Дане рішення знаходиться на виконанні в державні виконавчій службі Первомайського МРУЮ. На забезпечення виконання рішення суду 03.12.2014 року було винесено ухвалу про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру, що належала ОСОБА_7 та 04.12.2014 року дану ухвалу направлено на виконання до реєстраційної служби. Обтяження на квартиру було внесено в державний реєстр лише 05.12.2014 року, що дало можливість ОСОБА_7 04.12.2014 року переоформив квартиру на іншу особу, що в свою чергу позбавило її можливості звернути стягнення на дану квартиру. Вважає, що це сталось з вини начальника реєстраційної служби ОСОБА_3 яка вчинила службову недбалість.
Покази свідків допитаних в судовому засіданні - нотаріуса ОСОБА_20 , ОСОБА_7 та ОСОБА_21 не підтвердили того, що ОСОБА_3 вчинила службову недбалість та неналежно виконувала свої службові обов`язки.
З довідки Державної виконавчої служби Первомайського міськрайонного управління юстиції вбачається, що на виконанні відділу ДВС Первомайського МРУЮ перебуває виконавче провадження №48496962 з виконання виконавчого листа №2/484/78/15 від 25.02.2015 року виданого Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області про стягнення з ОСОБА_7 116721 грн.15 коп. боргу на користь ОСОБА_5 .
З викладеного вбачається, що у ОСОБА_7 перед ОСОБА_5 існують боргові зобов`язання матеріального характеру.
Потерпілим у кримінальному провадженні відповідно до ч.1 ст. 55 КПК України може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано маральної, фізичної або майнової шкоди.
Виходячи з обставин кримінального провадження наявна очевидна відсутність причинного зв`язку між наслідками та діями службової особи, а саме ОСОБА_3 .
Таким чином, судом не встановлено обставин, що свідчать про наявність наслідків матеріального чи нематеріального характеру, стороною обвинувачення не доведено заподіяння істотної шкоди, що впливає на кваліфікацію дій ОСОБА_3 за ч.1 ст. 367 КК України, оскільки недбалість злочин з матеріальним складом, тому він визначається закінченим, якщо діяння спричинило істотну шкоду.
Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що стороною обвинувачення не надано достатніх, допустимих та обґрунтованих доказів, які б доводили вину саме ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого їй злочину, а тому суд дослідивши матеріали справи та вивчивши показання свідків, прийшов до висновку про необхідність постановлення щодо ОСОБА_3 виправдувального вироку в зв`язку з недоведеністю її вини у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.367 КК України.
В задоволенні цивільного позову ОСОБА_5 відмовити.
Керуючись ст.ст. 370 - 374 КПК України, суд
ОСОБА_3 визнати невинуватою у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст. 367 КК України та виправдати на підставі п. 3 ч. 1 ст. 373 КПК України, оскільки стороною обвинувачення не доведено, що в діянні обвинуваченої є склад кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України.
В задоволенні цивільного позову ОСОБА_5 відмовити.
Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.
Витрати на проведення судово почеркознавчої експертизи віднести за рахунок держави.
Апеляційну скаргу на вирок може бути подано, до апеляційного суду Миколаївської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційної скарги було поновлено вважається, що вирок не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право в суді отримати копію вироку, а обвинуваченим та прокурору копію вироку вручити негайно.

Суддя: