Справа № 349/69/16-к
Провадження № 1-кп/349/17/16
В И Р О К
іменем України
11 травня 2016 року м. Рогатин

Рогатинський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000041 про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, який не працює, раніше несудимого, який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

з участю:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

представника потерпілого ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и в :
ОСОБА_3 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

Кримінальне правопорушення вчинено при таких обставинах.

17 лютого 2015 року о 17 год. 30 хв. ОСОБА_3 разом із двома особами, які не знали про те, що вчиняється крадіжка, на автомобілі марки «Вольксфаген ЛТ35» приїхали до господарства ОСОБА_6 , яке знаходиться по адресі: с.Залужжя Рогатинського району Івано-Франківської області. ОСОБА_3 усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, при допомозі двох осіб, шляхом вільного доступу, таємно викрав із подвір`я два саморобних вібраційних столи , вартістю по 4 000 грн. кожний. Викрадені речі вони завантажили в автомобіль та перевезли до господарства ОСОБА_3 , яке знаходиться в с.Залужжя Рогатинського району Івано-Франківської області.

В подальшому ОСОБА_3 частину вібраційного стола відвіз на територію ПП «Паламар», що в м.Рогатині Івано-Франківської області, а іншу частину викрадених речей збув невстановленим слідством особам. Всього ОСОБА_3 викрав майна , яке належить потерпілому ОСОБА_6 на загальну суму 8 000 грн..

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 не визнав себе винним у вчинені злочину та дав такі показання. 17 лютого 2015 року, він з дозволу ОСОБА_8 , яка постійно проживає в господарстві ОСОБА_6 , за допомогою двох осіб, на автомобілі з вказаного господарства вивіз дві металічні плити, які в подальшому збув, а частину грошей віддав ОСОБА_8 . Коли вивозили з господарства металічні плити, ОСОБА_8 в цей час перебувала в літній кухні та на подвір`я не виходила. Вважає, що вказані дії не є крадіжкою. Просив визнати його невинуватим у пред`явленому обвинуваченні та виправдати.

Однак, вина ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України доведена зібраними в кримінальному провадженні та дослідженими в процесі судового розгляду такими доказами.
Показаннями потерпілого ОСОБА_6 , який пояснив, що перед вчиненням крадіжки він днів три-чотири не був в господарстві, що за адресою : с.Залужжя Рогатинського району Івано-Франківської області. Однак у вказаному господарстві постійно проживає його теща ОСОБА_8 . ОСОБА_3 проживає з ними по сусідству. 18 лютого 2015 року, коли він приїхав додому, а в цей день подвір`я було вкрите невеликим снігом він побачив на подвір`ї сліди від коліс автомобіля, а на городі сліди від взуття, які вели до господарства ОСОБА_3 . Також ним було виявлено, що з-під господарського будинку викрадено два вібраційні столи, які він виготовив власноручно, на яких знаходилось по одному мотору та вартість кожного стола за його оцінкою становить по 4 000 грн. Просив стягнути з обвинуваченого 8 000 грн. майнової шкоди та 5 000 грн. моральної шкоди, яка завдана внаслідок вчинення злочину.

Показаннями свідка ОСОБА_8 , яка пояснила, що вона постійно проживає в господарстві, що за адресою: с.Залужжя Рогатинського району Івано-Франківської області. В день крадіжки приблизно о 17 год. вона ходила до магазину, а потім пішла до своєї матері , що проживає неподалік від неї в с.Залужжя Рогатинського району . В матері перебувала приблизно годину часу, а після цього повернулась до свого житлового будинку. Прийшовши додому зауважила, що ворота були не повністю закриті. Наступного дня, зранку приїхав зять ОСОБА_6 , який сказав, що в їхньому господарстві вчинено крадіжку, викрадено саморобні столи, які знаходились біля господарського будинку. В цей же день зять викликав поліцію . Коли на подвір`ї перебували працівники поліції до неї в житловий будинок зайшов ОСОБА_3 , який проживає по сусідству та просив, щоб вона сказала працівникам поліції, що столи він забрав з її дозволу за оплату. Однак ніякого дозволу ОСОБА_3 на привласнення собі столів не давала, хоча раніше були випадки , коли вона давала йому непотрібні речі, як металобрухт та отримувала за це кошти. Під час повторного допиту свідок ОСОБА_8 також заперечила, що вона говорила ОСОБА_3 в присутності іншого чоловіка про надання йому дозволу на вивіз металічних плит.

Показаннями свідка ОСОБА_9 , яка пояснила, що 17 лютого 2015 року приблизно о 17 год. її рідна сестра ОСОБА_8 приходила провідати їхню мати, яка є похилого віку. В будинку вона перебувала приблизно до години часу, а потім пішла додому, в цей час на дворі вже смеркало. Про вчинення крадіжки їй нічого не відомо.

Показаннями свідка ОСОБА_10 , який пояснив, що він є жителем с.Залужжя Рогатинського району Івано-Франківської області. 17 лютого 2015 року після 17 год. йому на мобільний телефон зателефонував ОСОБА_3 та попросив прийти до нього додому, щоб допомогти завантажити на автомобіль металічні речі, які знаходяться на подвір`ї сусідки ОСОБА_8 , яка з його слів йому їх продала. Автомобіль заїжджав на подвір`я, де він, ОСОБА_3 та водій погрузили в нього дві металічні плити. Перед завантаженням він бачив, як ОСОБА_3 йшов до літньої кухні , щоб спитати в ОСОБА_8 чи не передумала вона продавати цей металобрухт. Однак ОСОБА_8 на подвір`ї в цей час він не бачив, лише зі слів ОСОБА_3 дізнався, що вона дозволила грузити вказані плити. Все це вони робили не поспішаючи, а після виїзду автомобіля з подвір`я, закрили за собою ворота.

Показаннями свідка ОСОБА_11 , який пояснив, що 17 лютого 2015 року після 17 год. йому подзвонив ОСОБА_3 та попросив приїхати своїм автомобілем до його господарства, щоб по сусідству забрати металобрухт. За вказівкою останнього він заїхав на подвір`я , що по сусідству із ним, де був ще один чоловік. З подвір`я вони забрали дві великі металічні плити, які в подальшому відвезли на пункт прийому металобрухту. В момент завантаження нікого з господарів не було, зі слів ОСОБА_3 йому відомо, що жінка, яка проживає в цьому господарстві дозволила забрати вказаний металобрухт.

Показаннями свідка ОСОБА_12 , який пояснив, що він є товаришем ОСОБА_3 . В день коли в господарстві ОСОБА_6 знаходились працівники поліції, він побачив біля воріт даного господарства ОСОБА_3 . Коли він підійшов до нього та почав з ним розмовляти , до них підійшла жінка з вказаного господарства, яка сказала ОСОБА_3 , що вона б розказала працівникам поліції, що дозволила йому забрати дві металічні плити, однак боїться свого зятя ОСОБА_6 , який буде сварити.

З протоколу огляду місця події від 19 лютого 2015 року та фото таблиць до протоколу вбачається, що в господарстві потерпілого ОСОБА_6 , що розташоване за адресою: с.Залужжя Рогатинського району Івано-Франківської області було виявлено сліди від малюнка протектора автомобільних шин, які ведуть від воріт до гаражу.

Згідно протоколу огляду місця події від 30 липня 2015 року та фото таблиць до протоколу вбачається, що під час огляду території ПП «Паламар», що в м.Рогатині по вул. Д.Галицького було виявлено та вилучено частину вібраційного стола - металічну плиту розміром 1,30 м. x 1 м., ,вагою 82 кг.

Показання обвинуваченого ОСОБА_3 в частині того, що він не вчиняв крадіжки, оскільки металобрухт він забирав з дозволу ОСОБА_8 , яка проживає у вказаному господарстві, та , яка в цей момент знаходилась в літній кухні , суд оцінює критично. Вказані пояснення обвинуваченого спростовуються показаннями свідка ОСОБА_8 , яка категорично заперечила про надання такого дозволу. Крім цього свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_11 ствердили, що коли вони допомагали завантажувати металічні плити в автомобіль, на подвір`ї нікого не було, а про те, що дозвіл на вивезення вказаних плит дала ОСОБА_8 їм відомо лише зі слів ОСОБА_3 . Також з показань свідка ОСОБА_9 вбачається, що 17 лютого 2015 року приблизно о 17 год. її рідна сестра ОСОБА_8 приходила провідати їхню мати, яка є похилого віку та перебувала в їхньому будинку приблизно до години часу, а тому не могла перебувати в цей час в літній кухні по місцю свого проживання.

Також суд не враховує показання свідка ОСОБА_12 , який є товаришем обвинуваченого і крім цього під час повторного допиту свідок ОСОБА_8 заперечила, що вона говорила в його присутності про надання дозволу ОСОБА_3 на вивіз металічних плит.

Довідку ТзОВ «ЮГ-ЖК» про те, що вартість одного кілограму брухту чорних металів станом на 19 лютого 2015 року становила 2,70 грн. , суд виключає з числа доказів за клопотанням прокурора на підставі ч.3 ст.358 КПК України та при визначенні вартості викраденого майна враховує показання потерпілого ОСОБА_6 .

На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_3 за ч.1 ст.185 КК України за кваліфікуючими ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжки) кваліфіковано правильно, а його вина у вчиненому кримінальному правопорушенні доведена .

Обставин, які пом`якшують покарання та обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено .

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є злочином середньої тяжкості, відомості про особу обвинуваченого, який задовільно характеризується за місцем проживання, вперше притягається до кримінальної відповідальності ,його стан здоров`я: перебуває на обліку в нарколога , згідно висновку судово-психіатричного експерта №2/16 від 04 січня 2016 року психічними розладами не страждає, на період часу, що відноситься до інкримінованого йому злочину перебував в стані , при якому здатний в повній мірі усвідомлювати свої дії та керувати ними. Крім цього обвинувачений не є інвалідом першої чи другої групи та немає постійної роботи.

Оскільки обвинувачений вперше притягається до кримінальної відповідальності, немає постійної роботи, суд приходить до висновку про необхідність призначення йому покарання у виді громадських робіт.
Таке покарання буде необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів, а також буде справедливим щодо досягнення мети покарання виходячи з вимог ст.50 КК України.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_3 8 000 грн. майнової шкоди та 5 000 грн. моральної шкоди підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

За змістом ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини.

Встановлені під час судового провадження обставини дають підстави суду для задоволення вимоги потерпілого щодо відшкодування завданої йому обвинуваченим майнової шкоди в розмірі 8 000 грн., а тому ця сума підлягає стягненню з обвинуваченого.
Щодо відшкодування моральної шкоди, то згідно з п. 3 ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.
Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Наявність моральної шкоди є безумовною і відповідно до ст.1167 ЦК України підлягає відшкодуванню за рахунок винної особи.

Вирішуючи питання про розмір моральної шкоди, суд враховує, що потерпілий ОСОБА_6 переніс душевні страждання, яких зазнав у зв`язку із викраденням металічних столів, які власноручно виготовив. Враховуючи характер правопорушення, глибину душевних страждань потерпілого, обставини справи, вимоги розумності та справедливості, відшкодування моральної шкоди необхідно визначити в розмірі 1 000 грн.

Питання речових доказів необхідно вирішити згідно вимог ст.100 КПК України

Під час судового провадження учасники процесу не заявляли клопотань стосовно грошового розміру процесуальних витрат, які повинні бути їм компенсовані.

Під час досудового розслідування та судового провадження запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався.
Керуючись ст.ст. 368 -370, 373- 374, 376 КПК України, суд

з а с у д и в :
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.185 КК України та призначити покарання у виді громадських робіт на строк 120 (сто двадцять) годин .

Цивільний позов ОСОБА_6 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя с.Залужжя, Рогатинського району Івано-Франківської області на користь ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_1 - 8 000 грн. завданої майнової шкоди та 1 000 грн. завданої моральної шкоди, всього стягнути коштів в сумі 9 000 грн.

Речовий доказ металеву плиту розміром 1,30 м. x 1 м., яка була вилучена із території підприємства ПП «Паламар» повернути потерпілому ОСОБА_6 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана до апеляційного суду Івано-Франківської області через Рогатинський районний суд Івано-Франківської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1