Справа № 373/625/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/720/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 35 08.06.2016

УХВАЛА
Іменем України
08 червня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_5 ,

засудженого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_8 ,

провівши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційний розгляд за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 27 квітня 2016 року, постановлену за результатами розгляду подання Переяслав-Хмельницького міського відділу кримінально - виконавчої інспекції про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком суду, відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Переяслав-Хмельницький, Київської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -
ВСТАНОВИЛА:
До Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області 12 квітня 2016 року звернувся начальник Переяслав-Хмельницького міського відділу кримінально-виконавчої інспекції УДПтСУ в м. Києві та Київській області про направлення звільненого від покарання з випробуванням засудженого ОСОБА_6 для відбування призначеного вироком покарання на підставі ч. 2 ст. 78 КК України. Подання мотивоване тим, що засуджений ОСОБА_6 систематично порушує покладені на нього вироком суду обов`язки, а саме допустив дев`ять неявок до кримінально-виконавчої інспекції на реєстрацію без поважних причин, що являється грубим порушенням порядку та умов відбування покарання з випробуванням.

Ухвалою Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 27 квітня 2016 року зазначене подання задоволено та направлено засудженого ОСОБА_6 для відбування покарання, призначеного вироком Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 15 грудня 2014 року.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції засуджений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 27 квітня 2016 року, постановлену відносно нього, - скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні подання. Підставою для скасування ухвали міськрайонного суду засуджений ОСОБА_6 зазначає невідповідність висновків суду, викладених в ухвалі, фактичним обставинам провадження та неповноту судового розгляду. На обґрунтування своїх вимог апелянт стверджує, що судом першої інстанції не враховано тих фактів, що частина неявок на реєстрацію до кримінально-виконавчої інспекції було пов`язана з його хворобою, що підтверджується відповідною довідкою, крім того судом першої інстанції не враховано і не взято до уваги те, що він є сиротою, повноліття досяг лише 13 лютого 2016 року і не міг в повній мірі реалізувати свої процесуальні права, в тому числі і право на захист під час судового розгляду подання Переяслав-Хмельницького МВКВІ. Начальником Переяслав-Хмельницького міського відділу кримінально-виконавчої інспекції та прокурором Переяслав-Хмельницького відділу Бориспільської місцевої прокуратури подані заперечення, в яких вони просять апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 27 квітня 2016 року - без змін.

Заслухавши доповідь судді, доводи засудженого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, доводи прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги засудженого, вважаючи ухвалу суду законною та обґрунтованою, провівши судові дебати, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга засудженого підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів провадження та особової справи №73/2015, ОСОБА_6 15 грудня 2014 року засуджений вироком Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області за ч.2 ст.289 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років без конфіскації майна, на підставі ст.75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання з випробуванням та встановлено іспитовий строк тривалістю два роки. Відповідно до п.п. 2, 3, 4 ч.1 ст.76 КК України, на ОСОБА_6 покладено обов`язки не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання та періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Під час постановлення ухвали про задоволення подання начальника Переяслав-Хмельницького міського відділу кримінально-виконавчої інспекції щодо скасування іспитового строку та направлення засудженого ОСОБА_6 для відбування покарання, визначеного вироком Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 15 грудня 2014 року, суд першої інстанції послався на те, що засуджений ОСОБА_6 протягом іспитового строку дев`ять разів не з`явився на реєстрацію до кримінально-виконавчої інспекції без поважних причин, засуджений офіційно не працює, на обліку в центрі зайнятості не перебуває, по місцю проживання характеризується задовільно, що свідчить, на думку суду, про його небажання стати на шлях виправлення. Однак, з такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може, так як вони зроблені передчасно, без належної перевірки всіх обставин провадження, в тому числі і доводів засудженого, які він наводив під час розгляду подання Переяслав-Хмельницького МВКВІ.

Так, зокрема, суд першої інстанції не перевірив показання ОСОБА_6 про те, що неявки на реєстрацію до кримінально-виконавчої інспекції були викликані його хворобою. Крім того, суд залишив поза увагою ту обставину, що ОСОБА_6 є сиротою, злочин, за який його було засуджено, вчинив у неповнолітньому віці, досяг повноліття лише 13 лютого 2016 року, що давало підстави суду першої інстанції обговорити питання про забезпечення ОСОБА_6 належною правовою допомогою, про що вказує в своїй апеляційній скарзі і сам засуджений.

Не звернув увагу суд першої інстанції і на відсутність в особовій справі засудженого будь-яких матеріалів (окрім даних про неявку на реєстрацію), які б негативно характеризували ОСОБА_6 , а також матеріалів які б свідчили про здійснення заходів соціального захисту відносно дитини-сироти ОСОБА_6 з боку відповідних державних органів та органів місцевого самоврядування.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про те, що рішення суду першої інстанції про скасування іспитового строку засудженому ОСОБА_6 та направлення його в місця позбавлення волі для відбування покарання за вироком суду - є передчасним, та сумнівним з точки зору його законності та обґрунтованості.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що ухвала Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 27 квітня 2016 року підлягає скасуванню на підставі п.п. 1, 2 ч.1 ст.409 КПК України, з постановленням апеляційним судом нової ухвали.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -
УХВАЛИЛА:
Ухвалу Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 27 квітня 2016 року про направлення звільненого від покарання з випробуванням ОСОБА_6 для відбування покарання, призначеного вироком Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 15 грудня 2014 року - скасувати. Постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні подання Переяслав-Хмельницького міського відділу кримінально-виконавчої інспекції УДПтСУ в Києві та Київській області про направлення звільненого від відбування покарання з випробуванням ОСОБА_6 для відбування покарання, призначеного вироком суду.

Судді:

_______________ _________________ __________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4