печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 вересня 2016 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , особи, яка звернулася зі скаргою ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого в ОВС другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури м. Києва ОСОБА_4 від 29.12.2015 про закриття кримінального провадження №0004781, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернулась до слідчого судді із вказаною скаргою на постанову слідчого в ОВС другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури м. Києва ОСОБА_4 від 29.12.2015 про закриття кримінального провадження №0004781, вважаючи вказане постанову незаконною та необґрунтованою.

Обгрунтовуючи скаргу, заявник зазначає, що 30.11.2016 та 16.02.2016 ОСОБА_3 зверталась до слідчого із клопотаннями про визнання її потерпілою у кримінальному провадженні, листом від 25.03.2016 її було повідомлено про відмову у задоволенні клопотання у зв`язку з відсутністю підстав до визнання її потерпілою. Не погоджуючись із таким рішенням, вона його оскаржила, та ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 14.04.2016 її скаргу задоволено та зобов`язано компетентних осіб прокуратури міста Києва вчинити дії відповідно до ч. 2 ст. 55 КК України, проте 30.06.2016 отримала простий лист, в якому було повідомлено про відмову у визнанні її потерпілою у зв`язку із тим, що провадження було закрито 29.12.2015, хоча про закриття кримінального провадження в листі від 25.03.2016 про закриття кримінального провадження нічого не повідомлялась. Вважала, що таким чином була позбавлена прав потерпілих у кримінальному провадженні.

В судовому засіданні ОСОБА_3 вимоги скарги підтримала та зазначила, що слідчим фактично не проведено жодних слідчих дій для встановлення істини у справі, досудове розслідування проведено формально, а постанова про закриття кримінального провадження не мотивована, не містить доводів, які виключають провадження у справі.

Особа, рішення якої оскаржується слідчий ОСОБА_4 , повідомлений про місце, дату та час розгляду скарги у спосіб, що відповідає вимогам ст. 135 КПК України, в судове засідання не з`явився, причини неприбуття не повідомив.

Слідчий суддя на підставі статей 22, 306 КПК України визнав за можливе розглянути скаргу у відсутність особи, чиє рішення оскаржується, на підставі наявних матеріалів.

Дослідивши матеріали судового провадження за скаргою, вивчивши матеріали кримінального провадження №0004781, надходжу таких висновків.

В провадженні прокуратури міста Києва перебувало кримінальне провадження №0004781, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.04.2015, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 372 КК України.

Постановою слідчого в ОВС другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури міста Києва ОСОБА_4 від 29.12.2015 зазначене кримінальне провадження закрито у зв`язку з відсутністю в діях окремих співробітників ПМ ДПА України складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 372 КК України.

Відповідно до ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Дану скаргу подано належною особою, та, враховуючи відсутність в наданих суду матеріалах закритого кримінального провадження підтвердження про вручення копії постанови особі, яка подала скаргу, чи особі, в інтересах якої її подано, - у строки, передбачені КПК України.

Оцінюючи на предмет законності вказану постанову, слідчий суддя враховує, що закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки всіх зібраних та перевірених доказів.

Згідно з ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язанні всебічно, повно і неупереджено дослідити усі обставини кримінального провадження. Лише за такої умови можливе виконання завдань кримінального судочинства. Усебічність дослідження обставин кримінального провадження означає, по-перше, висунення і дослідження всіх можливих версій щодо характеру події, що має ознаки кримінального правопорушення, винуватість особи; а-по друге, однаково ретельне встановлення і перевірку як обставин, що викривають, так і тих, що виправдовують особу. Повнота дослідження кримінального провадження означає встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні; використання такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені висновки як такі, що не залишають місця сумнівам.

Постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній мають бути викладені всі підстави, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників кримінального провадження.

Поряд із тим, при винесені оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження зазначені вимоги не дотримані.

Так, в матеріалах закритого кримінального провадження наявний бланк доручення про проведення досудового розслідування, проте на вказаному бланку не міститься його дати, номеру та інших реквізитів кримінального провадження, в якому доручається провести досудове розслідування, а також підпису особи, якою таке доручення надано заступника начальника ОСОБА_5 .

Згідно витягу з кримінального провадження, слідчим у кримінальному провадженні №0004781 є ОСОБА_6 .

Таким чином, в матеріалах закритого кримінального провадження немає жодних документів, які підтверджуються, що проведення досудового розслідування доручалось слідчому ОСОБА_4 чи він включений до групи слідчих у вказаному кримінальному провадженні, а відтак не підтверджено, що слідчий ОСОБА_4 наділений процесуальними повноваженнями у кримінальному провадженні та був уповноважений приймати рішення про закриття кримінального провадження.

Заявником до матеріалів справи надано світлокопії клопотань про визнання її потерпілою у кримінальному провадженні від 30.11.2015 та від 07.06.2016, листи від 25.03.2016 за підписом слідчого в ОВС другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури м. Києва ОСОБА_7 про відсутність підстав для задоволення клопотання про визнання потерпілою та від 16.06.2016 за підписом старшого слідчого другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури м. Києва ОСОБА_8 щодо закриття кримінального провадження, проте відповідні документи в матеріалах кримінального провадження відсутні, даних щодо вирішення питання про визнання ОСОБА_3 потерпілою матеріали провадження не містять.

За наведених обставин скарга ОСОБА_3 підлягає задоволенню, а постанова слідчого в ОВС другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури м. Києва ОСОБА_4 від 29.12.2015 про закриття кримінального провадження №0004781 скасуванню.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 303, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,
У Х В А Л И В :
Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого в ОВС другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури м. Києва ОСОБА_4 від 29.12.2015 про закриття кримінального провадження №0004781 задовольнити.

Постанову слідчого в ОВС другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури м. Києва ОСОБА_4 від 29.12.2015 про закриття кримінального провадження №0004781 скасувати.

Матеріали кримінального провадження повернути до прокуратури м. Києва для продовження проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0004781.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1