1-кп/381/200/16
381/2607/16-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
«04» липня 2016 року м. Фастів

Фастівський міськрайонний суд Київської області в залі судового засідання в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ;

секретаря - ОСОБА_2 ,

№ 1 - КП /381/200/16

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0001345 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , фактично проживаючого по АДРЕСА_2 , одруженого, працюючого не офіційно, з середньою спеціальною освітою, українця, громадянина України, такого, що в силу ст. 89 КК України не має судимості,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 289 КК України,

за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 , вказаного обвинуваченого, а також інших учасників судового провадження: потерпілого ОСОБА_5 , -
У С Т А Н О В И В:
21 травня 2016 року близько 03 год. 00 хв., ОСОБА_6 , перебуваючи поблизу домоволодіння АДРЕСА_1 з метою покататися вирішив незаконно заволодіти транспортним засобом. Реалізуючи свій злочинний намір, у спосіб відкритого доступу через незачинену хвіртку спочатку проник в інше сховище - до подвір`я домоволодіння за зазначеною адресою, з якого умисно та протиправно у спосіб викачування намагався вилучити перебуваючий там на зберіганні мотоцикл «ИЖП-3» н.з. НОМЕР_1 , вартістю 2000 грн., який належить потерпілому ОСОБА_5 . Проте, з причин, які не залежали від його волі, не вчинив усіх дії, які він вважав необхідними для здійснення незаконного заволодіння транспортним засобом, оскільки був помічений гр. ОСОБА_7 , який в цей час вийшов з будинку і припинив подальші протиправні дії.

Тому суд вважає обвинуваченого ОСОБА_8 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 289 КК України, за ознаками незакінченого замаху на незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене з проникненням у інше сховище, на підставі встановлених судом таких обставин.

Так, допитаний щодо кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_6 визнав себе винним повністю, щиро покаявся і дав показання, які за своїм змістом відповідають обставинам злочину, підтвердивши в судовому засіданні те, що він дійсно 21 травня 2016 року близько 03 год. 00 хв. перебуваючи поблизу домоволодіння АДРЕСА_1 з метою покататися вирішив незаконно заволодіти транспортним засобом. Тому, через незачинену хвіртку він проник на територію вказаного домоволодіння, з якого намагався викотити перебуваючий там на зберіганні мотоцикл «ИЖП-3». Проте, з причин, які не залежали від його волі, не вчинив усіх дії, які він вважав необхідними для здійснення незаконного заволодіння транспортним засобом, оскільки був помічений гр. ОСОБА_7 , який в цей час вийшов з будинку і окликнув його, після чого цей мотоцикл залишив у подвір`ї вказаного домоволодіння.

Враховуючи те, що учасники судового провадження не оспорюють всі фактичні обставини цього злочину і судом з`ясовано, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, суд, роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та роз`яснив про позбавлення права на їх оскарження в апеляційному порядку.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_8 , суд визнає його щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_8 , судом не встановлено.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_9 покарання суд згідно з вимогами ст.ст. 65, 68 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який згідно зі ст. 12 КК України є тяжким та умисним корисливим, ступінь здійснення злочинного наміру та причини, внаслідок яких злочин не був доведений до кінця (затриманий на місці злочину), дані про особу винного, який: раніше притягувався до кримінальної відповідальності і протягом тривалого часу злочинів не вчиняв, за місцем проживання характеризуються позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, публічно засудив власну протиправну поведінку та просив вибачення у потерпілого, який просив суд суворо обвинуваченого не карати, що на думку суду свідчить про справжність його бажання стати на шлях виправлення.

Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, визначену ч. 2 ст. 50 КК України мету покарання, суд вважає за можливе у даному конкретному випадку, призначивши ОСОБА_9 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 289 КК України (з урахуванням обмежень, передбачених ч. 3 ст. 68 КК України), застосувати до нього ст. 75 КК України і звільнити його від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком не максимальної тривалості, одночасно поклавши на обвинуваченого встановлені ст. 76 КК України обов`язки, які сприятимуть його виправленню, оскільки саме таке гуманне рішення, на думку суду, є обґрунтованим, справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового злочину.

До того ж, на підставі ст. 77 КК України, суд повністю звільняє обвинуваченого ОСОБА_8 від застосування додаткового покарання у виді конфіскації майна.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`явлений.

Під час судового розгляду з боку сторін кримінального провадження були відсутні клопотання щодо обрання заходів забезпечення, у тому числі запобіжного заходу.

На підставі викладеного, керуючись, ст.ст. 1, 9 ч. 5, 349 ч. 3, 368, 373, 374, 376, 395, 532 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 289 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років без конфіскації майна.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю в два роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Іспитовий строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_9 обчислювати з дня постановлення вироку.

Після набрання вироком законної сили речові докази:

-мотоцикл «ИЖП-3» н.з. НОМЕР_1 , який переданий на відповідальне зберігання повернути законному володільцю.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області шляхом подачі апеляції через Фастівський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинувачений, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку. Обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, має право заявляти клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

СУДДЯ: ОСОБА_10 БОНЧЕВ