АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/901/16 Справа № 199/989/16-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2
У Х В А Л А
про залишення апеляційної скарги без руху
18 квітня 2016 року м. Дніпропетровськ
14 квітня 2016 року до Апеляційного суду Дніпропетровської області надійшли матеріали кримінального провадження з апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_3 на вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 25 лютого 2016 року, яким його визнано винуватим за ч. 1 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік, без позбавлення права керувати транспортними засобами. На підставі ст.ст. 75, 76 КК України ОСОБА_3 звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік та покладенням відповідних обов`язків.
Перевіривши апеляційну скаргу обвинуваченого на її відповідність вимогам закону, суддя-доповідач приходить до висновку, що вона не відповідає вимогам ст. 396 КПК України, що є перешкодою для відкриття апеляційного провадження.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 396 КПК України, в апеляційній скарзі зазначаються вимоги особи, яка подає апеляційну скаргу, та їх обґрунтування із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
Вказаним вимогам закону апеляційна скарга обвинуваченого не відповідає.
З оскаржуваного вироку вбачається, що ОСОБА_3 призначено покарання у виді обмеження волі та звільнено від відбування покарання з випробуванням, відповідно до ст.ст.75, 76 КК України.
При цьому, в апеляційній скарзі обвинувачений просить вирок суду в частині призначеного покарання скасувати у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості злочину та особі обвинуваченого через свою суворість і просить призначити покарання у виді штрафу, який відбувається реально, тобто ставить питання про погіршення свого становища.
Згідно з положеннями ст. 420 КПК України, апеляційний суд може ухвалити новий вирок виключно у випадках погіршення становища обвинуваченого, в тому числі у разі неправильного звільнення обвинуваченого від відбування покарання.
Відповідно до ст. 421 КПК України обвинувальний вирок може бути скасовано у зв`язку з необхідністю скасувати неправильне звільнення від відбування покарання лише у разі, якщо з цих підстав апеляційну скаргу подали прокурор, потерпілий чи його представник.
За таких обставин, обґрунтування обвинуваченим ОСОБА_3 своїх апеляційних вимог, зазначення підстав для часткового скасування вироку апеляційним судом та самі апеляційні вимоги, суперечать вимогам ст. ст. 420, 421 КПК України.
Відповідно до ст. 399 КПК України, суддя-доповідач, встановивши, що апеляційну скаргу на вирок чи ухвалу суду першої інстанції подано без додержання вимог, передбачених статтею 396 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки скарги і встановлюється достатній строк для їх усунення, який не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала апеляційну скаргу.
З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність залишення апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_3 без руху і встановити йому достатній строк для усунення вказаних недоліків.
Керуючись ст. ст. 396, 398, 399 КПК України суддя, -
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_3 на вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 25 лютого 2016 року у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 , за ч.1 ст. 286 КК України, - залишити без руху.
Встановити триденний строк з моменту отримання даної ухвали для усунення недоліків.
Копію ухвали невідкладно направити обвинуваченому ОСОБА_3 .
Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення та оскарженню не підлягає.
Суддя: ОСОБА_2