АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 640/6771/14-к Головуючий 1-ї інстанції: ОСОБА_1 Провадження: 10/790/43/14 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ст.236-7, 236-8 КПК України (1960 р.)
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2014 року колегія судців судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:
головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю прокурора ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові матеріали за апеляцією ОСОБА_6 на постанову Київського районного суду м. Харкова від 28 квітня 2014 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Постановою судді вищевказаного районного суду відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 на постанову слідчого прокуратури м.Харкова ОСОБА_7 від 27.10.2010 року про порушення кримінальної справи № 17100039 Д.15 за ч.2 ст.307 КК України.
Судом першої інстанції вказано, що ОСОБА_6 звернувся до районного суду зі скаргою, у якій просив скасувати постанову слідчого прокуратури м.Харкова ОСОБА_7 від 27.10.2010 року про порушення кримінальної справи № 17100039 Д.15 за відсутністю в діянні складу злочину.
В обґрунтування своєї скарги заявник посилався на те, що його вина в інкримінованому йому злочині не доведена.
Не погодившись із прийнятим рішенням судді першої інстанції, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати вказану постанову суду, якою відмовлено у відкритті провадження за його скаргою на постанову слідчого прокуратури від 27.10.2010 року про порушення кримінальної справи № 17100039 Д.15, а справу повернути до районного суду для розгляду скарги по суті.
В обґрунтуванні своєї скарги апелянт посилається на те, що вказана постанова суду першої інстанції прийнята судом безпідставно, без перевірки повноти дотримання слідчим вимог ст.ст.213, 214 КПК України.
Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши представлені матеріали судової справи, дослідивши оскаржувану постанову про порушення кримінальної справи, колегія суддів приходить до висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги виходячи з наступного.
Із представлених матеріалів справи встановлено, що 27.10.2010 року слідчим винесено постанову про порушення кримінальної справи № 17100039 Д.15 відносно ОСОБА_6 за ч.2 ст.307 КК України.
Смілянський звернувся до суду зі скаргою в порядку ст.236-8 КПК України (в ред. 1960 p.).
Відповідно до вимог ч.4 ст.236-7 КПК України (в ред. 1960 p.), суд приймає до розгляду скаргу на постанову про порушення кримінальної справи протягом усього часу перебування справи у провадженні органу дізнання, слідчого, прокурора до моменту закінчення досудового слідства.
Так, порядок розгляду судом скарги на постанову про порушення справи визначений ст.236-8 КПК України (в редакції 1960 p.). Зокрема, ч.15 цієї статті визначено, що розглядаючи скаргу на постанову про порушення справи, суд повинен перевіряти наявність приводів і підстав для винесення зазначеної постанови, законність джерел отримання даних, які стали підставою для винесення постанови про порушення справи, і не вправі розглядати й заздалегідь вирішувати ті питання, які вирішуються судом при розгляді справи по суті.
Відповідно до ч.16 ст.236-8 КПК України (в редакції 1960 p.), за результатами розгляду скарги, залежно від того, чи були при порушенні справи додержані вимоги статей 94, 97, 98 цього Кодексу, суддя своєю мотивованою постановою: 1) залишає скаргу без задоволення; 2) задовольняє скаргу, скасовує постанову про порушення справи і виносить постанову про відмову в порушенні справи.
Таким чином, будучи обізнаним про порушення кримінальної справи і вважаючи свої права порушеними, ОСОБА_6 міг оскаржити постанову про порушення кримінальної справи до моменту закінчення досудового слідства, що проводилось за правилами КПК України (в ред. 1960р.).
Згідно до ст.212 КПК України (в редакції 1960 p.), досудове слідство закінчується складанням обвинувального висновку або постанови про закриття справи чи постанови про направлення справи до суду для вирішення питання про застосування примусових заходів медичного характеру.
Як вбачається з представлених матеріалів, досудове слідство по кримінальній справі, яке проводилось в порядку КПК України (в редакції 1960 p.), та в рамках якої винесено оскаржувану постанову, закінчено складанням обвинувального висновку.
21.11.2012 року Московським районним судом м.Харкова було постановлено вирок по кримінальній справі відносно ОСОБА_6 та інших осіб, який був оскаржений до апеляційного суду Харківської області.
Ухвалою колегії суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Харківської області від 16.12.2013 року вирок Московського районного суду м. Харкова від 21.11.2012 року відносно ОСОБА_6 та інших осіб скасований в частині, а кримінальну справу в цій частині виділено в окреме провадження та направлено прокурору Харківської області для організації досудового розслідування.
Відповідно до п. 11 розділу XI «Перехідні положення» КПК України (в редакції 2012 p.), кримінальні справи, які до дня набрання чинності КПК України (в редакції 2012 р.) надійшли до суду від прокурорів з обвинувальним висновком, розглядаються судами першої, апеляційної та касаційної інстанцій і Верховним Судом України в порядку, який діяв до набрання чинності КПК України (в редакції 2012 р.)
Згідно п.12 розділу XI «Перехідні положення» КПК України (в редакції 2012 p.), розслідування кримінальних справ, передбачених пунктом 11 цього розділу, у разі повернення таких кримінальних справ судом прокурору для проведення додаткового розслідування проводиться у порядку, передбаченому КПК України (в редакції 2012 р.)
Відповідно до вимог ч.2 ст.214 КПК України (в редакції 2012 p.), досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до ЄРДР.
Положення КПК України (в редакції 2012 р.) не передбачають стадії порушення кримінальної справи та процедури оскарження відповідної постанови.
За таких обставин, оскільки скарга надійшла до суду після закінчення досудового слідства в порядку КПК України (в редакції 1960 p.), і додаткове розслідування проводиться у порядку, передбаченому нормами КПК України (в редакції 2012 p.), суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про відмову у відкритті провадження.
Таким чином, підстав для скасування рішення суду першої інстанції, за обставинами викладеними в апеляції ОСОБА_6 , колегія суддів не вбачає.
Керуючись ст.ст.236-7, 236-8, ст.ст.360, 362, 365, 382 КПК України (1960 року), колегія суддів,-
УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Постанову Київського районного суду м.Харкова від 28 квітня 2014 р. про відмову у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 на постанову слідчого прокуратури м.Харкова ОСОБА_7 від 27.10.2010 р. про порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_6 за ч.2 ст.307 КК України залишити без змін.

Головуючий

Судді