Справа № 308/2067/16-к
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.03.2016 місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
за участю:
прокурора ОСОБА_3
засудженого ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді заяву засудженого ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 1-в/308/106/16 (справа № 308/2067/16-к), про застосування Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року № 838-VІІІ,
В С Т А Н О В И В:
29 лютого 2016 року заявник звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із заявою про застосування Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року № 838-VІІІ, за яким він просить суд перерахувати день за два час його попереднього ув`язнення до моменту набрання законної сили вироку. Зазначає, що апеляційним судом Закарпатської області було постановлено розпорядження про набрання вироком законної сили.
Засуджений у судовому засіданні підтримав свою заяву.
В судовому засіданні прокурор заперечив проти задоволення заяви, оскільки вважає, що до цієї категорії засуджених відповідний закон не застосовується, враховуючи, що позбавлення волі на певний строк та довічне позбавлення волі є різними видами покарання, а з контекстного аналізу кримінального законодавства закон, який просить застосувати засуджений, стосується осіб, щодо яких призначено покарання у виді позбавлення волі на певний строк.
У судове засідання не прибув представник установи виконання покарань, надіславши до суду супровідним листом Закарпатської установи виконання покарань (№9) відділу Державної пенітенціарної служби України в Закарпатській області від 18.03.2016 року №12/847 особову справу засудженого ОСОБА_4 , проте його неявка у відповідності до частини четвертої статті 539 КПК України не перешкоджає розгляду зазначеної заяви.
Розглянувши заяву, заслухавши пояснення засудженого, думку прокурора, перевіривши матеріали особової справи засудженого, суд вважає, що клопотання не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
Згідно з частиною першою статті 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу вирішує питання пов`язані з виконанням вироку.
Відповідно до частини першої статті 539 КПК України, питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.
Згідно з положеннями Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року № 838- VІІІ, який набрав чинності 24.12.2015 року, частину п`яту статті 72 КК України викладено у новій редакції.
Відповідно до даної частини статті 72 КК України, з урахуванням внесених змін, визначено, що зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження особи до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
За статтею 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення», попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.
У зв`язку з правовою невизначеністю щодо територіальної підсудності розгляду клопотань про застосування вищевказаної норми Закону про кримінальну відповідальність до осіб, які відбувають призначене їм покарання, необхідно керуватися частиною шостою статті 9 КПК України, яка передбачає, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 КПК України.
Зважаючи на це, виходячи з засад законності та застосовуючи аналогію кримінального процесуального закону, слід виходити з того, що заявлене засудженим клопотання порушує питання про фактичне скорочення терміну призначеного судом покарання, що дає підстави вважати його пом`якшенням покарання, а тому відповідно до пункту 13 частини першої статті 537, пункту 2 частини другої статті 539 КПК України розгляд даного клопотання має бути віднесено до компетенції місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.
Судом встановлено, що згідно з матеріалами особової справи ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був затриманий 02.05.2013 року.
Вироком Виноградівського районного суду Закарпатської області від 06.09.2013 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 125 КК України та п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України, та йому призначено покарання за ч. 1 ст. 125 КК України та п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України у виді позбавлення волі строком на 15 років. Вирок в частині покарання у виді штрафу в розмірі 510 грн. за ч. 1 ст. 125 КК України підлягає виконанню самостійно.Строк відбування покарання визначено обчислювати з 02.05.2013 року, зарахувавши термін попереднього ув`язнення.
Вироком апеляційного суду Закарпатської області від 20.11.2013 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вирок Виноградівського районного суду Закарпатської області від 06.09.2013 року стосовно ОСОБА_4 , в частині призначення покарання за п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України скасовано та призначено ОСОБА_4 за п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України покарання у виді довічного позбавлення волі. На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання, у виді штрафу в розмірі 510 грн. за ч. 1 ст. 125 КК України, більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_4 покарання у виді довічного позбавлення волі. Строк відбування покарання визначено обчислювати з 02.05.2013 року, зарахувавши термін попереднього ув`язнення.
Як зазначено у пункті 3 листа Вищого спеціального суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ про застосування окремих положень Закону України № 838-VІІІ від 26.11.2015 року «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» правила, закріплені у ст. 72 КК, розповсюджуються лише на осіб, яким призначено строковий вид покарання. Довічне позбавлення волі до переліку таких покарань не відноситься. Не застосовуються ці правила й у випадку заміни засудженому призначеного судом покарання у виді довічного позбавлення волі внаслідок акта про помилування.
З урахуванням викладеного, суд прийшов до висновку, що оскільки засудженому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вироком апеляційного суду Закарпатської області від 20.11.2013 року остаточно було визначено покарання у виді довічного позбавлення волі, Закон України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року № 838-VІІІ та, відповідно, положення статті 72 КК України, до нього не застосовується, тому у задоволенні зазначеної заяви слід відмовити.
Керуючись ст. 72 КК України, п. 13 ст. 537, ст. 539 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Відмовити у задоволенні заяви засудженого ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 1-в/308/106/16 (справа № 308/2067/16-к) про застосування Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року № 838-VІІІ.
Копію ухвали видати засудженому та прокурору, направити до відома до Закарпатської установи виконання покарань (№ 9) відділу Державної пенітенціарної служби України у Закарпатській області.
Повернути за належністю особову справу засудженого ОСОБА_4 до Закарпатської установи виконання покарань (№ 9) відділу Державної пенітенціарної служби України у Закарпатській області.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Закарпатської області протягом семи днів з моменту її проголошення, а засудженим у той же строк, з моменту вручення копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1