Справа№1-кс/760/2628/16
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 березня 2016 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю представника
скаржника ОСОБА_3 ,
представника НАБУ ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в залі суду скаргу адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ТзОВ «М.С.Л.» на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,-
В С А Н О В И В :
03.03.2016 року адвокат ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ТзОВ «М.С.Л.» звернулась до суду зі скаргою в порядку ст.303 КПК України на бездіяльність Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР за її заявою від 23.02.2016 року про вчинення кримінального правопорушення, яке виразилось в заподіянні інтересам держави майнової шкоди у зазначених розмірах.

В обґрунтування скарги посилається на те, що в порушення вимог ст.214 КПК України уповноваженою особою Національного антикорупційного бюро України відомості по вказаній заяві до ЄРДР не внесено, досудове розслідування не розпочато. У зв`язку з чим, просять зобов`язати внести відомості по зазначеній заяві про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

В судовому засіданні подану скаргу представник скаржника підтримав, посилаючись на викладені у ній обставини, просила задоволити.

Представник НАБУ ОСОБА_4 , у судовому засіданні заперечив проти задоволення скарги вказав, що вимоги скаржника забовязати уповноважених осіб Національного бюро внести до ЄРДР відомості про кримінальні правопорушення не можуть бути предметом розгляду слідчого судді в порядку п.1 ч.1 ст.303 КПК України. Крім того зазначив, що згідно наказу Генерального прокурора України №69 від 17.08.2012 «Про порядок ЄРДР» формування реєстру розпочинається із внесення до нього слідчим, прокурором відповідних відомостей про кримінальне правопорушення, зазначених в заяві чи повідомленні про його вчинення або виявлених ними самостійно з будь якого джерела. Усні заяви заносяться слідчим або прокурором до протоколу, який підписується заявником. Заява ТзОВ «М.С.Л.» надійшла до Національного бюро 23.03.2016 року. Вказав, що зі змісту заяви, скаржник не погоджується з Постановою Правління Національного банку України від 01.10.2015 №654 та Указом Президента України «про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 02.09.2015 року «Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)» 16.09.2015 №549/2015 та вимагав притягнути вказаних посадових осіб до кримінальної відповідальності. Зазначив, що з наведених положень КПК України вбачається, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні та обґрунтовані відомості про кримінальне правопорушення, а саме, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Однак, заявником в заяві від 23.02.2016 не було викладено жодних фактичних обставин злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину), а якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесенні до ЄРДР. Таким чином, вимоги скаржника не підлягають задоволенню, так як вказане суперечить нормам ст.214 КПК України. Крім того, вказали що скаржником вже було подано скаргу з таких підстав до слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва, якою 14.03.2015 року у задоволенні скарги відмовлено.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому розслідуванні може бути оскаржена бездіяльність прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Виходячи зі змісту ч.1 ст.214 КПК України, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, - є невнесенням відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР впродовж 24 години після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Разом з тим, за змістом ч.5 ст.214 КПК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості, зокрема про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником, чи виявлених з іншого джерела.

Відповідно до ч.1 ст.2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

Аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь - які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.

В запереченнях представника Національного антикорупційного бюро України також зазначено, що підставами вважати заяву чи повідомлення про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце,спосіб,та інші обставини вчинення злочину). Проте, в заяві адвокат ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ТзОВ «М.С.Л.» від 23.02.2016 не було викладено жодних обставин, які можуть свідчити про вчинення посадовими особами при виданні вищевказаних нормативно правових актів України діянь, що мають ознаки правопорушень, визначених статтями КК України.

Слідчий суддя, заслухавши думку представника скаржника, представника НАБУ, дослідивши матеріали скарги та приєднані до неї документи, приходить до наступного висновку.
Разом із тим, за змістом ч.4 ст.214 КПК України, слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Тобто, з огляду на вказані положення, розмежовано поняття внесення відомостей про кримінальні правопорушення до ЄРДР та поняття реєстрації заяв, які є різними за своєю суттю.

В судовому засіданні встановлено, що 23.02.2016 року ТзОВ «М.С.Л.» подано до Національного антикорупційного бюро України заяву про вчинення посадовими особами при виданні вищевказаних нормативно правових актів України діянь, що мають ознаки правопорушень, визначених статтями КК України.

Дана заява була прийнята Національним бюро, виконання якого було доручено першому підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного бюро.

Враховуючи вищевикладене, вважаю що вимоги скаржника не підлягають задоволенню, так як вказане суперечить нормам ст.214 КПК України, оскільки не погодження з вказаними нормативно правовими актами скаржник має право їх оскаржити в порядку Кодексу адміністративного судочинства України.

Крім того, як встановлено скаржником вже було подано аналогічну скаргу з вказаних підстав до слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва, якою 14.03.2015 року у задоволенні скарги відмовлено.

Враховуючи викладене, вважаю необхідним відмовити у задоволенні скарги.
Керуючись ст. ст. 303, 305, 306, 307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,-
УХВАЛИВ:
У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ТзОВ «М.С.Л.» на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1