Справа № 461/7363/16-к
Провадження № 1-кс/461/5618/16
про арешт майна
Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові в залі суду клопотання старшого слідчого СВ Галицького відділу поліції ГУ Національної поліції України у Львівській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 про накладення арешту на майно,
в с т а н о в и в :
С тарший слідчий СВ Галицького відділу поліції ГУ Національної поліції України у Львівській області лейтенант поліції ОСОБА_4 звернувся до суду із клопотанням, погодженим прокурором Львівської місцевої Прокуратури № 1 Львівської області ОСОБА_3 , в якому просить накласти арешт на житлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 площею 59 кв.м., що належать на праві приватної власності ОСОБА_5 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 8834037. З метою запобігти їх подальшому відчуженню, а також відшкодування збитків потерпілій стороні, просить дане клопотання розглядати без участі їх власників ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та їх представників.
10 листопада 2016 року в Галицький відділ поліції ГУ Національної поліції України у Львівській області надійшов рапорт від оперуповноваженого КП Галицького ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_7 , про те, що ОСОБА_5 , в період часу з 08 лютого 2013 року по 08 лютого 2016 року, шахрайським способом заволодів грошовими коштами ОСОБА_6 .
Досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, житлове приміщення, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , площею 59 кв.м. на даний час перебувають у приватній власності ОСОБА_5 .
Під час досудового розслідування, було неодноразово здійснено дзвінки до ОСОБА_5 , однак останній не відповідає, а також під час дачі пояснень ОСОБА_6 пояснив, що він розмовляв із ОСОБА_5 та останній йому повідомив, що наміру віддавати кошти у нього немає.
Беручи до уваги вищевикладене та враховуючи, те що зазначеним злочином ОСОБА_6 була завдана майнова шкода у великому розмірі, а також, те, що між ними було укладено договір позики, дане житлове приміщення, належать на праві приватної власності ОСОБА_5 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 8834037 є об`єктом кримінально протиправних дій і у встановленому порядку, згідно ст.ст. 84, 93, 98, 110 КПК України, визнані речовим доказом, а тому є необхідність накладення арешту на житлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 59 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 8834037), з метою заборони їх подальшого відчуження, а також відшкодування збитків потерпілій стороні.
Відповідно до ч.2 ст.172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку про можливість розгляду клопотання без виклику власника майна, враховуючи вищевказане клопотання слідчого з метою забезпечення накладення арешту на майно, оскільки таке не було тимчасово вилучене.
Заслухавши клопотання та думки слідчого та прокурора, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Як вбачається із матеріалів клопотання, постановою від 10 листопада 2016 року старшого слідчого СВ Галицького відділу поліції ГУ Національної поліції України у Львівській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 визнано нежитлові приміщення за адресою: АДРЕСА_1 площею 59 кв.м., що належать на праві приватної власності ОСОБА_5 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 8834037 номери запису про право власності, речовим доказом у кримінальному провадженні.
Враховуючи, що об`єкта нерухомого майна: 8834037 є об`єктом кримінально протиправних дій і у встановленому порядку, згідно ст.ст. 84, 93, 98, 110 КПК України, визнані речовим доказом, вбачається необхідність накладення арешту на житлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 59 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 8834037), з метою заборони їх подальшого відчуження, а також відшкодування збитків потерпілій стороні, а відтак, клопотання підлягає до задоволення.
Керуючись ст.ст. 170-175 КПК України, слідчий суддя
клопотання старшого слідчого СВ Галицького відділу поліції ГУ Національної поліції України у Львівській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 задоволити.
Накласти арешт на житлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 площею 59 кв.м., що належать на праві приватної власності ОСОБА_5 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 8834037.
На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Апеляційного суду Львівської області, в строки, передбачені ст.395 КПК України.
Слідчий суддя ОСОБА_1