Справа № 405/5994/16-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 вересня 2016 року Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

представника Кіровоградської ВК № 6 ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кропивницький в режимі відеоконференції з Кіровоградською ВК УДПтС України в Кіровоградській області (№6) заяву засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Станиця-Луганська, Луганської області, українця, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, неодруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-18.01.2002 року Новоайдарським районним судом Луганської області за ч.2 ст. 289, ст. 75 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки;
-25.04.2003 року Новоайдарським районним судом Луганської області за ч.3 ст.185, ч.2 ст.188, ст.69, ч.1 ст.263, ст.70, 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 03.11.2004 року на підставі ст.81 КК України умовно-достроково на 1 рік 07 місяців 13 днів за постановою Петровського районного суду Луганської області від 25.10.2004 року;
-18.03.2005 року Новоайдарським районним судом Луганської області за ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ст.70, 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 29.05.2008 року по відбуттю строку покарання;
- 14.11.2008 року Новоайдарським районним судом Луганської області за ст. 395 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 510 грн.;
-12.06.2009 року Новоайдарським районним судом Луганської області за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі. Звільнений 25.03.2013 року по відбуттю строку покарання;
- 27.04.2014 року Новоайдарським районним судом Луганської області за ч.1 ст. 383, ч.1 ст.384, ст. 70 КК України до 3 місяців арешту;
- 22.07.2014 року Новоайдарським районним судом Луганської області за ст. 356; ч.3 ст. 185, ст. 70, ч.4 ст. 70 КК України до 3 років позбавленця волі;
-ухвалою Ленінського районною суду м. Кіровограда від 24.02.2016 року відповідно до Закону України Кв 838-8 «Про внесення зміни до Кримінального Кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом попереднього ув`язнення у строк покарання» зарахувати в строк відбування покарання засудженому ОСОБА_5 час перебування під вартою з 22.07.2014 року по 21.08.2014 року з розрахунку один день попередньою ув`язнення за два дні позбавлення волі, а саме 30 днів,
початок строку: 22.07.2014 року, кінець строку: 30.03.2017 року,

про умовно-дострокове звільнення,

ВСТАНОВИВ:

до суду із заявою звернувся засуджений ОСОБА_5 , в якій просить звільнити його умовно-достроково, на підставі ст.81 КК України.

Прокурор заперечив проти застосування умовно дострокового звільнення до засудженого ОСОБА_5 , зазначив, що засуджений не довів своє виправлення сумлінною поведінкою та ставленням до праці, останній не був залучений до праці на підприємствах, безвідповідально ставиться до виконання робіт із благоустрою установи.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 підтримав свою заяву, просив застосувати відносно нього умовно-дострокове звільнення.

Дослідивши матеріали заяву та особової справи № 187-К-15, суд приходить до наступного.

Згідно з вимогами п. 3 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.

Також, відповідно до п.2 б) Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» головною умовою прийняття рішення при умовно-достроковому звільненні є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Сумлінна поведінка полягає у зразковому дотриманні вимог режиму, участі у самодіяльних організаціях засуджених, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни, товариському ставленні до інших засуджених. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання.

Сумлінне ставлення до праці, насамперед, передбачає, що особа бере участь у суспільно корисній праці в одній із існуючих організаційно-правових форм. Сумлінне ставлення до праці передбачає добросовісне виконання трудових обов`язків, використання форм і методів отримання доходів, які допустимі з точки зору не лише індивідуальних, а й суспільних інтересів, сплата податків та інших обов`язкових платежів. Сумлінне ставлення до праці проявляється у поліпшенні кількісних та якісних показників виконуваної роботи, підвищенні виробничої кваліфікації, бережливому ставленні до обладнання та інструментів, додержанні правил охорони праці та техніки безпеки.

Як вбачається з матеріалів особової справи та характеристики засудженого, останній не має заохочень, також має 6 стягнень, які не зняті та не погашені у встановленому законом порядку, стосовно скоєного злочину розкаюється, але робить це з корисливих мотивів, міру покарання призначену судом вважає надто суворою, проявляє негативне ставлення до праці, у взаємовідносинах з іншими засудженими конфліктний, на критику реагує агресивно, не утримує в чистоті та порядку спальне місце і при ліжкову тумбочку, не завжди має охайний вигляд, зневажливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, догляд за ними не здійснює, не виконує передбачені законом вимоги персоналу установи та публічно демонструє зневажливе ставлення до цих вимог, уникає виконання робіт із благоустрою установи або перекладає їх виконання на інших засуджених, участі в організації виховних заходів, які проводяться в установі не приймає, відповідно до довідки про заробітну плату за 2015 рік та початок 2016 року засуджений не працював та не отримав заробітну плату.
Виходячи з вищевикладеного, суд прийшов до висновку, що засуджений ОСОБА_5 не довів своє виправлення, оскільки в судовому засіданні не знайшла свого підтвердження та обставина, що останній проявляв ставлення до праці, а також має сумлінну поведінку.

За наведених обставин, суд вважає, що до ОСОБА_5 не можливо застосувати статтю 81 КК України щодо його умовно-дострокового звільнення.

Керуючись ст. 81 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

заяву засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-достроке звільнення залишити без задоволення.

Копію ухвали направити до Кіровоградської ВК УДПтС України в Кіровоградській області (№ 6) для вручення засудженому ОСОБА_5 .

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Кіровоградської області протягом 7 днів дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення їй копії рішення.

Суддя Ленінського районного

суду м. Кіровограда ОСОБА_1