Справа № 739/157/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/339/2016
Категорія - кримінальна Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 квітня 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

з участю: прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 03 лютого 2016 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цією ухвалою:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину України, уродженцю м. Харкова, з незакінченою вищою освітою, одруженому, засудженому 09.03.2010 року Апеляційним судом Харківської області за ст.142 ч.3, ст. 93 п. «а, з, і», ст.42 ч.1,2 КК України (в редакції 1960 року) до довічного позбавлення волі,

відмовлено в задоволенні клопотання про зарахування строку тримання в місцях попереднього ув`язнення до строку відбування покарання.

Обґрунтовуючи своє рішення, місцевий суд зазначив, що закріплені у ст.72 КК України правила розповсюджуються лише на засуджених осіб, яким призначено строковий вид покарання. Довічне позбавлення волі до переліку таких (строкових) покарань - не відноситься.

Не погодившись із рішенням суду, засуджений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу суду та постановити нову, якою зарахувати йому у строк відбування покарання термін тримання в місцях попереднього ув`язнення відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України. Зазначив, що йому було необґрунтовано відмовлено в задоволенні клопотання, оскільки Закон України, яким було внесено зміни до ч.5 ст.72 КК України, застосовується до всіх осіб, щодо яких на момент набрання чинності цим Законом набрав законної сили обвинувальний вирок, покарання за яким невідбуто повністю. При цьому, жодних обмежень щодо зарахування строку попереднього ув`язнення до осіб, засуджених до довічного позбавлення волі, цим Законом не передбачено.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, котрий не заперечував проти задоволення скарги, вважаючи ухвалу суду не обґрунтованою; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст.409 КПК України, підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є, зокрема, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

За змістом ст.52 КПК України участь захисника є обов`язковою у кримінальному провадженні щодо особливо тяжких злочинів.

Засуджений, згідно ч.3 ст.43 КПК України, має права обвинуваченого, передбачені статтею 42 цього Кодексу, в обсязі необхідному для його захисту на відповідній стадії судового провадження.

Обвинувачений, відповідно до п.3 ч.3 ст.42 КПК України, наділений правом мати захисника, який би брав участь у проведенні процесуальних дій, та на отримання правової допомоги захисника за рахунок держави у випадках, передбачених цим Кодексом та/або законом, що регулює надання безоплатної правової допомоги.

Як передбачено ч.1 ст.49 КПК України, слідчий прокурор, слідчий суддя чи суд зобов`язані забезпечити участь захисника у кримінальному провадженні, зокрема, у випадках, якщо відповідно до вимог ст. 52 цього Кодексу участь захисника є обов`язковою, а підозрюваний, обвинувачений не залучив захисника, або підозрюваний, обвинувачений заявив клопотання про залучення захисника, але за відсутністю коштів чи з інших об`єктивних причин не може його залучити самостійно.

З аналізу матеріалів кримінального провадження вбачається, що усупереч вимогам ст.ст. 49, 52, 324 КПК України фактичної участі захисника у розгляді клопотання ОСОБА_7 , який засуджений за вчинення особливо тяжких злочинів, судом забезпечено не було, заходів для прибуття адвоката в судове засідання не вжито та здійснено судове провадження за відсутності захисника, участь якого в даному випадку є обов`язковою.

Наведена обставина, що призвела до порушення права засудженого на захист, згідно п.4 ч.2 ст.412 КПК України, є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та безумовною підставою для скасування судового рішення.

Крім того, за змістом п.7 ч.2 ст.412 КПК України судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо у матеріалах провадження відсутній журнал судового засідання або технічний носій інформації, на якому зафіксовано судове провадження в суді першої інстанції.

Як встановлено апеляційним судом, в матеріалах кримінального провадження журнал судового засідання відсутній.

Отже, враховуючи, що судом першої інстанції при розгляді кримінального провадження допущені істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, апеляційна скарга засудженого ОСОБА_7 підлягає частковому задоволенню, а ухвала суду - скасуванню з направленням справи на новий судовий розгляд.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 412, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 03 лютого 2016 року про відмову в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про зарахування строку тримання в місцях попереднього ув`язнення до строку відбування покарання скасувати, та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4