Справа №336/1417/16-к
Пр. №1-кп/336/209/2016
У Х В А Л А
про призначення судового розгляду
13 квітня 2016 року м.Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 , при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження: з боку обвинувачення: прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , з боку захисту: обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника обвинуваченого адвоката: ОСОБА_6 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт за матеріалами кримінального провадження, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000647 від 18.02.2016 року, відносно ОСОБА_5 за обвинуваченням у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

16.03.2016 року прокурор Запорізької місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 звернувся до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя з обвинувальним актом за матеріалами кримінального провадження відносно ОСОБА_5 за обвинуваченням у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України.

В підготовчому судовому засіданні прокурор вважає, що наявні всі підстави для призначення судового розгляду у відкритому судовому засіданні. Підстав для зміни чи припинення запобіжного заходу прокурор не вбачає. Прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою, за змістом якого ОСОБА_5 обвинувачується у скоєнні злочину, який віднесено до тяжких злочинів. Прокурор зазначає про наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення, раніше засуджений, може переховуватися від суду, не має стійких соціальних зв`язків, офіційного джерела прибутку. Зазначені ризики, на думку сторони обвинувачення, свого значення не втратили, обставини, що характеризують особу ОСОБА_5 , не змінилися. Тому просить продовжити строк дії запобіжного заходу на 30 днів.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник проти призначення справи до судового розгляду не заперечували, пояснивши, що не заперечують й щодо продовження запобіжного заходу у вигляді утримання під вартою.

Потерпіла ОСОБА_4 проти призначення справи до судового розгляду не заперечувала, повідомила, що цивільний позов не заявляє, оскільки матеріальна шкода відшкодована їй шляхом повернення майна, інших пояснень не надала.

Заслухавши думку учасників процесу, перевіривши матеріали кримінального провадження, суд дійшов наступних висновків.

У відповідності до ч.1 ст.315 КПК України в підготовчому судовому засіданні суд не встановив підстав, передбачених п.1-4 ч.3 ст.314 КПК України, для прийняття рішення про повернення кримінального провадження прокурору для продовження досудового розслідування, закриття провадження у справі, або повернення обвинувального акта прокурору, направлення обвинувального акта до відповідного суду для визначення підсудності. Тому перешкоди для призначення провадження до судового розгляду відсутні.

Обставини справи не вимагають її судового розгляду у закритому судовому засіданні, справа підлягає розгляду суддею одноособово.

Ґрунтуючись на матеріалах кримінального провадження, необхідним є виклик учасників кримінального провадження, а саме прокурора, обвинуваченого, його захисника, потерпілої та свідків згідно переліку до обвинувального акту.

У відповідності до ч.3 ст. 315 КПК України, оскільки клопотань про зміну та скасування заходів забезпечення кримінального провадження учасниками процесу не заявлено, обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою суд залишає без змін.

Крім того, вислухавши клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу, суд вирішує питання про доцільність його продовження у відповідності до глави 18 КПК України. Заслухавши думки учасників процесу, суд дійшов висновку про те, що клопотання прокурора слід задовольнити, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 5 Конвенції (правова позиція ЄСПЛ, викладена у п. 60 рішення від 6 листопада 2008 року у справі "Єлоєв проти України") після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а тому слідчому судді, суду у разі задоволення клопотання про обрання або продовження терміну застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно чітко зазначити у судовому рішенні про наявність іншої підстави (підстав) або ризику, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК.

Зокрема, у п. 33 рішення ЄСПЛ від 11.04.2013 у справі "Вєренцов проти України" ЄСПЛ зазначив, що відповідно до його усталеної практики, яка відображає принцип, пов`язаний з належним відправленням правосуддя, у рішенні судів мають адекватно зазначатися підстави, на яких вони ґрунтуються. Ступінь застосування цього обов`язку наводити підстави може змінюватися залежно від характеру рішення та повинен визначатися з огляду на обставини справи (див. п. 26 рішення ЄСПЛ у справі "Гарсія Руіс проти Іспанії").

У відповідності до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Так, встановлено, що ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 19.02.2016 року до ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді утримання під вартою строком на 60 діб до 18.04.2016 року, без визначення розміру застави.

Як вбачається з обвинувального акту, ОСОБА_5 обвинувачений у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, раніше засуджений за скоєння злочинів проти власності та в сфері обігу наркотичних засобів, що свідчить про наявність обґрунтованої підозри про можливе продовження кримінальної протиправної поведінки обвинуваченим.

Крім того, до затримання обвинувачений офіційно не працевлаштований, не мав стабільного доходу для існування, хоча є особою працездатного віку, не має тісних соціальних зв`язків, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, що свідчить про високий ризик з боку обвинуваченого переховуватись від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

За станом здоров`я обвинувачений може утримуватися в закладі тимчасового обмеження волі.

Оскільки клопотання прокурора відповідає вимогам статей 184, 199 КПК України, з`ясувавши наявність та характер ризиків, які існують, судом визнано обґрунтованим, правомірним та доцільним продовжити подальше утримання обвинуваченого під вартою, з урахуванням дати призначення судового засідання, строком на 40 діб. Встановлені судом ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, є реальними та виправдовують обмеження волі обвинуваченого.

На зазначених підставах застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Керуючись ч. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ст. 29 Конституції України, , ст.ст., 177, 183, 194, 196-199, 314-316, 369-372, 392 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Призначити судовий розгляд кримінального провадження на підставі обвинувального акта відносно ОСОБА_5 за обвинуваченням у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, який відбудеться у залі судових засідань №5 Шевченківського районного суду м.Запоріжжя, на 13.05.2016 року на 12 годину 00 хвилин.

Застосований до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишити без змін, продовжити строк його дії на 40 діб, - з 13.04.2016 року по 22.05.2016 року.

Справу розглядати суддею одноособово, у відкритому судовому засіданні.

Дати розпорядження секретарю судового засідання про виклик учасників судового провадження в судове засідання в порядку, передбаченому ст.135-139 КПК України.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, його захиснику, надіслати адміністрації Запорізького слідчого ізолятору, прокурору.

Ухвала суду не оскаржується та підлягає негайному виконанню.

Суддя: ОСОБА_1