АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 182/7762/15-к Суддя 1 інстанції ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/774/195/К/16 Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 квітня 2016р. м.Кривий Ріг
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів : ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретар ОСОБА_5
розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Кривому Розі кримінальне провадження, №0003492, внесене, 15.10.2015р. до Единого реєстру досудових розслідувань відносно:
ОСОБА_6 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Нікополь,

Дніпропетровської області, громадянки України,

освіта неповна середня, учениці 10-Б классу

КЗ «Нікопольська середня загальноосвітня школа

І-ІІІ ступенів №4», не заміжньої, зареєстрованої та

мешкаючої:

АДРЕСА_1 , раніше судимої:

-17.03.2015р. Нікопольським міськрайонним

судом за ч.2 ст.186, ст.75, 104 КК України до

покарання у виді позбавлення волі строком на 4р.,

звільненої від відбування покарання з випробуванням

строком 1р.6 міс.

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.185 КК України, за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_6 на вирок Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 4 січня 2016р.
Вироком суду першої інстанції 4 січня 2016р., ОСОБА_6 визнано виною у вчиненні кримінального правопорушення за ч.2 ст.185КК України і призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 2р., та на підставі ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання, частково приєднана невідбута частина покарання за попереднім вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області області від 17.03.2015р., остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4р.1 міс.
Вирішено питання по речовим доказам.
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_7
обвинувачена ОСОБА_6
законного представника неповнолітньої обвинуваченої: ОСОБА_8 ,
захисник обвинуваченої ОСОБА_9

В С Т А Н О В И Л А:
В апеляційній скарзі, обвинувачена ОСОБА_6 , просить змінити вирок суду, в частині призначеного покарання, застосувати до неї ст.75 КК України, звільнивши від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 3р.
За обставин, встановлених судом і детально наведених у вироку, ОСОБА_6 визнано винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, за наступних обставин.
Неповнолітня ОСОБА_6 , 12 жовтня 2015р., приблизно о 04.30 год. знаходилася у квартирі АДРЕСА_2 , де в неї виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, впевнившись, що за нею ніхто не спостерігає, таємно, умисно, повторно, з корисливих мотивів викрала з кухонного столу у квартирі АДРЕСА_3 мобільний телефон «Lenovo A800» вартістю 1000 грн., в якому були встановлені картка пам`яті розміром 4 ГБ вартістю 100 грн, а також сім-картка МТС вартістю 10 грн, на рахунку якої були гроші в розмірі 10 грн., які належали ОСОБА_10 .

Після цього обвинувачена з місця вчинення злочину зникла, викрадене майно продала, грошовими коштами розпорядилася на власний розсуд.

Своїми діями обвинувачена заподіяла потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 1130 грн.

Обвинувачена ОСОБА_6 , обґрунтовуючи апеляційну скаргу, просить призначити їй покарання, із застосуванням ст.75 КК України, з випробуванням, вказує, що суд першої інстанції, не врахував у сукупності обставини скоєного злочину та характеризуючи данні про її особу, призначивши їй покарання у виді реального позбавлення волі, при цьому, приблизивши строк покарання до максимального строку, встановленого в санкції ч.2 ст.185 КК України.
В запереченнях на апеляційну скаргу обвинуваченої, прокурор у кримінальному провадженні, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а вирок Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області відносно ОСОБА_6 , залишити без змін, оскільки вважає рішення суду першої інстанції законним, обґрунтованим і вмотивованим, а призначене покарання, необхідним й достатнім для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.
Обвинувачена ОСОБА_6 , в судовому засіданні апеляційної інстанції, повністю підтримала свою апеляційну скаргу, просила її задовольнити, змінити рішення суду в частині призначеного покарання, застосувати до неї ст.75 КК України, звільнивши від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, встановивши 3-х річний іспитовий строк.
Законний представник неповнолітньої обвинуваченої ОСОБА_8 , в судовому засіданні апеляційної інстанції, повністю підтримав апеляційну скаргу ОСОБА_6 , просив її задовольнити, змінити рішення суду в частині призначеного ОСОБА_6 покарання, застосувати до неї ст.75 КК України, звільнивши від відбування призначеного судом покарання з випробуванням.
Захисник обвинуваченої ОСОБА_9 , в судовому засіданні апеляційної інстанції, підтримав апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_6 , просив її задовольнити, змінити рішення суду в частині призначеного покарання, застосувати до її підзахисної ст.75 КК України, звільнивши від відбування призначеного судом покарання з випробуванням.
Прокурор, в судовому засіданні при апеляційному розгляді, заперечувала проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченої ОСОБА_6 , просила рішення суду першої інстанції відносно ОСОБА_6 , залишити без змін.
Заслухавши доповідь судді, вислухавши думку сторін, перевіривши матеріалами кримінального провадженні, прослухавши технічний запис судових засідань, обговоривши доводи обвинуваченої, колегія суддів, не знаходить підстав для задоволення її апеляційної скарги.
Відповідно до вимог ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції, переглядає рішення суду першої інстанції, в межах апеляційної скарги.
Доводи обвинуваченої є не обґрунтованими, оскільки при призначенні обвинуваченій покарання, суд першої інстанції, виходячи з вимог ст.ст.50, 65, 103 КПК України, ретельно перевірив, обставини які пом`якшують покарання, а також перевірив відомості, характеризуючи її особу, і встановив, що ОСОБА_6 вчинила злочин, який відповідно до ст.12 КК України, відноситься до злочинів середньої тяжкості, що вона раніше судима за скоєння тяжкого злочину (ар.пр.91, 93, 94-95, т.1), новий злочин вона вчинила у період іспитового строку (ар.пр.92 т.1), що вона навчається у школі і виховується у повній сім`ї разом з батьком і матір`ю, має належні умови для проживання і навчання (ар.пр.90, т.1), позитивно характеризується за місцем навчання (ар.пр.98, т.1), вона може усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними.
Суд першої інстанції правильно визнав обставинами, які пом`якшують покарання, щире каяття і вчинення злочину неповнолітнім ( ар.пр.50, т.2).
Вирішуючи питання про вид і строк покарання, суд першої інстанції, слушно вказав, що ОСОБА_6 , 17.03.2015р. була засуджена Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.186 КК України, який згідно ст.12 КК України, є тяжким злочином, і за яким їй було призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4р., зі звільненням на підставі ст.75, 104 КК України від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1р. 6міс.(ар.пр.93,94-95, т.1), у зв`язку з засудженням перебувала на обліку кримінально-виконавчої інспекції м.Нікополя(ар.пр.92, т.1).
Суд урахував і характеризуючи данні з боку педагогічного колективу, в характеристиці зазначено, що вона за характером різка не стримана, правила здорового способу життя і безпечної поведінки виконує епізодично і частково, має порушення дисципліни, схильна до протиправної поведінки. Батьки нехтують вихованням доньки(ар.пр.98).
В період іспитового строку, обвинувачена, повторно скоїла злочин, тому суд першої інстанції, керуючись ч.3 ст.78 КК України, призначив покарання за вимогами ст.ст.71, 72 КК України.
У п.26 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003р. №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», зазначається, що коли особа була засуджена до позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням або була звільнена від відбування покарання умовно-достроково і в період іспитового строку або строку умовно-дострокового звільнення, вчинила новий злочин, суд зобов`язаний визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі, зокрема й тоді, коли останнім за часом вироком призначаються більш м`які види покарання.
У ч.4 ст.71 КК України, передбачено, що остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання призначеного за новий злочин, а також від не відбутої частини покарання за попереднім вироком.

Колегія суддів вважає, що, призначивши обвинуваченій покарання у виді позбавлення волі і встановивши строк 4р.1 міс., суд першої інстанції діяв в рамках кримінального закону.

Доводи обвинуваченої щодо призначення їй майже максимального строку покарання, колегія суддів вважає надуманими, і погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для застосування до обвинуваченої положень ст.ст.69, 75, 104 КК України і призначення їй більш м`якого покарання ніж передбачено санкцією ч.2 ст.185 КК України або звільнення від відбування покарання з випробуванням.

З огляду на зазначене, колегія суддів вважає, що вирок суду першої інстанції є законним, і вмотивованим, і не вбачає підстав, для зміни вироку в частині призначеного покарання, як того просить обвинувачена.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_6 , залишити - без задоволення, а вирок Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 4 січня 2016р., яким ОСОБА_6 визнано винною і засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України - без змін.
Запобіжний захід, застосований ОСОБА_6 , 26.10.2015р. у вигляді домашнього арешту, припинив свою дію.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена, шляхом подачі касаційної скарги, безпосередньо до суду касаційної інстанції, протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.
Судді апеляційного суду
Дніпропетровської області
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4