Справа № 755/2469/15-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" березня 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

за участю захисника ОСОБА_4

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Зазим`я, Броварського району, Київської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, одруженого, маючого на утриманні трьох неповнолітніх дітей, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимий, -

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
До суду надійшов обвинувальний акт по кримінальному провадженню № 0016276 відносно ОСОБА_5 за обвинуваченням його у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України.

Прокурор просив призначити обвинувальний акт до судового розгляду.

Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього документи суд приходить до наступного:

згідно п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, в підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Дослідивши обвинувальний акт та додані до нього документи суд приходить до наступного: відповідно до п.5 ч.2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Суд вважає, що наведена норма КПК при складанні обвинувального акту порушена.

Як вбачається з обвинувального акту у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 , внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0016276 від 24 листопада2014 року, ОСОБА_5 обвинувачується за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.185 КК України (крадіжка), однак в обвинувальному акті відсутні будь-які відомості, щодо вартості викрадених речей (зелених насаджень) ОСОБА_6 , а встановлено, що вартість знищених невстановленими досудовим слідством особами зелених насаджень становить на суму 18750 грн. 00 коп.

Беручи до уваги вище викладене, а також те, що в обвинувальному акті відносно ОСОБА_6 , відсутні будь-які відомості щодо вартості викрадених речей (зелених насаджень), а ст. 185 КК України (крадіжка) є матеріальний склад злочину та згідно постанови пленуму ВСУ №10 від 6 листопада 2009 року Про судову практику у справах про злочини проти власності, передбачено при крадіжці обов`язкове встановлення вартості викрадених речей, а не вартості пошкодження майна, так як за дії по пошкодження майна передбачена відповідальність за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.194 КК України.

Згідно з п. 2. постанови № 10 Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року Про судову практику у справах про злочини проти власності, - предметом злочинів проти власності є майно, яке має певну вартість і є чужим для винної особи: речі (рухомі й нерухомі), грошові кошти, цінні метали, цінні папери тощо, а також право на майно та дії майнового характеру, електрична та теплова енергія.

Якщо за викрадення, заволодіння, привласнення, знищення, пошкодження та інші діяння щодо певного майна, предметів або засобів (наприклад, вогнепальна зброя, наркотичні засоби, психотропні речовини, прекурсори, радіоактивні матеріали тощо) відповідальність передбачено за статтями, які містяться в інших розділах Особливої частини Кримінального кодексу України (далі КК), то такі діяння мають кваліфікуватися за цими статтями і додаткової кваліфікації за відповідними статтями розділу VI Особливої частини КК не потребують.

Згідно з п. 25 Постанови, - розмір майна, яким заволоділа винна особа в результаті вчинення відповідного злочину, визначається лише вартістю цього майна, яка виражається у грошовій оцінці. Вартість викраденого майна визначається за роздрібними (закупівельними) цінами, що існували на момент вчинення злочину, а розмір відшкодування завданих злочином збитків за відповідними цінами на час вирішення справи в суді. За відсутності зазначених цін на майно його вартість може бути визначено шляхом проведення відповідної експертизи.

В порушення п.5 ч.2 ст. 291 КПК України даний обвинувальний акт не містить конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення що порушує право ОСОБА_7 на захист, так як не зрозуміло від якого обвинувачення він захищається.

Також, відповідно до п.7 ч.2 ст. 291 КПК України, в обвинувальному акті повинно бути вказано розмір шкоди завдану кримінальним правопорушенням, однак в даному випадку вказана завдана шкода від кримінального правопорушення не підтверджена.

Виявлені судом вищезазначені обставини перешкоджають призначенню кримінального провадження до судового розгляду.

Враховуючи викладене, суд вважає, що обвинувальний акт стосовно ОСОБА_5 підлягає поверненню в зв`язку з невідповідністю вимогам КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314, 315 КПК України, -

У Х В А Л И В:
Обвинувальний акт у кримінальному провадженню № 0016276 відносно ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, - повернути прокурору Дніпровського району м. Києва в зв`язку з невідповідністю вимогам КПК України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом семи днів з моменту її проголошення.

Суддя: