Справа № 461/5441/15-к Слідчий суддя: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/783/275/16 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2016 року Колегія Суддів Судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

Головуючого-судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі судового засідання: ОСОБА_5

з участю прокурора: ОСОБА_6

адвоката: ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 у кримінальному провадженні №0000218 на ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 05 травня 2016 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Даною ухвалою задоволено клопотання слідчого СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_9 та продовжено строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 без визначення застави до 05 червня 2016 року.

ОСОБА_8 органом досудового розслідування підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України (матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за номером №0000218 02 квітня 2014 року), а саме, що він 02 квітня 2014 року приблизно о 05 год. 17 хв. у місті Львові, керуючи автомобілем марки "Рено Трафік", р/н НОМЕР_1 та рухаючись ним у крайній лівій смузі руху вул. Стрийської в напрямку виїзду за межі міста, наближаючись до перехрестя вулиць Стрийська-Максимовича, порушив вимоги чинних розділів ПДР України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року зі змінами та доповненнями відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 136 від 06.03.2013 року, а саме: Р.1 п.п. 1.5; 1.10 ( в частині значення терміну "небезпека для руху"; "пішохідний перехід"); Р.2 п. 2.3 (підпунктів "б" та "д"); 2.10. а, в, г, д, є; Р. 12 п. 12.3; 12.4; 12.9 (підпункту "б") та Р.18 п. 18.1, які виразились в тому, що керуючи вказаним транспортним засобом, який перебував у технічно-справному стані та перевищуючи максимальну швидкість дозволену у населеному пункті, був не уважним та не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміну, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, на якому в цей час перебував пішохід ОСОБА_10 , та з моменту виникнення небезпеки для руху пішохода ОСОБА_10 , яку він об`єктивно спроможний був виявити, негайно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, щоб дати дорогу пішоходу, для якого могла бути створена небезпека, що призвело до дорожньо-транспортної пригоди (наїзду на пішохода), в результаті якої пішохід ОСОБА_10 (парох церкви Успення Пресвятої Богородиці) отримав тілесні ушкодження, що призвели до його смерті на місці ДТП. Будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди водій ОСОБА_8 перемістив тіло пішохода ОСОБА_10 з проїзної частини дороги на роздільний газон, не вживши заходів для надання першої медичної допомоги потерпілому, не викликав карету швидкої медичної допомоги та не повідомив про ДТП орган чи підрозділ міліції, а перемістивши транспортний засіб залишив на ньому місце пригоди.

У поданій апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 , не погоджуючись з ухвалою слідого судді, покликається на те, що слідчий суддя належним чином не дослідив та не врахував відсутність підстав передбачених ст. 177 КПК України, зокрема той факт, що слідчим щодо ОСОБА_8 не було вжито у день оголошення підозри заходів для вручення складеного повідомлення про підозру у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень. А відтак, ОСОБА_8 не набув процесуального статусу підозрюваного, не ознайомлений зі своїми правами та обов`язками і, відповідно, не міг бути арештованим. Вважає, що слідчий суддя переклав відповідальність за перегляд прийнятого ним рішення та наслідки за результатами його можливого оскарження до вищестоящих інстанцій. Вказує на те, що прокурор, з його точки зору, не довів, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе відвернути ризики, зазначені у ст. 177 КПК України та не визначив можливості застосування застави, а тому вважає, що прокурор не довів обставини, що виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою, а саме те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, а також з`явились обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування. Просить скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою прийняти неупереджене, справедливе та законне рішення, а саме, у випадку визнання судом факту неможливості на даний час скасування арешту, визначити ОСОБА_8 заставу у розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Заслухавши суддю-доповідача, виступ захисника ОСОБА_7 , який повністю підтримав апеляційну скаргу, просить її задоволити, думку прокурора, який вважає рішення слідчого судді законним і обґрунтованим, клопоче про залишення оскаржуваної ухвали слідчого судді без зміни, а апеляційної скарги без задоволення, вивчивши матеріали судового провадження та матеріали кримінального провадження, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, Колегія Суддів вважає, що така задоволенню не підлягає.
Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

13 травня 2015 року відносно ОСОБА_8 складено повідомлення про підозру за ч.2 ст. 286 КК України, а 14 травня 2015 року слідчим СУ ГУНП У Львівській області ОСОБА_9 винесено постанову про зупинення досудового розслідування то оголошення розшуку підозрюваного ОСОБА_8

14 травня 2015 року у зв`язку із не встановленням місця перебування ОСОБА_8 , винесено постанову про оголошення його в розшук, а досудове розслідування зупинено.

14 травня 2015 року слідчим суддею Галицького районного суду м.Львова ОСОБА_1 винесено ухвалу про дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_8 і доставку його до суду для вирішення питання про обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

04 листопада 2015 року слідчим СВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_9 досудове розслідування відновлено та 19 листопада 2015 року зупинено.

31 грудня 2015 року ОСОБА_8 затриманий правоохоронними органами Республіки Естонія ( згідно з повідомленням Українського Бюро Інтерполу) і з цього часу ОСОБА_8 утримується під вартою.

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 02 січня 2016 року застосовано до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

06 січня 2016 року СУ ГУ НП у Львівській області за погодженням прокуратури Львівської області звернулося до Генеральної прокуратури Республіки Естонія з клопотанням про видачу правоохоронним органам України підозрюваного ОСОБА_8

20 січня 2016 року Ухвалою Колегії Суддів Судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Львівської області ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 02 січня 2016 року про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою залишено без змін та визначено строк дії цієї ухвали від 02 січня 2016 року на 60 днів по 01 березня 2016 року.

22 лютого 2016 року досудове розслідування вищевказаного кримінального провадження відновлено.

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 26 лютого 2016 року продовжено строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 до 03 квітня 2016 року.

27 лютого 2016 року слідчим СУ ГУНП у Львівській області досудове розслідування зупинено у зв`язку з виконанням процесуальних дій в межах міжнародного співробітництва.

04 березня 2016 року Ухвалою Колегії Суддів Судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Львівської області ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 26 лютого 2016 року залишено без змін.

30 березня 2016 року слідчим СУ ГУНП у Львівській області досудове розслідування відновлено і 31 березня 2016 року слідчим суддею Галицького районного суду м.Львова продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 до 06.05.2016 року. Дану ухвалу залишено без змін Апеляційним судом Львівської області 08 квітня 2016 року.

01.04.2016 року слідчим СУ ГУ НП у Львівській області досудове розслідування зупинено у зв`язку з виконанням процесуальних дій у межах міжнародного співробітництва.

07.04.2016 року слідчим досудове розслідування відновлено та цього ж дня зупинено.

05.05.2016 року слідчим досудове розслідування відновлено у зв`язку із проведенням слідчих та процесуальних дій і цього ж дня слідчий СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_9 , за погодженням із прокурором прокуратури Львівської області ОСОБА_6 , звернувся до Галицького районного суду м. Львова з клопотанням про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 , яке мотивував тим, що по даному кримінальному провадженню завершити розслідування на даний час, немає можливості, оскільки виконується екстрадиція підозрюваного ОСОБА_8 , після чого необхідно буде вручити повідомлення про підозру ОСОБА_8 , допитати останнього по суті інкримінованого йому кримінального правопорушення, провести із підозрюваним ОСОБА_8 слідчий експеримент, при необхідності провести одночасні допити декількох осіб між підозрюваним ОСОБА_8 та іншими учасниками процесу, призначити автотехнічну експертизу обставин та механізму розвитку ДТП, оголосити остаточну підозру ОСОБА_8 , виконати вимоги ст. 290 КПК України, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування. Слідчий вважає, що з часу обрання запобіжного заходу ОСОБА_8 по даний час ризики не зменшились і це унеможливлює застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.
Згідно ч.1 ст.42 КПК України, підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому ст.ст.276-279 КПК України, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень.
Згідно матеріалів кримінального провадження відносно ОСОБА_8 за № 00000218, 13 травня 2015 року слідчим відносно ОСОБА_8 складено повідомлення про підозру за ч.2 ст.286 КК України; 14 травня 2015 року слідчим винесено постанову про зупинення досудового розслідування та оголошено підозрюваного ОСОБА_8 у розшук.
У засіданні апеляційної інстанції 12 травня 2016 року слідчий повідомив про те, що станом на 13 травня 2015 року ОСОБА_8 за місцем праці і проживання був відсутній, близькі родичі жодних даних про його місцезнаходження не надали.
У цьому ж засіданні апелянт адвокат ОСОБА_7 надав Колегії Суддів копію протоколу затримання ОСОБА_8 31 грудня 2015 року патрульним поліцейським Ідатської Префектури у м.Нарва (повідомлення Інтерполу № 2015/72631; DIF 440) за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України ( подія 02 квітня 2014 року о 17.17 у м.Львові, у ході якої ОСОБА_8 , керуючи транспортним засобом на нерегульованому переході збив пішохода ОСОБА_11 заподіявши останньому тілесні ушкодження, від яких він помер на місці події; підозрюваний залишив місце події, не надав потерпілому першу допомогу, не повідомив про те, що відбулося, поліцію).
Наведені обставини, на переконання Колегії Суддів, свідчать про те, що, виходячи із змісту норми ч.1 ст.42 КПК України, ОСОБА_8 набув статусу підозрюваної особи, оскільки відносно нього 13 травня 2013 р. складено повідомлення про підозру, він затриманий за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України компетентними органами Республіки Естонія у зв`язку із оголошенням його у розшук, сама ж підозра не вручена йому внаслідок залишення ним свого постійного місця знаходження; слідчими ж органами, як вважає Колегія Суддів, вжито усіх можливих заходів для встановлення його місця знаходження та вручення йому повідомлення про підозру.
Тому, доводи апелянта про відсутність у затриманого ОСОБА_8 статусу підозрюваного, на переконання Колегії Суддів, є неспроможними.
Колегія Суддів вважає, що слідчим суддею обґрунтовано встановлено, що ризик, передбачений п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, не зменшився, а застосування більш м`яких запобіжних заходів для його запобігання є недостатнім.

Також, на думку Колегії Суддів, обґрунтованими є викладені в клопотанні слідчого доводи щодо неможливості завершення досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання під вартою ОСОБА_8 .

Відтак, слідчий суддя суду першої інстанції, врахувавши тяжкість злочину, в якому підозрюється ОСОБА_8 , дані про його особу, конкретні обставини кримінального провадження, мотиви, викладені в клопотанні слідчого, прийшов до вірного висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою підозрюваного.

За наведених обставин, Колегія Суддів погоджується з висновком слідчого судді про те, що зазначені у клопотанні слідчого обставини виправдовують подальше тримання підозрюваного ОСОБА_8 під вартою, а тому ухвала слідчого судді є законною і підстав для її скасування не вбачає.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при розгляді справи слідчим суддею, які були б підставою для скасування ухваленого судового рішення, Колегією Суддів не встановлено.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, Колегія Суддів,
ухвалила:
апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 05 травня 2016 року про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 без визначення застави до 05 червня 2016 року залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 05 травня 2016 року без змін.

Ухвала оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4