Справа № 592/3970/16-к
Провадження № 1-кс/592/1623/16
22 квітня 2016 року м.Суми

Слідчий суддя Ковпаківського районного суду м.Суми ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , без застосування технічних засобів фіксування кримінального провадження розглянув клопотання власника майна ОСОБА_3 про скасування арешту з його автомобіля, який був накладений ухвалою слідчого судді,
ОСОБА_3 звернувся до суду з вказаним клопотанням в якому зазначив, що він є власником автомобіля АУДІ А-4 н.з. НОМЕР_1 . Даний автомобіль був придбаний під час шлюбу, тому автомобіль також являється спільним майном подружжя.
Слідчим відділенням Сумського відділу поліції проводиться досудове розслідування за ч.3 ст.185 КК України, по якому був вилучений вказаний автомобіль, на якому був затриманий ОСОБА_5 з викраденим майном, який підозрюється у вчиненні крадіжки.
Ухвалою слідчого судді від 10.03.2016 року був накладений арешт на цей автомобіль.
Ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 18.03.2016 року ухвала слідчого судді була частково скасована.
Своє рішення суд мотивував тим, що під час досудового розслідування необхідно буде додатково оглянути автомобіль.
Місцем збереження автомобіля була визначена відкрита територія Сумського відділу поліції по вул.Першотравневій, 21 в м.Суми.
На даний час автомобіль зберігається в неналежних умовах, під відкритим небом, до нього мають доступ всі бажаючи.
В нічний час автомобіль взагалі залишається без охорони.
Все це може привести до втрати його товарного виду, заміни деталей або пошкодження автомобіля.
Слідчим були проведені всі необхідні слідчі дії по автомобілю.
Він як власник автомобіля не являється, ні підозрюваним, ні обвинуваченим у вказаному кримінальному провадженні.
Також він не несе за законом ніякої матеріальної відповідальності за дії ОСОБА_5 , тому на його думку відпала необхідність у застосуванні в подальшому арешту його автомобіля.
У зв`язку з арештом автомобіля він як власник позбавлений права користуватись своїм автомобілем.
В судовому засіданні ОСОБА_3 своє клопотання підтримав у повному обсязі, обґрунтував його тими ж підставами, що зазначені в клопотанні, крім того додав, що він є інвалідом другої групи, у зв`язку з чим використовував даний автомобіль як засіб пересування до медичних закладів, оскільки користуватись транспортом загального користування за станом свого здоров`я він не може і у зв`язку з арештом автомобіля він вимушений користуватися послугами таксі, що спричиняє йому додаткові матеріальні витрати. Також у нього є хвора теща, яка проживає в с.Новосуханівка, Сумського району, яке розташоване на відстані більш ніж 25 км., тому на своєму автомобілі вони з дружиною часто їздили до неї для надання необхідної допомоги.
Крім того, додав, що підозрюваного ОСОБА_5 він не знає і автомобіль йому не передавав. А автомобіль вказаній особі міг передати без його відома його син.
Слідчий ОСОБА_4 заперечує проти задоволення даного клопотання і по суті пояснив, що дійсно на даний час автомобіль зберігається в опечатаному виді на відкритій площадці перед входом в Сумській міський відділ поліції разом з власним та службовим транспортом працівників поліції. Після накладення арешту на автомобіль, слідчим була призначена дактилоскопічна експертиза по відбиткам пальців рук, вилученим з автомобіля. Просить відмовити у знятті арешту з автомобіля, оскільки по кримінальному провадженню ще треба провести трасологічну експертизу по шинам з автомобіля щоб порівняти з вилученими слідами з місця події. Також потрібно провести експертизу по мікрочастицям, провести слідчі експерименти із свідками щодо впізнання автомобіля на місці події. Тому в задоволенні клопотання просить відмовити.
Заслухавши пояснення заявника та слідчого дослідивши матеріали кримінального провадження вважаю, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.
Так, 08.03.2016 року співробітниками поліції був затриманий автомобіль АУДІ А4 н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_5 .
Цей автомобіль зареєстрований за ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію серії НОМЕР_2 , тому ОСОБА_3 являється його власником.
Оскільки даний автомобіль був придбаний ОСОБА_3 в період зареєстрованого шлюбу, тому автомобіль являється спільним майном подружжя ОСОБА_3 та його дружини.
З автомобіля було вилучене викрадене майно.
08.03.2016 року вказаний автомобіль був оглянутий слідчим Сумського відділу поліції.
Ухвалою слідчого судді від 10.03.2016 року був накладений арешт на автомобіль АУДІ А4 н.з. НОМЕР_1 , належний на праві власності ОСОБА_3 та інше вилучене з автомобіля майно. В рішенні слідчого судді було зазначено, що вказаний автомобіль може бути визнаний засобом вчинення кримінального правопорушення, що стало підставою для накладення арешту.
Однак, ухвалою колегії суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області від 18.03.2016 року ухвала слідчого судді в частині накладення арешту на автомобіль як на засіб вчинення кримінального правопорушення була скасована і був накладений арешт на вказаний автомобіль для проведення відповідних експертиз.
Необхідність арешту автомобіля суд апеляційної інстанції у своєму рішенні обґрунтував тим, що є необхідність у проведенні повного огляду зазначеного автомобіля та проведенні ряду експертиз, для чого є потреба в збереженні автомобіля без доступу сторонніх осіб.
Будь яких інших підстав арешту автомобіля в рішенні суду зазначено не було.
Згідно ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Відповідно до вимог ч.1 ст.174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
У відповідності з вимогами ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
При розгляді клопотання достовірно було встановлено, що арештований автомобіль з моменту його затримання і до теперішнього часу зберігається на відкритому майданчику, розташованому напроти Сумського відділу поліції разом із особистим та службовим транспортом працівників поліції, що є грубим порушенням п.20 Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.11.2012 року № 1104, яким передбачено, що зберігання речових доказів у вигляді автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, здійснюється на спеціальних майданчиках і стоянках Державтоінспекції МВС для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів.
Тобто, арештований автомобіль зберігається не на спеціальному майданчику, як то передбачено вищезазначеним Порядком, а зберігаються на звичайній автостоянці службового та особистого транспорту співробітників Сумського відділу поліції по вул.Першотравневій, 21 у зв`язку з чим до арештованого автомобіля мається вільний доступ сторонніх осіб, що не виключає можливості його пошкодження, що в свою чергу спричинить втрату товарного виду, заміни вузлів і агрегатів, тощо.
Крім того, з моменту затримання і до теперішнього часу пройшло більше ніж півтора місяці, однак як пояснив слідчий за цей час по кримінальному провадженню призначені ще не всі експертизи.
Зі слів слідчого потрібно провести ще трасологічну експертизу шин арештованого автомобіля, щоб порівняти малюнок шин з вилученими з місця події слідів, однак як вбачається з протоколу огляду місця події від 08.03.2016 року з місця події сліди шин автотранспортних засобів не вилучались.
Будь-яких інших доказів причетності даного автомобіля до інших крадіжок звідки вилучались би такі сліди, слідчим надано не було.
Слідчий також зазначив, що потрібно провести експертизу микроволокон вилучених з автомобіля, але з протоколу огляду автомобіля вбачається, що ніякі мікрооб`єкти не вилучались і слідчий на теперішній момент не позбавлений можливості додатково вилучити ці мікрооб`єкти, після чого автомобіль стане не потрібним для проведення експертизи.
Що стосується проведення слідчого експерименту щодо впізнання автомобіля свідками, то слідчий не був позбавлений можливості до теперішнього часу провести такі експерименти, оскільки з його слів деякі свідки встановлені.
І для проведення цих експериментів автомобіль не потрібен, оскільки якщо свідки запам`ятали номерні знаки автомобіля, то вони зможуть про це повідомити, а якщо запам`ятали тільки модель і колір, то також можуть про це повідомити.
Як вказав слідчий ОСОБА_4 інших слідчих дій проводити з автомобілем не планується.
Тобто, зі слів слідчого можна зробити висновок, що на даний час всі необхідні слідчі дії з автомобілем вже проведені.
Крім того, при розгляді клопотання також було встановлено, що заявник ОСОБА_3 не являється, ні підозрюваним, ні обвинуваченим по кримінальному провадженню, також він не несе ніякої цивільної та будь-якої іншої відповідальності за дії підозрюваного ОСОБА_5 та інших осіб, крім того, вказаний автомобіль не підлягає ні спеціальній, ні іншій конфіскації і не може бути предметом забезпечення цивільного позову.
Слідчий ОСОБА_4 при розгляді клопотання підтвердив, що ОСОБА_3 не причетний до підозрюваного ОСОБА_5 і не причетний до кримінального провадження.
Крім того, заявник ОСОБА_3 як власник, має право вільно користуватись належним йому та його дружині автомобілем, використовувати його для власних потреб, чого він не може робити із-за накладеного арешту.
Однією із загальних засад кримінального провадження, визначених п.21 ч.1 ст.7 КПК України є розумність строків. Відповідно до ст.28 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.
Відповідно до п.2 ч.3 ст.132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.
Таким чином, враховуючи наслідки арешту майна для інших осіб, в даному випадку для власника майна ОСОБА_3 , розумність та співрозмірність обмеження його права власності на автомобіль завданням кримінального провадження, розумні строки, вважаю, доведеним заявником ОСОБА_3 як власником майна, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба, що відповідно до ч.1 ст.174 КПК України є підставою для скасування арешту вищезазначеного автомобіля.
Щодо доводів слідчого ОСОБА_4 про необхідність збереження арешту вказаного автомобіля, слідчий суддя вважає також необхідним зазначити, що згідно мотивувальної частини ухвали Апеляційного суду Сумської області від 18.03.2016 року колегія суддів на той час дійшла висновку про необхідність арешту автомобіля для проведення його повного огляду та проведення ряду експертиз, для чого на той час була потреба в збереженні автомобіля без доступу сторонніх осіб.
Однак, на даний час автомобіль вже оглянутий слідчим і з моменту його затримання і до теперішнього часу для цього було достатньо часу також для призначення всіх необхідних експертиз і зі слів слідчого для призначення в майбутньому експертиз сам автомобіль вже не потрібен, оскільки об`єкти для експертного дослідження з нього вилучені і часу для цього також було достатньо.
Тобто, арешт на автомобіль накладався з метою забезпечення доказової бази у даному кримінальному провадженні, яка на теперішній час, як встановлено вище, досягнута.
Враховуючи, що вищевказаний автомобіль не може використовуватись як беззаперечний доказ винуватості особи (осіб) у вчиненні крадіжки у кримінальному провадженні, власнику автомобіля ОСОБА_3 не пред`являлась підозра у вчиненні будь-якого злочину, до арештованого автомобіля не може бути застосована спеціальна конфіскація, арештований автомобіль не може бути спрямований на відшкодування шкоди потерпілим, арештований автомобіль не несе ніяких наслідків для підозрюваного (них) обвинуваченого (них), а для його власника навпаки цей арешт несе негативні наслідки, оскільки власник не може користуватись своїм законним правом, наданим його цивільним законодавством на користування автомобілем, крім того, слідчим при розгляди клопотання не було надано жодних доказів та не було наведено жодних обставин, які б вказували на необхідність в продовжені арешту автомобіля, тому за відсутності цих даних прихожу до висновку, що на даний час відпала потреба в застосуванні арешту вказаного автомобіля.
Клопотання про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду питання слідчим суддею від учасників процесуальної дії не надійшло, за ініціативою суду не здійснюється, що відповідає положенням ст.107 КПК України.
Керуючись ст.ст.2, 7, 107, 174, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,
П О С Т А Н О В И В :
Клопотання ОСОБА_3 задовольнити.
Скасувати арешт з автомобіля AUDI A4, сірого кольору, седан, номер кузова (шасі) НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_3 , накладений ухвалою колегії суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області від 18.03.2016 року.
Повернути автомобіль AUDI A4, сірого кольору, седан, номер кузова (шасі) НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_1 його власнику - ОСОБА_3 .
Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.
Слідчий суддя ОСОБА_1