АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1482/16 Справа № 192/1855/16-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 липня 2016 року

Колегія суддів Судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

20 липня 2016 року розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 26 травня 2016 року, якою в задоволенні клопотання

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Барнаул Російська Федерація, на даний час відбуває покарання в Солонянській виправній колонії №21, засудженого вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 травня 2014 року за ч.3 ст. 185, ч.1, 2 ст. 309, ст. 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі,

про звільнення його від відбування покарання умовно-достроково відмовлено.

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_7 звернувся до Солонянського районного суду Дніпропетровської області з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Ухвалою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 26 травня 2016 року у задоволенні зазначеного клопотання було відмовлено.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 просить ухвалу суду скасувати, так як він фактично відбув 9/10 призначеного судом покарання. Посилається на те, що він працює на виробництві, також дотримується правил внутрішнього розпорядку, виконує вимоги режиму відбування покарання та всі законні вимоги адміністрації. Зазначає, що характеризується позитивно. Таким чином повністю довів, що став на шлях виправлення.

Ухвалою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 26 травня 2016 року відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про застосування до нього умовно-дострокового звільнення від подальшого відбуття покарання.

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_7 вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 травня 2014 року було засуджено за ч.3 ст.185, ч.ч.1,2 ст.309, ст.71 КК до 3 років 6 місяців позбавлення волі.

Суд, відмовляючи в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про застосування до нього умовно-дострокового звільнення від подальшого відбуття покарання, своє рішення мотивував тим, що на час розгляду справи ОСОБА_7 відбув 2/3 частини строку покарання, працевлаштований в Солонянській виправній колонії №21 з липня 2014 року, але не постійно. На даний час працює в теплиці установи, до праці ставиться задовільно. Згідно довідки про заохочення та стягнення, на даний час заохочень не має.
Заслухавши доповідача, прокурора, який вважав ухвалу суду законною і обгрунтованою, перевіривши ухвалу суду та дослідивши судові матеріали, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно вимог ст.81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Як видно з ухвали суду першої інстанції, суд в судовому засіданні, на підставі даних про особу засудженого ОСОБА_7 , а також з урахуванням відбутого строку покарання, керуючись вимогами кримінального та кримінально-процесуального законодавства, прийшов до висновку про відмову у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення його від покарання. При цьому суд навів доводи прийняття такого рішення, які підтверджені матеріалами справи.

Судова колегія встановила, що суд при прийнятті свого обґрунтованого рішення, правильно керувався чинним кримінальним та кримінально-процесуальним законодавством, діючи у рамках вимог ст.81 КК України та ст.539 КПК України.

Суд перевірив доводи апеляційної скарги про зразкову поведінку та те, що він своєю працею довів своє виправлення та дав цьому відповідну оцінку, обґрунтовано вказавши, що засуджений дійсно за весь період відбування покарання характеризується посередньо, не приймає участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі, не приймає участь в роботі самодіяльних організацій, в реалізації програми диференційованого виховного впливу, у зв`язку з чим суд прийшов до висновку про відсутність підстав для визнання засудженого таким, що належно ставиться до праці.

Крім того, суд обґрунтовано не прийняв доводи засудженого про те, що оскільки він хворіє на тяжку хворобу, він підлягає звільненню умовно-достроково з таких підстав, мотивуючи тим, що наявність тяжкої хвороби є підставою для звільнення від покарання на підставі ст.84, а не на підставі ст.81 КК України.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні клопотання засудженого про умовно-дострокове звільнення.

Доводи апеляційної скарги про необхідність умовно-дострокового звільнення не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки виходячи з принципів інституту кримінального покарання, враховуючи дані про особу засудженого, тяжкість вчиненого злочину, умовно-дострокове звільнення буде суперечити принципу невідворотності покарання особи за вчинений злочин.

Всупереч твердженням апелянта, місцевий суд при винесенні рішення всебічно і повно дослідив всі обставини справи та дав їм відповідну оцінку.

Зважаючи на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду є законною та обґрунтованою, відсутні підстави для її зміни чи скасування, в зв`язку з чим залишає апеляційну скаргу засудженого без задоволення.

Істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, які б порушили законні права засудженого, або перешкодили, чи могли перешкодити винесенню судом правильного рішення, судовою колегією не встановлено.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 537-539 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 26 травня 2016 року щодо засудженогоОСОБА_7 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення .

Судді

______________ _________________ ______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4