12.05.2016
Справа № 642/288/16-к
Провадження № 1-кп/642/1790/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 травня 2016 року Ленінський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м.Харкові кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Малинівка Чугуївського району Харківської області, українця, громадянина України, одруженого, має сина, ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працюючого, з середньою освітою, раніше судимого: 20.05.1991 року Комінтернівським районним судом м. Харкова за ч. 3 ст. 81, ч. 2 ст. 140, ч. 2 ст. 141, ч. 2 ст. 142 КК України в силу ст.ст. 42, 44 КК України (в редакції 1960 року) до 4 років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнений 08.06.1994 року з ВК № 17 Харківської області умовно-достроково на 8 місяців 8 днів; 12.09.1995 року Чугуївським міським судом Харківської області за ч.ч. 3, 4 ст. 81, ч. 1 ст. 89, ч.ч. 2, 3 ст. 140 КК України в силу ст.ст. 42, 208 КК України (в редакції 1960 року) до 4 років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнений 26.08.1998 року з ВК № 25 Харківської області за відбуттям строку покарання; 10.05.1999 року Чугуївським міським судом Харківської області за ч. 3 ст. 81; ч. 2 ст. 17, ч. 3 ст. 81, ч. 1 ст. 89, ч. 2 ст. 140 КК України в силу ст. 42 КК України (в редакції 1960 року) до 4 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнений 17.04.2003 року з ВК № 100 Харківської області умовно-достроково на 2 місяці 2 дні; 25.10.2004 року Чугуївським міським судом Харківської області за ч.ч. 2, 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України в силу ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений 10.04.2007 року з ВК № 43 Харківської області умовно-достроково на 1 рік 3 місяця 13 днів; 03.03.2008 року Каменобрідським районним судом м. Луганська за ч. 2 ст. 186 КК України в силу ст. 71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі; 25.07.2008 року Чугуївським міським судом Харківської області за ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 296 КК України в силу ч.ч. 1, 2, 4 ст. 70 КК України до 4 років 7 місяців позбавлення волі, звільнений 09.06.2012 року з ВК № 25 Харківської області за відбуттям строку покарання, що зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України,
встановив:
ОСОБА_4 , будучи раніше неодноразово засудженим за вчинення умисних корисливих злочинів, в тому числі тяжких, зокрема,03.03.2008 року Каменнобрідським районним судом м. Луганська за ч. 2 ст. 186 КК України в силу ст. 71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, маючи не зняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість за скоєння умисного корисливого злочину, на шлях виправлення не став, та повторно скоїв умисний тяжкий корисливий злочин за наступних обставин:

Так, 25.02.2016 року близько 15 години 30 хвилин ОСОБА_4 знаходився біля кафе «У Галини», що розташоване на трамвайному колі по вул. Полтавський Шлях, 60, в м. Харкові, біля якого він побачив раніше незнайомого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який на прохання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , для здійснення телефонного дзвінку передав їй свій мобільний телефон торгівельної марки Lenovo моделі A 800, і у нього виник злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення мобільного телефону ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення майна ОСОБА_5 , діючи із корисливих спонукань, відкрито, з метою незаконного збагачення, суб`єктивно усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи діяти саме таким чином, підійшов до ОСОБА_6 , вихопив у неї з руки мобільний телефон торгівельної марки Lenovo моделі A 800, що належить ОСОБА_5 , в якому знаходились сім-карти операторів мобільного зв`язку «Київстар» та «МТС», що не являють матеріальної цінності для потерпілого, і без грошових коштів на рахунках, таким чином відкрито заволодів чужим майном, та, всупереч зауваженням та вимогам потерпілого повернути мобільний телефон, залишив місце вчинення злочину з викраденим майном, обернувши його на свою користь, чим потерпілому ОСОБА_5 згідно висновку судово-товарознавчої експертизи ХНДЕКЦ МВС України № 1410 від 17.03.2016 року було заподіяно матеріальну шкоду на суму 1 068 грн. 00 копійок.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винуватим себе у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, фактичних обставин справи не оспорював та пояснив, що 25.02.2016 року близько 15 год. 30 хвил. він знаходився біля кафе «У Галини», що розташоване на трамвайному колі по вул. Полтавський Шлях, де побачив раніше незнайомого потерпілого, який на прохання його дружини - ОСОБА_6 для здійснення телефонного дзвінку передав їй свій мобільний телефон марки Lenovo моделі A 800, та він вирішив забрати цей телефон. Він вихопив у ОСОБА_6 з руки вказаний мобільний телефон, що належить раніше йому незнайомому потерпілому ОСОБА_5 , в якому знаходились сім-карти операторів мобільного зв`язку «Київстар» та «МТС», та, не реагуючи на вимогу потерпілого повернути мобільний телефон, залишив місце злочину, телефон заклав в ломбард «Скарбниця»,за що отримав 300 грн. Через деякий час він був затриманий працівниками поліції та телефон був вилучений у ломбарді та повернутий потерпілому. У скоєному щиро покаявся.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за згодою всіх учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням даних про його особу. При цьому судом з`ясовано, що учасники провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.
Вивченням даних про особу ОСОБА_4 встановлено, що він на обліку у психіатра і нарколога не перебуває. Постійного місця роботи не має. Раніше судимий. Має сім`ю, малолітню дитину, 2015 року народження.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття, повне погашення шкоди потерпілому, наявність у нього малолітньої дитини, 2015 року народження.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 згідно зі ст. 67 КК України суд не вбачає.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 відповідно до вимог ст. 65 КК України суд враховує характер і ступень тяжкості вказаного кримінального правопорушення, яке є тяжким злочином, дані про особу обвинуваченого, його ставлення до вчиненого, розмір заподіяної шкоди, вищенаведені обставини. Суд також враховує наведені пом`якшуючи його покарання обставини та відсутність обтяжуючих обставин.

Відповідно до ст. 75 КК України, враховуючи, що ОСОБА_4 щиро покаявся у скоєному, активно сприяв своїми діями розкриттю злочину, має сім`ю, малолітню дитину, матеріальна шкода потерпілому відшкодована шляхом повернення викраденого, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_4 можливо без відбування покарання, тому його слід звільнити від покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням, з максимальним іспитовим строком, поклавши на нього обов`язки, передбачені п.п.2,3,4 ст. 76 КК України.

Цивільний позов не заявлений.
Відповідно до ст. 124 КПК України процесуальні витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи ХНДЕКЦ МВС України № 1410 від 17.03.2016 у розмірі 351 грн. 84 коп. слід стягнути з ОСОБА_4 на користь держави.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 не обирався.

Керуючись ст.ст. 373-374 КПК України, суд

З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, та призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 3 роки.

Відповідно до п.п. 2,3,4 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, з`являтися для реєстрації у вказану інспекцію і повідомляти її про зміну місця проживання або роботи.

Іспитовий строк відраховувати з моменту оголошення вироку.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати у розмірі 351 грн. 84 коп.
Речовий доказ - мобільний телефон марки Lenovo моделі A 800, переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_5 , залишити у розпорядження останнього.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Ленінський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення, однак відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1