Справа №636/2327/16-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 липня 2016 року м. Чугуїв
Чугуївський міський суд Харківської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
розглянувши у судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000476 від 06.06.2015 року за обвинувальним актом стосовно
- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лук`янці, Харківський району, Харківської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, раніше не судимого, призваного 27 січня 2014 року Харківським ОРВК Харківської області на військову службу за контрактом, водія-лінійного наглядача лінійно-кабельного відділення радіорелейного взводу центру зв`язку командного пункту польового вузла зв`язку військової частини НОМЕР_1 польова пошта НОМЕР_2 , солдата, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
27 січня 2014 року громадянин ОСОБА_4 уклав контракт з Міністерством оборони України в особі командира військової частини НОМЕР_1 польова пошта НОМЕР_2 строком на три роки. Цього ж дня, наказом командира військової частини НОМЕР_1 польова пошта НОМЕР_2 №17 солдат ОСОБА_4 зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 польова пошта НОМЕР_2 та призначений на посаду стрільця-регулювальника комендантського відділення комендантського взводу зазначеної військової частини, яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 .
Відповідно до ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, які проходять військову службу відповідно до законодавства.
Будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, проходячи її на посаді стрільця - регулювальника комендантського відділення комендантського взводу військової частини НОМЕР_1 польова пошта НОМЕР_2 , ОСОБА_4 у відповідності до вимог ст.ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, суворо дотримуватися Статутів Збройних Сил України, бути дисциплінованим, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від них інших військовослужбовців.
Проте солдат ОСОБА_4 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, та маючи можливість належно їх виконувати, свідомо допустив їх порушення. Так, 06.09.2014 року солдат ОСОБА_4 вирішив ухилитись від проходження військової служби та виконання своїх службових обов`язків. Будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, реалізуючи свій злочинний намір, діючи умисно, порушив вимоги зазначеного вище законодавства та самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 польова пошта НОМЕР_2 , розташовану за адресою: АДРЕСА_2 . Цього ж дня, солдат ОСОБА_4 , діючи з метою ухилитись від виконання службових обов`язків військової служби, убув за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 . З метою ухилитися від проходження військової служби солдат ОСОБА_4 07.09.2014 року виїхав за кордон до Російської Федерації та проживав за адресою: АДРЕСА_3 .
Незаконно перебуваючи поза місцем служби за вказаною адресою солдат ОСОБА_4 проводив час вільно, на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.
Увесь час, незаконно перебуваючи поза межами військової частини НОМЕР_1 польова пошта НОМЕР_2 , ОСОБА_4 переховувався від правоохоронних органів та приховував від оточуючих свою належність до Збройних Сил України. 21 червня 2016 року солдат ОСОБА_4 повернувся до розташування військової частини НОМЕР_1 польова пошта НОМЕР_2 та приступив до виконання свої службових обов`язків.
Таким чином, солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, проходячи її на посаді стрільця - регулювальника комендантського відділення комендантського взводу військової частини НОМЕР_1 польова пошта НОМЕР_2 , 06.09.2014 року самовільно залишив вказану військову частину, яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 та продовжував ухилятись від військової служби до 21.06.2016 року.
Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю, щиро розкаявся та підтвердив обставини вчинення ним кримінального правопорушення.
За згодою сторін, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України, судом було визнано недоцільним дослідження всіх доказів по справі, що були зібрані в ході досудового розслідування стосовно фактичних обставин справи, оскільки обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також фактичні обставини справи ніхто не оспорює, крім того учасникам судового провадження роз`яснено, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Тому суд обмежив дослідження фактичних обставин справи, а саме: допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого:
- згідно службової характеристики від 09.09.2014 року - обвинувачений під час проходження військової служби зарекомендував себе з негативного боку (а.к.п.32);
- довідки лікаря-нарколога КЗОЗ «Обласний наркологічний диспрансер» від 30.06.2016 року за №4394 та ген. Директора ХОКПЛ №3 від 01.07.2016 року за №21/5090 свідчать про те, що обвинувачений на обліку у лікаря нарколога та психіатра у вказаних закладах не перебуває (а.с. 22-23);
- у довідці №1317-26112014/63103 ОСК УМВС України в Харківській області зазначено, що обвинувачений до кримінальної відповідальності раніше не притягувався (а.к.п.62);
Дослідивши, співставивши та проаналізувавши вивчені в справі докази, суд приходить до висновку, що покази обвинуваченого мають характер логічних, послідовних та таких, що в сукупності з іншими наведеними доказами дозволяють суду зробити обґрунтований висновок про те, що обвинувачений своїми діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 407 КК України, а саме: самовільне залишення військової частини, вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби), без поважних причин, тривалістю понад один місяць.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує характер та суспільну небезпеку скоєного, особу обвинуваченого, негативно характеризуючи особу дані, пом`якшуючою покарання обставиною є щире каяття, обтяжуючих покарання обставин суд не вбачає, судом враховане те, що ОСОБА_4 вперше притягується до кримінальної відповідальності, відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, згідно якої особі, що скоїла злочин повинно бути призначене покарання необхідне та достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, суд вважає, що обвинуваченому необхідно обрати покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ст. ст. 75 та 76 КК України, оскільки інші види покарання не будуть мати впливу на його виправлення, і саме в такому випадку буде досягнута передбачена ч. 2 ст. 50 КК України мета покарання у вигляді виправлення особи та попередження скоєння нових злочинів як обвинуваченим так і іншими особами.
Ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 30.06.2016 року відносно обвинуваченого було обрано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладанням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.
У зв`язку з призначенням обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ст. ст. 75 та 76 КК України, суд вважає за необхідне продовжити ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання до набрання вироком законної сили.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 374 - 376 КПК України, суд
У Х В А Л И В :
Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України і призначити йому покарання у виді двох років позбавлення волі.
Згідно ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком один рік.

-2-
На підставі ст. 76 КК України зобов`язати засудженого не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти їй про зміну місця мешкання, періодично з`являтися на реєстрацію.
Контроль за поведінкою засудженого ОСОБА_4 покласти на командира військової частини НОМЕР_1 польова пошта НОМЕР_2 , а в разі його звільнення з військової служби - на кримінально-виконавчу інспекцію за місцем його мешкання.
Продовжити ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання до набрання вироком законної сили.
Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Харківської області через Чугуївський міський суд протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення, а для особи, що перебуває під вартою - з моменту вручення копії судового рішення. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
Головуюча: