Дата документу 29.07.2016 Справа № 554/6156/16-к
Справа № 554/6156/16-к
Провадження № 1-кс/554/5891/2016
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2016 року м. Полтава

Октябрський районний суд міста Полтави у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

слідчого- ОСОБА_4

підозрюваного - ОСОБА_5

розглянувши клопотання старшого слідчого відділення поліції №2 ГУНП в Полтавській області старший лейтенант поліції ОСОБА_6 ,по кримінальному провадженню № 0001134 від 26.07.2016 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; уродженець м. Кременчук, українець, громадянин України, освіта неповна середня, не одружений, офіційно не працюючий, раніше судимий:

-05.06.2003 року Автозаводським районним судом м. Кременчука Полтавської обл. за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі;

-28.07.2004 року Автозаводським районним судом м. Кременчука Полтавської обл. за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим терміном 1 рік;

-31.01.2015 рокуКременчуцьким районним судом Полтавської за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;
-25.07.2007 року Автозаводським районним судом м. Кременчука Полтавської обл. за ч. 3 ст. 186 КК України до 2 років позбавлення волі:

-14.04.2008 року Тернопільським міським судом за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі;
-02.09.2011 року Автозаводським районним судом м. Кременчука Полтавської обл. за ст. 70, ст. 71, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 289, ч. 2 ст. 189 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, АДРЕСА_1

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.,

В С Т А Н О В И В:
Старший слідчий відділення поліції №2 ГУНП в Полтавській області старший лейтенант поліції ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України. У клопотанні орган досудового розслідування необхідність прийняття такого рішення аргументував наступним.

26.07.2016 року ОСОБА_5 після спільного вживання спиртних напоїв з ОСОБА_7 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, і маючи бажання у продовженні вживання міцних напоїв, але не задовольняючись відсутністю грошових коштів на їх придбання, вирішили реалізувати свій злочинний умисел шляхом вчинення розбійного нападу. Так близько 14.00 години вони, підшукали місцевого мешканця ОСОБА_8 , який пересувався по АДРЕСА_2 у нетверезому стані. Діючи узгоджено з співучасником, ОСОБА_5 підійшли до потерпілого та познайомившись запропонували останньому вжити разом спиртні напої, на що останній погодився. Після спільного вживання спиртних напоїв ОСОБА_5 запропонував ОСОБА_8 піти на перший пляж р. Ворскла м. Полтава, аби покупатись. Проходячи повз зруйновану будівлю магазину по вул. Сакко м. Полтава, ОСОБА_5 завів туди потерпілого, а слідом за ним до будівлі забіг ОСОБА_7 . Після чого умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечних характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно - небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_7 наніс два удари кулаком в обличчя потерпілого тим самим збивши останнього з ніг. В цей час ОСОБА_5 почав наносити удари ногами потерпілому по голові. Після того як ОСОБА_8 втратив свідомість. ОСОБА_7 зірвав з шиї потерпілого золотий ланцюжок з хрестиком вартістю 4200 грн., та заволодів гаманцем з грошима в сумі 100 грн., а ОСОБА_5 зняв з потерпілого обручку вартістю 1510 грн. та забрав мобільний телефон «ТЕХЕТ» вартістю 200 грн. Після чого ОСОБА_5 та ОСОБА_7 з викраденим з місця злочину зникли та викраденим розпорядились на власний розсуд.
Своїми умисними діями ОСОБА_5 з ОСОБА_7 спричинили потерпілому шкоди на загальну суму 6010 грн.
29.07.2016 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.

Вина ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами:

-заявою потерпілого ОСОБА_8 ;

-протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 ;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ;

-протоколом огляду від 29.07.2016;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ;

-протоколом пред`явлення особи для впізнання свідком ОСОБА_10 ;

-довідкою з ломбарду;

-протоколом пред`явлення речей для впізнання (мобільного телефону) потерпілим ОСОБА_8 .

Підозрюваний ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочин, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років з конфіскацією майна.

Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав, просив задовольнити з підстав в ньому наведених та ризиків передбачених ст. 177 КПК України

Прокурор клопотання підтримав в повному обсязі, просив задовольнити. Також просив визначити розмір застави у межах 20 (двадцяти) мінімальних заробітних плат.

Підозрюваний вину визнає, просив суд обрати більш м`який запобіжний захід.

Заслухавши слідчого, прокурора, підозрюваного та його захисника, вивчивши матеріали клопотання, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Частиною 1 статті 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.02.2010 року у справі „ Гарькавий проти України" зазначив, що особа не може бути позбавлена або не може позбавлятися свободи, крім випадків, встановлених у п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

У відповідності до ст. 5 п. „С" Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, нікого не може бути позбавлено свободи інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, і в таких випадках, як: законний арешт або затримання особи, здійснені з метою припровадження її до встановленого законом компетентного органу на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо є розумні підстави вважати за необхідне запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Таким чином, право на свободу та особисту недоторканність не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які чітко визначені в законі.

Суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст.ст. 177, 178, 183 КПК України.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Суд, у відповідності до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, враховує дані про особу підозрюваного ОСОБА_5 в їх сукупності, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання його винуватим, вік та стан його здоров`я, міцність соціальних зв`язків в місці його проживання, репутацію, майновий стан.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про задоволення клопотання слідчого та необхідність застосування щодо підозрюваного виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У відповідності до ч.1 ст.197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.

Одночасно, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує не доведеність на даний момент стороною обвинувачення наявності обставин, передбачених ч. 4 ст. 183 КПК України, а відтак вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави.

Згідно ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

У відповідності до ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів мінімальної заробітної плати щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину.

Враховуючи особу підозрюваного, слідчий суддя вважає за необхідне визначити заставу відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України у вигляді двадцяти розмірів мінімальної заробітної плати, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та зумовити його належну процесуальну поведінку.

Відповідно до ч. 7 ст. 182 КПК України у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу, підозрюваний або заставодавець мають право у будь - який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Окрім цього, слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до норм ч. 3 ст. 183 та ч. 5 ст. 194 КПК України у разі внесення застави покласти на підозрюваного такі обов`язки: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та до суду; не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК України підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому перебуває підозрюваний, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 131, 132, 176-179, 183, 193,196-197, 199, 205, 309, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:
Клопотання - задовольнити.

Обрати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під варто ю в Полтавській установі виконання покарань № 23 УДПТС України в Полтавській області у межах строку тримання під вартою, передбаченого ч. 1 ст. 197 КПК України, який обчислювати у відповідності до приписів ст. 209 КПК України з 12 год. 50 хв. 29.07.2016 року.
Кінцевим днем тримання під вартою визначити 27.09.2016 року, до 12 год. 50 хв.

Розмір застави визначити у межах 20 (двадцяти) мінімальних заробітних плат , що становить 29 000 (двадцять дев`ять тисяч) гривень у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на наступний депозитний рахунок: отримувач: ТУ ДСАУ в Полтавській області, р/р 5950 в ДКСУ м. Київ, ЗКПО 26304855, МФО 820172, призначення платежу: застава, № ухвали суду, прізвище, ім`я, по - батькові платника застави.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь - який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та до суду; не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному в даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на вказаний депозитний рахунок коштів, має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю. У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Полтавської області протягом п`яти днів з часу проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1