Справа № 305/1819/16-к
Провадження по справі 1-кп/305/259/16

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15.11.2016 року. Рахівський районний суд Закарпатської області
в особі головуючого судді - ОСОБА_1
за участю секретаря - ОСОБА_2
прокурора - ОСОБА_3
обвинуваченого - ОСОБА_5
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уроджеця та мешканця АДРЕСА_1 , з середньо-спеціальною освітою, неодруженого, раніше не судимого, військовослужбовця строкової служби, молодшого інспектора прикордонної служби 3 категорії - водія 1 грипи молодших інспекторів прикордонної служби 2 відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби " ІНФОРМАЦІЯ_2 " ІV категорії, солдата,-
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
В ході судового слідства встановлено, що наказом начальника НОМЕР_1 прикордонного загону № 118-ос від 23.06.2016 року солдата строкової служби ОСОБА_5 зараховано до списків особового складу, поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду молодшого інспектора прикордонної служби 3 категорії - водія 1 групи молодших інспекторів прикордонної служби 2 відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » IV категорії, у військовому званні - солдат.
Під час проходження військової служби, будучи військовослужбовцем відповідно до вимог ст. ст. 11, 12, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 548- XIV та солдат ОСОБА_5 зобов`язаний був свято і непорушно додержуватися вимог Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати свій військовий обов`язок, зобов`язаний завжди пам`ятати, що за його поведінкою судять не лише про нього, а й про Державну прикордонну службу в цілому.
Проте, солдат ОСОБА_5 , в порушення вимог вказаних нормативних актів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою незаконно збагатитися, став на шлях злочинної діяльності та вчинив кримінальне правопорушення пов`язане з отриманням неправомірної вигоди за виконання дій пов`язаних з використанням свого службового становища направлених на сприяння в незаконному переправленні тютюнових виробів через державний кордон України.
Згідно ст. ст. 69, 74, 78 Інструкції з організації оперативно-службової діяльності відділу прикордонної служби державної прикордонної служби України затвердженої наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України № 1040 від 29.12.2009 року частина II (надалі Інструкція) у районі патрулювання наряд несе службу відповідно до отриманого наказу, послідовно переміщуючись від одного місця несення служби до іншого; під час несення служби склад наряду веде спостереження за місцевістю, здійснює перевірку державного кордону; про кожну зміну місця несення служби прикордонний наряд інформує чергового центру; при виявленні групи осіб, яка намагається незаконно перетнути державний кордон наряд зобов`язаний здійснити заходи до їх затримання.
Водночас, 24.09.2016 року близько 15.00 год., під час виконання службових обов`язків у прикордонному наряді « ІНФОРМАЦІЯ_3 » на ділянці НОМЕР_2 прикордонного знаку відділу відповідальності прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ( АДРЕСА_2 ) до солдата ОСОБА_5 підійшов колишній військовослужбовець Державної прикордонної служби ОСОБА_6 , та запропонував ОСОБА_5 посприяти в незаконному переміщенні через державний кордон України в межах 309 прикордонного знаку тютюнових виробів шляхом не вжиття заходів до затримання порушників та самовільного залишення місця служби, за що ОСОБА_5 отримає неправомірну вигоду.
На вказану пропозицію ОСОБА_6 про сприяння за отримання неправомірної вигоди у переміщенні тютюнових виробів через державний кордон солдат ОСОБА_5 погодився, при цьому зобов`язався не розголошувати відомості щодо переміщення в межах 309 прикордонного знаку через державний кордон України на територію Румунії тютюнових виробів.
Угодою передбачено наслідки її укладення, та затверджено у відповідності до вимог ст. 473 КПК України, а також наслідки її невиконання.
Відповідно до статті 472 КПК України в угоді про визнання винуватості зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання підозрюваним чи обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, обов`язки підозрюваного чи обвинуваченого щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою (якщо відповідні домовленості мали місце), узгоджене покарання та згода підозрюваного, обвинуваченого на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбуття з випробовуванням, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди.
Пунктом 1 частини 3 статті 314 КПК України визначено, що при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно до п. 2 ч. 1 статті 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Приписами частини 4 статті 469 КПК України встановлено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Так, злочин, у вчиненні якого обвинувачено ОСОБА_5 та у вчиненні якого він визнав себе винним, являється, відповідно до ст. 12 КК України, середньої тяжкості. Шкода даним злочином не завдана. Потерпілі у кримінальному провадженні відсутні, у зв"язку з чим, підставним є здійснення кримінального провадження на підставі угод, зокрема угоди про визнання винуватості.
Суд, шляхом опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені ст. 474 ч. 4 п. 1 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 ч. 2 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, а тому може бути затверджена. На умовах цієї угоди може бути ухвалено вирок, оскільки правова кваліфікація кримінального правопорушення вчиненого ОСОБА_5 зроблена вірно. Умови цієї угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін, або інших осіб, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань, наявність у нього фактичних підстав для визнання винуватості.
Речовий доказ: грошові кошти на загальну суму 2 900 (дві тисячі дев`ятсот) гривень, які передані на відповідальне зберігання до фінансового підрозділу ІНФОРМАЦІЯ_4 за адресою АДРЕСА_3 , по вступу вироку в законну силу слід конфіскувати на користь держави.
Судові витрати відсутні.
Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався.
Цивільного позову не заявлено.
Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 473, 475 КПК України, -
Затвердити угоду від 28.10.2016 року про визнання винуватості укладену між обвинуваченим ОСОБА_5 та прокурором військової прокуратури Ужгородського гарнізону Західного регіону України старшим лейтенантом юстиції - ОСОБА_3 .
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 368 КК України, та призначити покарання у виді арешту на строк 3 (три) місяці, з позбавленням права обіймати посади чи займатися діяльністю, пов`язаною з виконанням організаційно - розпорядчих функцій строком на З (три) роки.
Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався.
Речовий доказ: грошові кошти на загальну суму 2 900 (дві тисячі дев`ятсот) гривень, які передані на відповідальне зберігання до фінансового підрозділу ІНФОРМАЦІЯ_4 , за адресою АДРЕСА_3 , по вступу вироку в законну силу слід конфіскувати на користь держави.
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Закарпатської області через Рахівський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав передбачених ч.4 ст. 394 КПК України:
- обвинуваченим виключно з підстав: призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою ст.474 КПК України, у тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;
- прокурором виключно з підстав призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно частини четвертої ст.469 КПК України угода не може бути укладена.
Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити засудженому та прокурору.
Суддя: ОСОБА_1
Суддя Рахівського районного суду: ОСОБА_1