Новоархангельський районний суд Кіровоградської області
394/1311/15-к
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2016 року Новоархангельський районний суд Кіровоградської області

в складі головуючого-судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

з участю прокурора: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

представника потерпілого: ОСОБА_5

обвинуваченого: ОСОБА_6

захисника: ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Новоархангельськ кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000253про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Торговиця Новоархангельського району Кіровоградської області, одруженого, на утриманні має малолітнього сина, українця, громадянина України, з повною вищою освітою, працюючого електромонтером Новоархангельської ГЕС ТОВ «Гідроенергоінвест» в смт. Новоархангельськ Кіровоградської області, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , -
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В :

09.06.2015 року ОСОБА_6 , керуючи автомобілем «BA3-21013» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_8 , приблизно о 20.00 год., рухаючись по вулиці Шевченка в смт. Новоархангельськ Кіровоградської області, будучи неуважним, не врахував дорожню обстановку, в результаті чого допустив наїзд на малолітнього пішохода ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди малолітній пішохід ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження у вигляді: ЗЧМТ: гематоми правої тім`яної ділянки голови, забою головного мозку легкого ступеня, лінійного перелому правої та лівої тім`яних кісток, які мають ознаки тяжких як небезпечні для життя.
Таким чином, ОСОБА_6 порушив вимоги п.п. 2.3 «б», 12.3. Правил дорожнього руху України, згідно яких: для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим транспортним засобом у дорозі; у разі виникнення перешкоди або небезпеки для руху, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.
Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні винним себе в інкримінованому йому правопорушенні визнав частково, пояснивши, що обставини події визнає, не визнає висновок експерта, свої дії визнає вірними, так як діяв до вимог ПДР.

Щодо обставин події пояснив наступне.

09.06.2015 року близько 20.00 години, коли ще було видно, він повертався із роботи, рухався по вул.Шевченка і на підйомі на відстані 200 метрів побачив гурт дітей, які спочатку сиділи на дорозі, а потім розійшлись на тротуари на дві сторони.

Назустріч йому рухалась «Славута» з великою швидкістю, так як була велика курява після її руху.

Він зменшив швидкість руху до 20-30 км/годину, розуміючи, що розминатись автомобілі будуть на ділянці шляху, де перебували діти, весь час тримав ногу на педалі гальма. На ділянці шляху, де по сторонам були розміщені діти за 1,5-2 метри побачив мельк у його сторону по- діагоналі і відчув удар об авто.

На запитання уточнив, що при наближенні до дітей за 30 метрів, він добре знизив швидкість автомобіля і, порівнявшись із дітьми, він зупинився, і через секунду відчув удар у авто.

Стверджував, що дитина вибігла сама, вдарилась об автомобіль, відкотилась від удару.

Він вийшов, взяв дитину на руки, через хвилину прийшов батько дитини і вони на його автомобілі поїхали до лікарні надавати допомогу хлопчику, так як у останнього була зчесане обличчя, інших ушкоджень не було і хлопчик сильно плакав. Вже у лікарні викликали працівників поліції і він, перевдягнувшись, поїхав до місця, де сталось ДТП.

Повернувшись до місця пригоди, він підписав схему ДТП у стані афекту, яка була приблизною , слідів ніяких не залишилось, в тому числі і на його автомобілі.

Вина обвинуваченого повністю підтверджується сукупністю доказів, безпосередньо досліджених в судовому засіданні з точки зору належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємозв`язку.

Так законний представник потерпілого ОСОБА_5 суду пояснив, що потерпілий є його сином і 09.06.2015 року близько 19.30 години додому прибіг старший син і повідомив, що менший син потрапив під машину, сказав, що ОСОБА_10 стояв, потім повернувся і його вдарила машина, однак чітко, як все відбулось старший син не зміг пояснити. Прийшовши на місце ДТП , він побачив, що син ОСОБА_10 плакав, група дітей теж була і він разом із обвинуваченим на машині останнього повезли сина до лікарні, так як їх діти разом ходять в один клас.

Крім того, пояснив, що претензій до обвинуваченого він не має, перебуває із ним у нормальних стосунках і просив суд суворо не карати обвинуваченого.

Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_11 суду пояснив, що для надання ним висновку № 102 з приводу отримання тілесних ушкоджень малолітнім ОСОБА_9 , йому матеріали кримінальної справи не надавались, а була надана лише медична документація.

Враховуючи локалізацію тілесних ушкоджень, останні не могли утворитись від самостійного падіння дитини та від бігу дитини. Крім того, для лінійного перелому тім`яних кісток, необхідно щоб тупі предмети діяли із значною силою, і по інерції при падінні не могли утворитись такі ушкодження.

Експерт також пояснив, що сила удару повинна була бути значною, завдяки удару автомобілем могли утворитись такі ушкодження і при стрибку дитини на авто утворитись такі ушкодження не могли.

Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_12 суду пояснив, що він склав висновок № 2096 від 27.11.2015 року по вказаному кримінальному провадженні і при проведенні експертизи він керувався Методикою: «Дослідження наїзду транспортних засобів на пішохода або інші перешкоди». Відповідно до вказаної Методики у мотивувальній частині висновку ним зроблено дослідження як за умови неможливості уникнення наїзду, так і можливості уникнення наїзду та зроблені відповідні розрахунки.

Гальмівний шлях при огляді місця ДТП було виявлено та зафіксовано довжиною близько 4,3 м, однак у процесуальних документах слідчого не зазначено, яким саме автомобілем залишено слід гальмування.

У мотивувальній частині висновку ним було чітко виписано технічний момент небезпеки, оскільки з моменту появи дітей на проїзній частині це вже створює небезпеку для руху водія і має ним сприйматись як небезпека, так як дії дітей не можуть бути передбачуваними. З моменту виявлення дітей водій повинен був зменшити швидкість до безпечної величини, яка б давала йому можливість повністю зупинити автомобіль і при цьому враховувати дорожню обстановку за умови, що рух дітей буде впоперек проїзної частини.

Оскільки водій побачив дітей на відстані 250 м від них, він мав зменшити швидкість і продовжувати рух з безпечною швидкістю.

При проведенні експертизи були взяті за основу показання водія та свідків, що його швидкість становила близько 20-30 км/годину.

На запитання захисника висловив сумнів, що пояснення свідків, які були допитані в судовому засіданні, можуть вплинути на результати експертизи.

Крім того, вина обвинуваченого підтверджується письмовими матеріалами кримінального провадження:

- протоколом огляду місця події від 09.06.2015 року, згідно якого оглянуто місце події, де відбувся наїзд на потерпілого пішохода у смт Новоархангельську по вул.Шевченка Кіровоградської області на відстані 5 м від опори ЛЕП № 60;

- схемою ДТП за підписом ОСОБА_6 та понятих та фототаблицями до неї, де зазначено вірогідне місце зіткнення, напрямок руху автомобіля ВАЗ 21013;

- протоколом огляду місця події від 09.06.2015 року та фототаблицями до нього, відповідно до якого встановлено що, місцем огляду є ділянка місцевості по вул. Шевченка, що в смт. Новоархангельськ Кіровоградської обл.. Безпосередньо на місці огляду розташований автомобіль ВАЗ 21013, червоного кольору, реєстраційний знак НОМЕР_1 . В ході огляду автомобіля механічних пошкоджень облицювання автомобіля не виявлено. Безпосередньо передня частина автомобіля пошкоджень деталей кузова та лаково-фарбового покриття не виявлено. На автомобілі встановлено шини «Belshina», знос близько 20%;

- висновком судово-медичної експертизи № 102 від 05.10.2015 року, згідно якого у ОСОБА_9 2011 року народження згідно даних медичної картки стаціонарного хворого №1706 хірургічного відділення Новоархангельської ЦРЛ та медичної картки стаціонарного хворого№ 6497 хірургічного відділення дитячої обласної лікарні виявлено тілесні ушкодження у вигляді: ЗЧМТ : гематоми правої тімяної ділянки голови , забою головного мозку легкого ступеня , лінійного перелому правої та лівої тімяних кісток , які мають ознаки тяжких як небезпечні для життя . Також у ОСОБА_9 маються тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканин бокової стінки живота справа, забою та субкапсулярної гематоми лівої нирки які відносяться до категорії легких.
Вказані тілесні ушкодження утворились від дії тупих твердих предметів, і по своєму характеру могли утворитись у результаті ДТП, та у термін вказаний в постанові, на що вказують дані медичних документів;
- копієї свідоцтва про народження ОСОБА_9 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в смт. Новоархангельськ Кіровоградської області і батьками зазначені ОСОБА_5 та ОСОБА_13 ;
- висновком експерта №232 від 22.07.2015 року та фототаблицями до нього, згідно якого на момент експертного огляду та на момент ДТП, з технічної точки зору рульове керування, робоча гальмова система та ходова частина автомобіля «ВАЗ-21013» реєстраційний номер НОМЕР_1 , знаходилися в працездатному стані;

-копією технічного паспорту автомобіля ВАЗ 21013, номерний знак НОМЕР_1 ;

-копією полісу АЕ №3179646 від 03.04.2015 року щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності автомобіля ВАЗ 21013, номерний знак НОМЕР_1 ;

- копією посвідчення водія № НОМЕР_2 виданого Новоукраїнським МРЕВ Кіровоградської області 20.11.2000 року на ім`я ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4 ;

- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.06.2015 року, відповідно до якого у ОСОБА_6 ознак сп`яніння не виявлено;

-висновком судової інженерно-транспортної експертизи № 321 від 26.10.2015 року, згідно якого в дорожній обстановці, що склалася, водій автомобіля ВАЗ-21013 реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_6 , повинен був діяти у відповідності до вимог п.п. 2.3 «б», 12.3. Правил дорожнього руху України, текст яких наведено в дослідній частині висновку.

Згідно матеріалів справи слідує що водій автомобіля «ВАЗ-21013» реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_6 , в даній дорожній обстановці, виконуючи вимоги п.п. 2.3. «б», 12.3 Правил дорожнього руху України, з технічної точки зору мав у своєму розпорядженні технічну можливість, уникнути ДТП, тому можливо зробити висновок що дії водія автомобіля «ВАЗ- 21013» реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_6 , не відповідали вимогам п.п. 2.3. «б», 12.3 Правил дорожнього руху України.

Порівнюючи розрахункову величину зупинного шляху автомобіля «ВАЗ-21013» реєстраційний номер НОМЕР_1 , (близько 9,4...16 м) з відстанню на якій знаходився автомобіль «ВАЗ-21013» реєстраційний номер НОМЕР_1 , від місця наїзду в момент виявлення небезпеки 250 м, слід заключите про те, що по даному варіанту розвитку подій, він (водій а/м «ВАЗ-21013») рухаючись з безпечною швидкістю руху, при своєчасному прийняті мір до екстреного гальмування мав у своєму розпорядженні технічну можливість зупинитися до місця наїзду на пішохода і тим самим мав можливість уникнути ДТП.

Водій автомобіля «ВАЗ-21013» реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_6 , в даній дорожній обстановці, виконуючи вимоги п.п. 2.3. «б», 12.3 Правил дорожнього руху України, тобто будучи уважним, стеживши за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, рухаючись з безпечною швидкістю, а в момент виникнення небезпеки, при своєчасному прийняті мір до екстреного гальмування, мав у своєму розпорядженні технічну можливість зупинитися до місця наїзду на пішохода, тому можливо дійти до висновку що його дії знаходяться в причинному звязку з виниклою дорожньо-транспортною пригодою, що сталась;

-висновком судової інженерно-транспортної (автотехнічної) експертизи № 2096 від 27.11.2015 року, згідно якого у даній дорожньо-транспортній ситуації водію автомобіля ВАЗ- НОМЕР_3 ОСОБА_6 слід було діяти відповідно до вимог пп.2.3 (б) та 12.3 ПДР (текст надано в дослідницькій частині висновку).

В розглянутій дорожньо-транспортній ситуації дії водія автомобіля ВАЗ-21013 ОСОБА_6 , не відповідали вимогам п. 12.3 ПДР.

В даному випадку водій автомобіля ОСОБА_6 , діючи відповідно до вимог п. 12.3 ПДР (при уважному стеженні за дорожньою обстановкою, при зменшенні швидкості до безпечної величини при русі повз дітей, що перебували біля краю проїзної частини, та при застосуванні гальмування з моменту виявлення руху малолітнього пішохода в напрямку смуги руху автомобіля ВАЗ-21013), мав технічну можливість уникнути наїзду на малолітнього пішохода.

В розглянутій дорожній обстановці невідповідність дій водія а/м ВАЗ-21013 ОСОБА_6 вимогам п. 12.3 ПДР, знаходиться в причинному зв`язку з ДТП, що сталася.

Крім того в судовому засіданні були допитані свідки ОСОБА_14 та ОСОБА_15 .

Так Свідок ОСОБА_14 суду пояснив, що 09.06.2015 року , близько 15-16 години дня, але більш точного часу він не пам`ятає, він їхав разом із товаришем із магазину зі швидкістю близько 60-70 км/годину і ОСОБА_16 їхав їм назустріч. На проїзній частині дороги стояли діти, ОСОБА_16 загальмував на відстані за 30 метрів від дітей, майже зупинився і дитина, яка стояла спиною до дороги, різко вискочила на машину.

Машина зупинилася за півтора-два метри від бордюру, де був удар. ОСОБА_16 вийшов із авто, тримався за голову, сказав, що треба викликати швидку допомогу. Вони посадили дитину у автомобіль обвинуваченого і останній повіз дитину до лікарні.

На запитання неодноразово пояснив, що подія відбулась близько 15-16 години дня, потім припускав, що могло ДТП статись і о 18 годині, під вечір вони святкували день народження, надворі було видно, він був тверезим.

Свідок ОСОБА_15 суду пояснив, що 09.06.2015 року , точного часу він не пам`ятає, він їхав разом із товаришем із магазину зі швидкістю близько 50-70 км/годину, за кермом був він і ОСОБА_16 їхав їм назустріч. При приближенні, він та ОСОБА_16 зменшили швидкість, стали прижиматись під край проїзної частини, щоб роз`їхатись. Діти грались на проїзній частині, розбіглись по різним сторонам, дитина ОСОБА_17 стояла на бордюрі спиною до дороги, шаталась, підскочила і стала бігти навкоси, відбувся удар.

Крім того, свідок чітко не пояснив, яка була ширина проїзної дороги, зазначав, що була 4-5 метрів, а може і більше. Щодо часу події пояснив, що була 15-16 година дня, можливо і пізніше, так як точно сказати не може.

Пояснив, що чітко не може сказати яким чином відбувся момент зіткнення авто із дитиною, так як ОСОБА_16 зменшив швидкість і продовжував рух, а дитина підстрибнула та побігла через дорогу до інших дітей. Припускав, що машина рухалась, дитина зробила 3-4 кроки, зіткнення відбулось за 1-1,5 метра від краю дороги.

Від місця зіткнення його автомобіль був на відстані 15 метрів.

Пояснення зазначених свідків суд не може сприймати як доказ на спростування висунутого обвинувачення, оскільки їх свідчення спростовуються іншими доказами здобутими в судовому засіданні та тими обставинами, що зазначені свідки чітко не дали пояснення з приводу часу події, самих обставин ДТП чітко пояснити не змогли, хоча відстань між автомобілями була дуже незначною, на запитання відповідали з припущенням свого бачення розвитку подій і всі ці обставини дають підстави суду сприймати ці пояснення як спосіб виправдати обвинуваченого.

Крім того, як пояснив свідок ОСОБА_15 , що автомобілем керував він, тому останній повинен був, як водій у відповідності до вимог Правил дорожнього руху, бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі. Тому пояснення вказаного свідка з приводу виділення із гурту дітей саме дій потерпілого суперечить його ж поясненням, що він чітко не може сказати яким чином відбувся момент зіткнення авто із дитиною.

Дослідивши та перевіривши представлені по справі докази, надав їм належну оцінку в їх сукупності, суд вважає вину обвинуваченого доведеною і кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху, особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяли потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

Доводи сторони захисту щодо неналежних доказів протоколу огляду місця події від 09.06.2015 року та висновків судової інженерно-транспортної експертизи № 321 від 26.10.2015 року та судово-медичної експертизи № 102 від 05.10.2015 року, які дані на підставі даних щодо вірогідного місця зіткнення та ненадання експертом відповіді на поставлене питання з приводу можливого утворення тілесних ушкоджень від падіння ОСОБА_9 з вертикального положення на горизонтальну поверхню асфальту судом не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вихідні дані для експертного дослідження були надані із постанови про призначення судової інженерно-транспортної експертизи та були надані матеріали кримінального провадження № 0000253, у експертному висновку також зазначені вихідні дані, які були встановлені по матеріалам кримінального провадження.
Протокол огляду місця події проводився за участю обвинуваченого, який прибув на місце пригоди вже після вчинення ДТП, так як покинув місце пригоди внаслідок надання медичної допомоги потерпілому, і дав пояснення з приводу вірогідного місця зіткнення, яке в свою чергу позначено і у схемі ДТП.
Крім того, у судовому засіданні були допитані експерти для роз`яснення висновків, які в свою чергу надали вичерпну відповідь на поставлені запитання захисника, які зафіксовані судом у тексті вироку.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, вчинено тяжкий злочин, особу обвинуваченого, раніше не судимого, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, одружений, має на утриманні малолітню дитину, працює, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога Новоархангельської ЦРЛ не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує відповідальність обвинуваченого, суд визнає активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують відповідальність обвинуваченого, суд не знаходить.

Крім того, судом враховано позицію законного представника потерпілого, який наголосив, що ніяких претензій до обвинуваченого не має та просив суворо його не карати, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі у межах санкції ч.2 ст. 286 КК України із застосуванням додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

При цьому суд вважає необхідним врахувати і те, що відповідно до вимог ст. 50 КК України покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність, а повинно служити запобіганням до вчинення нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами. Врахувавши вищевикладене в сукупності, за обставин даного кримінального провадження, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, а тому ОСОБА_6 необхідно звільнити на підставі ст.75 КК України від відбування основного покарання з випробуванням, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. Вказане покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Речові докази по справі відсутні.
Цивільний позов по справі не заявлений.

Судові витрати по справі на проведення судової інженерно-технічної експертизи технічного стану транспортного засобу в сумі 429,66 грн., на проведення судової інженерно-технічної експертизи механізму та обставин дорожньо-транспортної пригоди в сумі 613,80 грн., на проведення судової інженерно-технічної експертизи механізму та обставин дорожньо-транспортної пригоди в сумі 614,40 грн. стягнути з обвинуваченого на користь держави.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд
У Х В А Л И В :

Визнати винним ОСОБА_6 в скоєнні злочину, передбаченого ч.2ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбування призначеного основного покарання, якщо він протягом 1 року іспитового строку не вчинить нового злочину.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи, навчання, періодично з`являтись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави витрати, понесені за проведення судової інженерно-технічної експертизи технічного стану транспортного засобу в сумі 429 грн. 66 коп.; судової інженерно-технічної експертизи механізму та обставин дорожньо-транспортної пригоди в сумі 613 грн.80 коп., проведення судової інженерно-технічної експертизи механізму та обставин дорожньо-транспортної пригоди в сумі 614 грн.40 коп..
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Кіровоградської області через Новоархангельський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: