справа № 588/604/16-к
провадження № 1-кп/588/96/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 червня 2016 року Тростянецький районний суд Сумської області у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , потерпілого - ОСОБА_6 , законного представника потерпілого ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тростянець кримінальне провадження по обвинуваченню:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Тростянець Сумської області, громадянин України, працюючий старшим оператором ПрАТ «Монделіз Україна», не одружений, депутатом не є, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,
в с т а н о в и в :
ОСОБА_4 , не маючи водійського посвідчення, 25.07.2015 приблизно в період з 16 год. 30 хв. до 17 год. 20 хв., в м. Тростянець, Сумської області, керуючи моторолером «Viper Activ» (без реєстрації) із технічно несправною, гальмівною системою, рухаючись по проїзній частині вулиці Шевченка, по якій проходить траса Н-12 «Суми-Полтава», по напрямку із м. Суми до м. Охтирка, маючи об`єктивну можливість виявити небезпеку для руху, не вжив заходів спрямованих на зниження швидкості руху аж до повної зупинки транспортного засобу та вчинив наїзд на потерпілого ОСОБА_6 , який у цей час, рухався попереду нього в попутному напрямку, біля правого краю вказаної проїзної частини та перебуваючи в районі примикання із вулицею Гаївською, на велосипеді «Prof 1» почав перетинати проїзну частину вул. Шевченко справа наліво по ходу руху.

В результаті виниклої дорожньо-транспортної пригоди потерпілому ОСОБА_6 було заподіяно тілесні ушкодження у вигляді: обширного садна в ділянці правого ліктьового згину, обширних саден в ділянці обох колінних суглобів, які відносяться до легких тілесних ушкоджень; тілесного ушкодження у вигляді забійної-рваної рани в середній третині по передньо-боковій поверхні лівої гомілки, яке відноситься до легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я; а також відкритого перелому (ІІ-Б) обох кісток лівої гомілки в нижній третині зі зміщенням, яке за ознакою небезпеки для життя кваліфікується як тяжке тілесне ушкодження.

Допущене ОСОБА_4 , який мав технічну можливість уникнути наїзду на велосипедиста, порушення вимог пункту 12.3 Правил дорожнього руху України, згідно якого уразі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, знаходиться в прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо - транспортної пригоди та її наслідками у вигляді спричинення тяжкого тілесного ушкодження потерпілому ОСОБА_6 .

Вчинення злочину, за обставин встановлених судом, підтверджується показаннями ОСОБА_4 допитаного в судовому засіданні в якості обвинуваченого, який вину свою визнав повністю та пояснив, що дійсноне маючи водійського посвідчення, 25.07.2015 приблизно 16 год. він керуючи моторолером із технічно несправними передніми гальмами та рухаючись по проїзній частині вулиці Шевченка в м. Тростянець, Сумської області по напрямку із м. Суми до м. Охтирка вчинив наїзд на потерпілого ОСОБА_6 , який у цей час із за автомобіля, що знаходився на узбіччі виїхав на дорогу на велосипеді. Намагаючись уникнути зіткнення з потерпілим він почав звертати ліворуч але все одно допустив зіткнення.

Показання, надані обвинуваченим у судовому засіданні, відповідають фактичним обставинам справи, тому згідно зі ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювались, обмежившись допитом обвинуваченого. При цьому судом було з`ясовано, чи правильно обвинувачений розуміє зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності його позиції, а також роз`яснив йому, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
За таких обставин, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину за обставин встановлених судом доведена повністю, а його діяння кваліфікує за ч. 2 ст. 286 КК України, так як своїми діями, які виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху, передбачених пунктом 12.3 Правил дорожнього руху України, під час керування 25.07.2015 моторолером «Viper Activ» та вчиненні наїзду на потерпілого ОСОБА_6 , що спричинило останньому тяжке тілесне ушкодження ОСОБА_4 вчинив злочин - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому, суд враховує тяжкість та ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, зокрема те, що внаслідок вчинення злочину настали тяжкі наслідки у виді заподіяння тяжких тілесних ушкоджень потерпілому, також те, що склад злочину передбачає необережну форму вини щодо наслідків, які настали, особу обвинуваченого, який вину свою визнав, є людиною молодого віку, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, раніше не судимий, працює, є учасником бойових дій та нагороджений військовими відзнаками.
Також, суд враховує думку законного представника потерпілого, який у ході судового розгляду кримінального провадження просив не застосовувати до обвинуваченого суворого покарання.
Разом із цим, як пом`якшуючі вину обставини суд вважає щире каяття обвинуваченого, який в ході судового розгляду кримінального провадження вину свою визнав та просив вибачення у потерпілого; ту обставину, що обвинувачений добровільно відшкодував витрати понесені закладом охорони здоров`я на лікування потерпілого та відшкодував потерпілому завдану моральну шкоду.
Обставин, що обтяжує покарання судом не встановлено.
Враховуючи зазначене, суд вважає за доцільне призначити обвинуваченому покарання за ч. 2 ст. 286 КК України у виді позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Також, з огляду на зазначене, враховуючи тяжкість злочину, особу обвинуваченого,позицію представника потерпілого, який просив суд призначити обвинуваченому покарання не пов`язане з реальним позбавленням волі, те, що обвинуваченим злочин було вчинено вперше, а його вчиненню також сприяла поведінка самого потерпілого, суд дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без відбування основного покарання у виді позбавлення волі, а тому слід застосувати положення ст. 75, 76 КК України звільнивши його від відбування покарання з випробуванням.

У кримінальному провадженні Охтирською місцевою прокуратурою в інтересах держави в особі районного фінансового відділу Тростянецької РДА було заявлено цивільний позов про стягнення з обвинуваченого витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочинних дій, який слід залишити без розгляду у зв`язку із клопотанням прокурора та добровільним відшкодуванням цих витрат обвинуваченим.
Також, у кримінальному провадженні законним представником потерпілого ОСОБА_7 до обвинуваченого було заявлено цивільний позов про стягнення з обвинуваченого матеріальної шкоди на суму 9856 грн. та моральної шкоди на загальну суму 100 000 грн.
В ході судового розгляду справи ОСОБА_7 подав заяву про відмову від заявлених позовних вимог про стягнення з обвинуваченого матеріальної шкоди на суму 9856 грн. у зв`язку із добровільним її відшкодуванням, а тому у цій частині провадження у справі підлягає закриттю.
Розглядаючи вимогу представника потерпілого ОСОБА_7 до обвинуваченого про стягнення моральної шкоди на загальну суму 100 000 грн. суд виходить із наступного.
Згідно пред`явленого позову представник потерпілого ОСОБА_7 просив стягнути з обвинуваченого 50 000 грн. моральної шкоди, яка завдана йому особисто та 50 000 грн. моральної шкоди, що спричинена його сину.
При цьому заявлені вимоги ОСОБА_7 обґрунтовував тим, що узв`язку з ДТП він переніс глибокі страждання та сильні душевні переживання через ушкодженням здоров`я сина. Під час проведення оперативного лікування він постійно приймав заспокійливі медичні препарати, перебував з сином на стаціонарному лікуванні в КЗ «Тростянецька ЦРЛ», через що не мав можливості займатися своїми звичними справами. Після ДТП змінився уклад його життя. Він не мав можливості повноцінно відпочивати після роботи та займатися вихованням меншого сина. Син самостійно не пересувався і потребував постійного стороннього догляду, який він йому надавав. Також, його сім`я скасувала поїздку заплановану на серпень 2015 року на відпочинок через ушкоджене здоров`я сина.

Крім того, наявність моральної шкоди ОСОБА_7 обґрунтовував тривалими фізичними стражданнями, які він та його син перенесли. Позивач зазначив, що син не може жити повноцінним життям - поїхати у літній дитячий табір, займатися фізкультурою, тощо. Через отриману при ДТП травму - відкритий перелом, дитина постійно відчуває біль в області перелому. До цього часу він шкутильгає на зламану ногу. У нього періодично виникає панічний страх коли переходить дорогу та їздить на велосипеді.

У ході судового розгляду справи обвинувачений ОСОБА_4 вказані вимоги визнав частково на суму 10 000 грн., проти решти вимог заперечив посилаючись на те, що згідно матеріалів кримінального провадження у діях потерпілого також була встановлена невідповідність правилам дорожнього руху України, а тому мала місце обоюдна вина і розмір моральної шкоди має бути меншим.

З огляду на вищезазначені встановлені судом обставини та доводи сторін суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.
Суд вважає не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню вимоги представника потерпілого ОСОБА_7 про стягнення моральної шкоди спричиненої йому особисто, оскільки з огляду на положення ст. 23 ЦК України особою, що має право вимагати відшкодування завданої їй моральної шкоди, є особа, якій таку шкоду завдано тобто потерпілий, яким у даному випадку визнаний ОСОБА_6 .
У той же час, враховуючи характер кримінального правопорушення, фактичні обставини вчинення ДТП зокрема і поведінку потерпілого, наслідки, що настали в результаті ДТП у виді отримання потерпілим тяжкого тілесного ушкодження та перенесення ним операцій, характер та обсяг страждань, яких зазнав потерпілий, стан його здоров`я, його вік, зміни в його повсякденному житті, що стались у наслідок ДТП, майновий стан обвинуваченого суд дійшов висновку, що з обвинуваченого на користь законного представника потерпілого слід стягнути 25000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди завданої потерпілому ОСОБА_6 .
У кримінальному провадженні є витрати на залучення експертів, у зв`язку з проведенням судової транспортно - трасологічної експертизи №12 від 11.12.2015 - у розмірі 491,04 грн., автотехнічної експертизи №8 від 21.12.2015 у розмірі 1536 грн.; експертизи технічного стану транспортного засобу №6 від 11.04.2016 у розмірі 879,60 грн., судової автотехнічної експертизи №13 від 19.04.2016 - у розмірі 2751,25 грн.; судової автотехнічної експертизи № 61 від 17.05.2016 - у розмірі 660,30 грн., які слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.
Наявні у справі речові докази:
-мопед «Viper Activ» (без реєстрації), що зберігається на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів Тростянецького ВП ГУ НП в Сумській області конфіскувати на користь держави;
-велосипед марки «Prof 1», що переданий на відповідальне зберігання під розписку власнику ОСОБА_7 вважати повернутим власнику.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався та підстав для його обрання суд не вбачає.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370,374 КПК України,-
УХВАЛИВ
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді 3 років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування основного призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік.

На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки:

- не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи;

- періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Речові докази:
-мопед «Viper Activ» (без реєстрації), що зберігається на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів Тростянецького ВП ГУ НП в Сумській області - конфіскувати на користь держави;
-велосипед марки «Prof1», що переданий на відповідальне зберігання під розписку власнику ОСОБА_7 - вважати повернутим власнику.
Стягнути з ОСОБА_4 в доход держави судові витрати за проведення експертиз в сумі 6318,19 грн.
Провадження у справі за цивільним позовом представника потерпілого ОСОБА_7 до ОСОБА_4 в частині стягнення матеріальної шкоди закрити.
Цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_4 в частині стягнення моральної шкоди задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 25 000 грн. в рахунок моральної шкоди завданої потерпілому.

В задоволенні іншої частини позову відмовити.

Позов Охтирської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі районного фінансового відділу Тростянецької РДА про стягнення з обвинуваченого витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочинних дій - залишити без розгляду.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Сумської області через Тростянецький районний суд протягом 30 днів з дня проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1