Апеляційний суд міста Києва
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

17 листопада 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретарів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

представника потерпілого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 20 жовтня 2016 року,

у с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 20.10.2016 року у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_7 , який є представником потерпілого ОСОБА_6 в кримінальному провадженні № 0001190, відмовлено.

Ухвала слідчого судді мотивована тим, що ОСОБА_7 не оскаржує такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування в розумінні положень ч.1 ст.303 КПК України, що відповідно до вимог ч.4 ст.304 КПК України є підставою для відмови у відкритті провадження за скаргою.

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати і постановити нову ухвалу, якою зобов`язати слідчих Слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_8 , ОСОБА_9 надати йому вмотивовану постанову про часткову відмову в задоволенні клопотання від 04.10.2016 року про проведення слідчих (розшукових) дій.

В обґрунтування апеляційних вимог вказує, що Слідчим управлінням ГУ НП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001190, в якому ОСОБА_10 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.119 КК України. 04.10.2016 року він звернувся до слідчого ОСОБА_8 з клопотанням про проведення слідчих _________________________________________

Провадження № 11-сс/796/3983/2016
Категорія: ст.303 КПК України
Слідчий суддя: ОСОБА_11
Доповідач: ОСОБА_1
(розшукових) дій, яке постановою слідчого від 12.10.2016 року частково задоволено. Водночас, в якій частині слідчий відмовив у задоволенні клопотання і в якій частині його задовольнив, у постанові не зазначено.

Вважає, що, повертаючи скаргу на вказане рішення слідчого, слідчий суддя допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону. Оскільки слідчий органу досудового розслідування не розглянув його клопотання відповідно до вимог ст.220 КПК України і виніс невмотивовану постанову, він оскаржив бездіяльність слідчого, яка полягає у винесенні невмотивованої постанови про часткову відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи представника потерпілого ОСОБА_7 і потерпілого ОСОБА_6 на підтримку апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження за скаргою та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що в її задоволенні належить відмовити, з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів провадження, 04.10.2016 року ОСОБА_7 як представник потерпілого у кримінальному провадженні № 0001190 подав слідчому СУ ГУ НП в Київській області ОСОБА_8 клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, в якому просив допитати певних осіб як свідків, в тому числі під час одночасного допиту як між собою, так і з підозрюваною ОСОБА_10 , а також провести слідчі експерименти. Постановою старшого слідчого СУ ГУ НП в Київській області ОСОБА_9 від 12.10.2016 року клопотання задоволено частково.

У своїй скарзі на рішення слідчого, поданій до суду 20.10.2016 року, представник потерпілого просив зобов`язати слідчих СУ ГУ НП в Київській області ОСОБА_8 , ОСОБА_9 надати йому вмотивовану постанову про часткову відмову в задоволенні клопотання від 04.10.2016 року.

Як встановив слідчий суддя, зміст скарги ОСОБА_7 свідчить про те, що він не оскаржує ні рішення слідчого про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, ні бездіяльність слідчого стосовно не розгляду клопотання у відповідності з вимогами ст.220 КПК України, які згідно з ч.1 ст.303 КПК України можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.

Висновки, викладені в ухвалі слідчого судді, про необхідність відмови у відкритті провадження за скаргою представника потерпілого є обґрунтованими.

Так, частиною 1 статті 303 КПК України встановлено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування. Зокрема, предметом оскарження можуть бути бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, а також рішення слідчого про зупинення досудового розслідування, про закриття кримінального провадження, про відмову у визнанні потерпілим, рішення, дії чи бездіяльність при застосуванні заходів безпеки, рішення про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 КПК України.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що представник потерпілого не оскаржує рішення, дії чи бездіяльність слідчого, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.

На користь цього висновку свідчить те, що у скарзі ОСОБА_7 не порушує питання про скасування рішення слідчого у формі постанови про часткову відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, а так само не просить зобов`язати слідчого розглянути його клопотання у визначений ст.220 КПК України строк.

В апеляційній скарзі представник потерпілого зазначає про те, що оскаржив бездіяльність слідчого, яка полягає у винесенні невмотивованої постанови про часткову відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, і таку саме позицію стосовно предмета оскарження він підтримав і в судовому засіданні суду апеляційної інстанції.

А тому, як вірно вказано в ухвалі слідчого судді, предмет оскарження виходить за межі його компетенції, регламентованої § 1 Глави 26 КПК України.

Доводи в апеляційній скарзі про допущені слідчим суддею істотні порушення вимог кримінального процесуального закону є безпідставними, і в чому саме виразилися ці порушення, представник потерпілого не зазначає.

Згідно з ч.4 ст.304 КПК України слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Тому рішення слідчого судді про відмову у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_7 колегія суддів вважає правильним і підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 407, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 20 жовтня 2016 року, якою відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_7 , який є представником потерпілого ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0001190, залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3