Справа № 401/2118/16-к
Провадження №1-кп/401/203/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 вересня 2016 року м. Світловодськ

Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора

ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Світловодську обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001151 відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Світловодськ Кіровоградської області, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-20 квітня 1999 року Світловодським міським судом Кіровоградської області за ст. 229-1 КК України до 2 х років позбавлення волі з відстрочкою виконання вироку на 1 рік 6 місяців, штраф 170 грн.;

-28 листопада 2000 року Світловодським міським судом Кіровоградської області за ст. 140 ч.2, ст. 81 ч. 2 ст. 42 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна;

-20 лютого 2003 року Світловодським міським судом Кіровоградської області за ст. 185 ч.3 КК України до 3 років позбавлення волі;

- 10 грудня 2009 року Світловодським міськрайонним судом Кіровоградської області за ст. 185 ч. 3, ст. 185 ч.2 КК України до 3 років позбавлення волі, постановою Олександрійського районного суду Кіровоградської області від 22 листопада 2011 року був звільнений від відбування покарання умовно достроково;

- 01 вересня 2014 року Світловодським міськрайонним судом Кіровоградської області за ст. 185 ч.3 КК України, з застосуванням ст.. 69 КК України, до 2 років позбавлення волі. 28 травня 2016 року звільнений по відбуттю строку покарання на підставі Закону України № 838 від 26 листопада 2015 року;

за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
22 червня 2016 року у вечірній час у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення одягу чи взуття для подальшого продажу з метою власного збагачення. Розуміючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання негативних наслідків, маючи на меті залишитися непомітним для сторонніх осіб, ОСОБА_6 спланував викрасти майно в темну пору доби. 23 червня 2016 року приблизно о 02 годині ОСОБА_6 , знаючи заздалегідь про те, що по АДРЕСА_2 розташований гуртожиток, в якому не зачиняються вхідні двері та поверхи, впевнившись, що поруч немає сторонніх осіб та його ніхто не бачить, шляхом вільного доступу проник до даного гуртожитку, де піднявся на 4 поверх. Продовжуючи свої злочинні дії, направлені на повторне таємне викрадення майна, ОСОБА_6 біля вхідних дверей кімнати № НОМЕР_1 , в якій проживає ОСОБА_5 , помітив дві пари чоловічих кросівок, а саме чоловічі шкіряні кросівки чорного кольору, 42 розміру марки «Columbia», шнурівка чорно-білого кольору , вартістю 810 гривень, та чоловічі шкіряні кросівки, чорного кольору з жовтими лініями на підошві, 42 розміру марки «Biom»,- вартістю 810 гривень, які він викрав та вийшов з даного гуртожитку в бік вулиці. Тим самим ОСОБА_6 спричинив своїми діями потерпілій ОСОБА_5 матеріальні збитки на загальну суму 1620 гривень.

Дії кваліфіковані вірно за ч.2 ст. 185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна ( крадіжка), вчиненого повторно.
30 червня 2016 року між потерпілою та обвинуваченим укладено угоду про примирення.
Згідно угоди ОСОБА_6 беззаперечно визнав себе винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України за обставин, викладених в обвинувальному акті.
Вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести обвинувачений за ч.2 ст. 185 КК України у виді обмеження волі строком на 4 роки , зі звільненням від відбування покарання з випробуванням, з визначенням іспитового строку тривалістю 2 роки.
Відповідно до вказаної угоди, матеріальна та моральна шкода, завдана обвинуваченим потерпілому на момент укладення угоди відшкодована в повному обсязі.
В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 та потерпіла ОСОБА_5 просили затвердити угоду про примирення.
Прокурор підтримав позицію обвинуваченого та потерпілої щодо затвердження угоди про примирення.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.
Відповідно ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.
Згідно ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Судом у підготовчому судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, який згідно ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п.1 ч.5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Судом з`ясовано, що потерпіла цілком розуміє наслідки затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст. 473 КПК України.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Умови угоди про примирення відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.
Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_6 встановлено, що він раніше судимий, не одружений, має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується посередньо, не працює, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не значиться.

До пом`якшуючих покарання обставин суд відносить щире каяття обвинуваченого у скоєному та сприяння розкриттю злочину.
Обтяжуючих покарання обставин судом не встановлено.
Виходячи з викладеного, враховуючи особу обвинуваченого, наявність пом`якшуючих покарання обставин, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення, укладеної між потерпілою та обвинуваченим, призначення обвинуваченому узгоджених сторонами виду та розміру покарання.
Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Долю речових доказів суд вирішує, керуючись правилами ч.9 ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, ст.100 КК України, суд -
УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про примирення, укладену 30 червня 2016 року між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_6 .
Визнати ОСОБА_6 винуватим за ч.2 ст. 185 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді обмеження волі строком на 4 роки.
На підстав ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням та визначити йому іспитовий строк тривалістю 2 роки.

На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 періодично з`являтися до органів кримінально виконавчої системи для реєстрації, повідомляти їм про зміну свого місця проживання або роботи.

Речові докази, а саме дві пари кросівок , які знаходяться на зберіганні у ОСОБА_5 залишити їй, як законному володільцю.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.3 ст. 394 КПК України, до Апеляційного суду Кіровоградської області через Світловодський міськрайонний суд упродовж 30 днів з дня його проголошення та набирає законної сили після спливу строку на апеляційне оскарження.
Суддя підпис
Згідно:
Суддя ОСОБА_1