АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/976/16 Справа № б/н Слідчий суддя - ОСОБА_1 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 серпня 2016 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні, в залі апеляційного суду, апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 17 червня 2016 року,

за участю прокурора ОСОБА_8 , представника заявника - адвоката ОСОБА_6 , слідчого ОСОБА_9 .

Не погодившись з винесеним рішенням адвокат ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 17 червня 2016 року, скасувати та відмовити в задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно, а саме автомобіль BMW 5301 реєстраційний номер НОМЕР_1 .
В обґрунтування апеляційної скарги адвокат зазначив, у зв`язку з тим, що при постановлені ухвали про накладення арешту на його автомобіль власник ОСОБА_7 не був присутнім, а йому відомо стало лише зараз про це, тому вважає строк на апеляційне оскарження ним не пропущений.

Крім того, адвокат зазначає, що слідчим було порушено вимоги, передбачені ст. ст.170,171 КПК України та автомобіль було вилучено з невідомих підстав без складання процесуальних документів і в продовж 20 днів було обмежено у користуванні його власника, а слідчий своєчасно не звертався з клопотанням про накладення на тимчасово вилучене майно.

На думку адвоката при постановлені ухвали слідчим суддею порушено вимоги ч. 5 ст. 173 КПК України, а саме не зазначено які саме обмеження йде мова чи арешту на відчуження чи на користування автомобілем.

Ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 17 червня 2016 року, було задоволене клопотання слідчого про арешт майна, а саме автомобіля марки BMW 5301 реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Мотивуючи ухвалене рішення, слідчий суддя посилався на те, що оскільки є достатньо підстав вважать, що автомобіль марки BMW 5301 реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_7 , може бути предметом або доказом вчиненого кримінального правопорушення та з метою забезпечення кримінального провадження вважав за необхідне накласти арешт на автомобіль.
Заслухавши суддю-доповідача, представника заявника адвоката ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, прокурора та слідчого, які заперечували проти задоволення апеляції, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга, підлягає не задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з вимогами частини другої вказаної норми кримінального процесуального закону, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Колегією суддів встановлено, що в провадженні ГУ НП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000332 від 24 травня 2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України та 25 травня 2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України .

З матеріалів провадження вбачається, що в ході проведення досудового розслідування було встановлено, що 25 травня 2016 року до ЧЧ Петропавлівського ВП надійшов матеріал з Павлоградської місцевої прокуратури по факту заяви громадянина ОСОБА_10 про те, що у період часу з 14 години до 16 години 22 травня 2016 року громадянин ОСОБА_11 перебуваючи по вул. Комінтерна, смт. Петропавлівка за допомогою фізичної сили, а саме нанісши ОСОБА_10 декілька ударів в область тулубу і обличчя, незаконно всупереч його волі зачинив останнього до багажника автомобіля BMW 5301 реєстраційний номер НОМЕР_1 , таким чином незаконно позбавили воліОСОБА_10 .

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя цілком обґрунтовано, врахувавши наявні у справі докази, дійшов до висновку про необхідність накладення арешту на вказане майно, оскільки воно містить на собі сліди кримінального правопорушення, що не суперечить вказаним вище вимогам кримінального процессуального закону.

Щодо доводів апелянта в частині порушення слідчим строків звернення до суду з клопотанням про накладення арешту на тимчасове вилучене майно, то колегія суддів вважає, їх необґрунтованими, оскільки спірний автомобіль органами досудового слідства не вилучався.

За таких обставин, колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді та вважає, що вона постановлена з дотриманням вказаних вимог кримінального процесуального закону.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 167, 170, 173, 405, 419, 422 КПК України, колегія суддів,
П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 - зашити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 17 червня 2016 року, якою було задоволене клопотання слідчого про арешт майна, а саме автомобіля марки BMW 5301 н.з. НОМЕР_1 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.
Судді апеляційного суду :
____________ ____________ ______________ ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4