АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 546/987/15-к Номер провадження 11-кп/786/169/16Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.185 КК України - З.С.Т.
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 березня 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі:
Головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
із секретарем ОСОБА_5 ,
з участю:
прокурора ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000328 за апеляційною скаргою першого заступника прокурора Полтавської області ОСОБА_7 на вирок Решетилівського районного суду Полтавської області від 23 грудня2015 року щодо,-

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, не працює, раніше судимого 19.11.2015 р. вироком Решетилівського районного суду Полтавської області за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 100 годин громадських робіт,
якого визнано винуватим та засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И Л А :
до Апеляційного суду Полтавської області звернувся прокурор з апеляційною скаргою в якій просить вирок суду змінити у зв`язку з неправильним застосуванням судом закону України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до положень п. 5 ч. 2 ст. 396, ч. 3 ст. 404 КПК України дослідити вирок Решетилівського районного суду від 23.12.2015 р. та матеріали, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_8 , а також обтяжують та пом`якшують його покарання.

Просить вирок в частині призначення покарання змінити, виключивши вказівку про призначення покарання ОСОБА_8 за правилами ч. 4 ст. 70 КК України.

Вважати ОСОБА_8 засудженим за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання призначеного судом першої інстанції у виді обмеження волі на строк 2 роки, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік.

Вирок Решетилівського районного суду від 19.11.2015 р., яким ОСОБА_8 призначено покарання у виді громадських робіт, що належить відбувати реально, виконувати самостійно.

Уточнити у вступній частині вироку в даних про особу обвинуваченого, що він раніше судимий 19.11.2015 р. Решетилівським районним судом Полтавської області за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 100 годин громадських робіт.

В обґрунтування апеляційних вимог прокурор вказує, що вироком Решетилівського районного суду Полтавської області від 19 листопада 2015 року ОСОБА_8 засуджений до покарання у вигляді громадських робіт, яке належить відбувати реально, тому застосування положень ч. 4 ст. 70 КК України при призначення Лакатошу остаточного покарання, та звільнення його від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України не відповідає вимогам закону. У даному випадку, відповідно до положень абз. 2 п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» вироки відносно ОСОБА_8 необхідно виконувати самостійно.

Також зазначає про необхідність уточнення вступної частини вироку суду щодо наявності у ОСОБА_8 судимості.

Згідно вироку Решетилівського районного суду м. Полтави від 23 грудня 2015 року ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України і йому призначено покарання:

- за ч. 2ст. 185 КК України 2 роки обмеження волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Решетилівського районного суду Полтавської області від 19 листопада 2015 року, більш суворим, призначеним цим вироком, остаточне покарання обвинуваченому ОСОБА_8 визначено у виді обмеження волі на строк 2 роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_8 звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язано ОСОБА_8 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, попереджати кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, навчання.

За вироком суду ОСОБА_8 визнаний винуватим та засуджений за те, що 26 серпня 2015 року близько 20.00 год., перебуваючи на території МТФ ТОВ «Бурат-Агро», що розташована в с. Піщане Решетилівського р-ну Полтавської області таємно повторно шляхом вільного доступу до тваринницького приміщення викрав належний ОСОБА_9 велосипед вартістю 567, 36 грн. та з місця вчинення злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, прокурора на підтримання доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження і доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду знаходить, що апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні злочину, за обставин викладених у вироку, а також правильність кваліфікації його дій за ч.2 ст.185 КК України відповідає фактичним обставинам провадження та підтверджується зібраними доказами, які були оцінені за наслідками повного, всебічного та об`єктивного розгляду обставин провадження, які в апеляційній інстанції ніким не оскаржують ся.

Перевіркою матеріалів справи встановлено, що доводи прокурора про неправильне застосування судом закону про кримінальну відповідальність є слушними.

Застосовуючи ч.4 ст.70 КК України і поглинаючи призначене ОСОБА_8 покарання за попереднім вироком від 19 листопада 2015 року, суд допустив неправильне застосування кримінального закону.

Матеріалами провадження встановлено, що ОСОБА_8 був засуджений 19 листопада 2015 року за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді 100 годин громадських робіт, тобто до покарання, яке підлягає реальному виконанню.

Дійшовши висновку про можливість виправлення ОСОБА_8 від відбування покарання за вчинене ним за даним вироком кримінальне правопорушення на підставі ст. 75 КК України, в порушення вимог кримінального закону, суд призначив йому покарання за правилами ч.4 ст. 70 КК України, звільнивши від відбування реального покарання, визначеного вироком цього ж суду від 19 листопада 2015 року у виді громадських робіт.

За таких обставин вирок Решетилівського районного суду Полтавської області від 19 листопада 2015 року має виконуватися самостійно, оскільки на момент постановлення оскаржуваного вироку покарання засудженим ОСОБА_8 у виді громадських робіт відбуто не було, а тому вирок підлягає зміні.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.374 КПК україни вступна частина вироку має містити відомості про особу обвинуваченого, що має значення для справи. Зокрема, такими відомостями є інформація про наявні судимості особи.

Всупереч даної норми, суд першої інстанції не вказав у вступній частині оскаржуваного вироку про наявність судимості у ОСОБА_8 згідно вироку від 19 листопада 2015 року, що на момент ухвалення оскаржуваного вироку, набрав законної сили.

Відтак, вступна частина вироку підлягає уточненню.

Керуючись ст.ст.404, 405 КПК України колегія суддів Апеляційного суду Полтавської області, -

У Х В А Л И Л А :
апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Вирок Решетилівського районного суду Полтавської області від 23 грудня 2015 року щодо ОСОБА_8 змінити.

Виключити рішення суду про призначення ОСОБА_8 остаточного покарання на підставі ч.4 ст. 70 КК України.

Вважати ОСОБА_8 засудженим за ч.2 ст.185 КК України до покарання призначеного судом першої інстанції у виді обмеження волі на 2 роки із звільненням від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з випробуванням з іспитовим строком 1 рік та покладанням на нього обов`язків відповідно до п.п.2,3 ч.1 ст.76 КК України.

Вирок Решетилівського районного суду Полтавської області від 19 лютого 2015 року щодо ОСОБА_8 виконувати самостійно.

Вступну частину вироку уточнити, вказавши про наявність судимості у ОСОБА_8 згідно вироку Решетилівського районного суду Полтавської області від 19 листопада 2015 року за ч.1 ст. 185 КК України на 100 годин громадських робіт.

В іншій частині вирок суду залишити без зміни.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у тримісячний строк з моменту проголошення.

С У Д Д І :
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4