Справа № 646/9926/14-к
№ провадження 1-кп/646/596/2016
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.11.16року м.Харків

Червонозаводский районний суд м.Харкова у складі колегії суддів:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

представника потерпілого ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

при проведені підготовчого судового засідання у кримінальному провадженні №0001567 від 09 червня 2014 року відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харкова, громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, працюючого фармацевтом відділу комплектації товарів аптечного складу ТОВ "БАДМ", зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого п.6 ч.2 ст.115 КК України,
ВСТАНОВИВ:

До Червонозаводского районного суду м.Харкова надійшов вищевказаний обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001567 від 09 червня 2014 року відносно ОСОБА_8 за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого п.6 ч.2 ст.115 КК України.

В обвинувальному акті зазначено, що ОСОБА_8 , діючи умисно, з метою заподіяння смерті іншій людині, з корисливих мотивів, у зв`язку з наявним у нього боргом за кредитними зобов`язаннями у ХГРУ ПАТ КБ «Приват Банк», маючи скрутне матеріальне становище, будучи неспроможнім виплачувати боргові кредитні кошти,вчинив умисне вбивство ОСОБА_9 з метою заволодіння її майном, при наступних обставинах.
ОСОБА_8 , працюючи у ТОВ «БАДМ», яке розташоване за адресою: Харківська область, Харківський район, смт. Комунар, вул. Озерна, 11, на посаді фармацевта відділу комплектації товарів аптечного складу ТОВ «БАДМ» разом з ОСОБА_9 , яка працювала на тому ж підприємстві на посаді складальника відділу комплектації товарів аптечного складу №8, 06.06.2014р. обидва отримали заробітну плату, шляхом перерахування підприємством грошових коштів на їх поточні рахунки, відкриті у ХГРУ ПАТ КБ «ПриватБанк». "У вечері того ж дня ОСОБА_8 разом з ОСОБА_9 , з якою він знаходився у дружніх та ділових стосунках, у банкоматахм. Харкова знімали грошові кошти з власних банківських платіжних карток та витрачали їх на розваги. 07.06.2014р. ОСОБА_8 , після сумісного розпиття алкогольних напоїв з ОСОБА_9 , знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, запропонував ОСОБА_9 , виїхати разом з ним до Комсомольського (Основ`янського) озера у м. Харкові, розташованого поблизу залізничної станції «Основа» на Південній залізниці у м. Харкові. ОСОБА_9 , знаходячись у стані алкогольного сп`яніння та довіряючи ОСОБА_8 , як особі, з якою разом працювала на підприємстві та підтримувала ділові та дружні стосунки, дала згоду на це. Таким чином 07.06.2014р. приблизно о 03 годині 45 хвилин ОСОБА_8 , знаходячись по просп. Героїв Сталінграда у м. Харкові, зупинив таксі, на якому разом з ОСОБА_9 прибув до Комсомольського (Основ`янського) озера у м. Харкові. В подальшому, прогулюючись у прилеглій до озера ділянці лісу, БогмацераА.О. запропонував ОСОБА_9 зупинитися та присісти для відпочинку, на що остання погодилась. Після цього, у ході спілкування з ОСОБА_9 у ОСОБА_10 виник умисел, спрямований на умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_9 , та він усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки у вигляді смерті ОСОБА_9 та бажаючи їх настання, діючи з корисливих мотивів, бажаючи заволодіти майном потерпілої для самостійного збагачення, реалізуючи свій злочинний намір, приблизно о 04.00 годині 07.06.2014р. знаходячись на вказаному місці зупинки, маючи при собі недопиту скляну пляшку з горілкою марки «Фінляндія» (об`ємом 0, 5 л) на чверть заповнену горілкою, тримаючи її у правій руці,неодноразово наніс цією пляшкою ОСОБА_9 удари (точна кількість ударів під час досудового розслідування не встановлена) по голові, що є життєво-важливою частиною тіла людини, чим спричинив ОСОБА_9 , згідно з висновком судово-медичної експертизи №1779-Дм/14 від 08.08.2014р., відкриту тупу травму голови у вигляді множинних дрібно- та великоосколковихпереломів кісток склепіння та основи черепа справа, дірчастого перелому лівої скроневої кістки, з розповсюдженням лінійних переломів на кістки склепіння та основи черепу, багатоосколових переломів кісток носу, нижньої та верхньої щелепи. За ступенем тяжкості згідно з п. 4.8., 2.1.1а; 2.1.36 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України №6 від 17 січня 1995р., вказана відкрита тупа травма голови (в сукупності) відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, по критерію небезпеки для життя і в сукупності знаходиться у причинному зв`язку з настанням смерті ОСОБА_9 .Враховуючи характер тілесних ушкоджень, наявність ознак їх при життєвості, а також відсутність будь-яких інших ушкоджень на збережених м`яких тканинах тулуба встановлено, що безпосередньою причиною смерті ОСОБА_9 виявилася вищеописана відкрита тупа травма голови (в сукупності). Одразу після спричинення ОСОБА_9 вищевказаних тілесних ушкоджень, наслідком яких сталась смерть останньої, ОСОБА_8 , реалізовуючи свій корисливий мотив, зняв з ОСОБА_9 ланцюжок зі сплаву золота 583 проби вагою 2 грами, хрестик зі сплаву золота 583 проби вагою 1,5 грами, 2 кільця зі сплаву золота 583 проби загальною вагою 7 грамів, браслет зі сплаву золота 583 проби вагою 22 грами та заволодів її мобільним телефоном марки «Леново АЗ 6», банківською платіжною карткою ХГРУ ПАТ КБ «Приват Банк» для отримання заробітної плати,а також банківською платіжною карткою ХГРУ ПАТ КБ «Приват Банк» для отримання кредитних коштів, ключами від її квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , заволодівши таким чином майном потерпілої на загальну суму, згідно з висновком товарознавчої експертизи №2431 від 22.07.2014р., - 1619,22 грн., після чого з місця вчинення злочину зник та розпорядився викраденим майном на власний розсуд. Після цього, ОСОБА_8 , продовжуючи реалізовувати свої корисливі мотиви, спрямовані на незаконне заволодіння майном потерпілої, 07.06.2014 в період часу з06 години 43 хвилин до 08 години 33 хвилини, знаходячись за адресою: м. Харків вул. Героїв Праці, б.№ 24-а, достовірно знаючи про наявність грошових коштів на банківській платіжній картці для отримання заробітної плати потерпілої, а саме на поточному рахунку за № НОМЕР_1 , відкритому у ХГРУ ПАТ КБ «ПриватБанк» на ім`я ОСОБА_9 , які надійшли їй 06.06.2014, як заробітнаплата у ТОВ «БАДМ», підійшов до банкоматів за №А2409877 та №АТМКНА72, та скористався вказаною карткою потерпілої, знявши з неї готівкові грошові кошти на загальну суму 3900,00 грн., які привласнив та розпорядився ними на власний розсуд.
Дії ОСОБА_8 кваліфіковані органом досудового розслідування за п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України як умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині з корисливих мотивів.
У підготовчому судовому засіданні прокурор та представник потерпілої вважають можливим призначити справу до судового розгляду.

Захисник заявила клопотання про повернення обвинувального прокурору, посилаючись на неконкретність обвинувачення, висунутого ОСОБА_8 , а також на те, що прокурор не роз`яснив обвинуваченому права на суд присяжних.

Обвинувачений підтримав клопотання захисника.

Прокурор та представник потерпілого заперечували проти клопотання захисника.

Вислухавши думку осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до п.п.2, 3, 5, 8 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості: анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування).

Разом з тим, як вбачається з вищезазначеного обвинувального акту, орган досудового слідства обвинувачував ОСОБА_8 не тільки в умисному вбивстві потерпілої ОСОБА_9 з корисливих мотивів, але й в умисному протиправному заволодінні ювелірними виробами потерпілої, її банківськими картками та грошовими коштами.
Проте, зазначеним діям обвинуваченого у обвинувальному акті не надано правової кваліфікації з посиланням на відповідні положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та відсутнє формулювання відповідного обвинувачення.
Отже обвинувачення, яке орган досудового розслідування пред`явив ОСОБА_8 , є неконкретним, що є грубим порушенням права обвинуваченого на захист, зокрема, гарантованого статтею 42 КПК України права обвинуваченого знати, у вчиненні якого кримінального правопорушення його обвинувачують.
В той же час, за правилами ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.
З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.
Але у даному випадку, враховуючи межі висунутого проти ОСОБА_8 обвинувачення, суд позбавлений можливості вийти за межі цього обвинувачення, оскільки будь-якого обвинувачення у протиправному заволодінні чужим майном ОСОБА_8 не висувалось.
Крім того, в порушення вимог ст. 384 КПК України в матеріалах справи відсутнє письмове роз`яснення прокурора обвинуваченому про можливість, особливості і правові наслідки розгляду кримінального провадження судом присяжних.
Так, згідно з ч.1 та ч.3 ст. 384 КПК України прокурор, суд зобов`язані роз`яснити обвинуваченому у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді довічного позбавлення волі, можливість та особливості розгляду кримінального провадження стосовно нього судом присяжних. Обвинувачений у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді довічного позбавлення волі, під час підготовчого судового засідання має право заявити клопотання про розгляд кримінального провадження стосовно нього судом присяжних.
Верховний Суд України у своїй постанові від 25 червня 2015 року у справі №5-11кс15 зазначив, зокрема, що невиконання прокурором вимог статті 384 КПК, в силу вимог пункту третього частини третьої статі 314 КПК, є підставою для повернення обвинувального акта прокуророві.
На вищевказані обставини невідповідності обвинувального акту вимогам КПК України послався апеляційний суд Харківської області в ухвалі від 19.10.2016р., скасовуючи вирок Червонозаводського районного суду м.Харкова від 04.04.2016р. у цій справі та призначаючи у справі новий судовий розгляд в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.
Таким чином, обвинувальний акт у цьому кримінальному провадженні підлягає поверненню прокурору з вищевказаних підстав.
Крім того, в судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що після скасування апеляційним судом Харківської області вироку суду першої інстанції у цій справі свідки судом ще не допитувалися, а процесуальні ризики, які були підставою для застосування запобіжного заходу, не змінилися.
Представник потерпілої підтримав клопотання прокурора.
Захисник заперечувала проти клопотання прокурора та заявила клопотання про зміни обвинуваченому запобіжного заходу на домашній арешт з тих підстав, що всі свідки у кримінальному провадженні вже допитані, а обвинувачений не збирається переховуватися від суду та вчиняти інших злочинів.
Обвинувачений підтримав клопотання захисника.
Вислухавши осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку про відсутність підстав для зміни чи скасування обраного обвинуваченому запобіжного заходу та наявність підстав для продовження його строку.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя. При цьому Європейський суд з прав людини зазначає, що небезпека таких процесуальних ризиків може вимірюватися суворістю можливого покарання у сукупності з даними про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують, та міжнародними контактами.
У даному випадку, вирішуючи питання про наявність чи відсутність підстав для продовження обраного обвинуваченому запобіжного заходу, суд враховує наявність розумної підозри у вчиненні обвинуваченим інкримінованого йому злочину (без попереднього висновку щодо його винуватості).
При цьому згідно зі ст.12 КК України злочин, передбачений п.6 ч.2 ст.115 КК України, вчинення якого інкримінується обвинуваченому, відноситься до особливо тяжких злочинів, за який закон передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років або довічним позбавленням волі.
Судовий розгляд кримінального провадження після усунення прокурором недоліків обвинувального акту прокурору має бути розпочатий з початку.
Тому у даному випадку суспільний інтерес у справі, який полягає у всебічному та неупередженому розгляді кримінальної справи у встановлений законом строк, виконанні обвинуваченим процесуальних рішень у справі та запобіганню його спробам ухилитися від суду та вчинити новий злочин, має більшу вагу, ніж правило про повагу до свободи особи, враховуючи наявність вищезазначених процесуальних ризиків.
Судом вивчалося питання щодо можливості зміни обвинуваченому запобіжного заходу на більш м`який, у тому числі, домашній арешт, але з урахуванням вищевказаних обставин, суд приходить до висновку, що більш м`який запобіжний захід не зможе з гарантувати належної процесуальної поведінки обвинуваченого, виконання ним процесуальних рішень у справі.
Суд не ігнорує доводів сторони захисту, але вважає, що вони не перевищують вищевказаного суспільного та процесуального інтересів.
За правилами ч.4 ст.183 КПК України суд не визначає розмір застави, оскільки ОСОБА_8 обвинувачується в скоєнні злочину, який спричинив загибель людини.
Крім того, суд приймає цивільний позов, поданий потерпілою, долучивши його до матеріалів справи у цьому кримінальному провадженні, враховуючи стадію розгляду справи.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.291, 314, 331 КПК України,

УХВАЛИВ:

Прийняти цивільний позов потерпілої ОСОБА_11 , долучивши його до матеріалів справи у кримінальному провадженну №0001567 від 09 червня 2014 року відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого п.6 ч.2 ст.115 КК України.

Повернути прокурору обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001567 від 09 червня 2014 року відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого п.6 ч.2 ст.115 КК України.

Продовжити ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування строком на 60 діб, тобто до 27 січня 2017 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку через Червонозаводський районний суд м.Харкова протягом семи днів з дня її проголошення.

Головуючий ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3