АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 642/2283/16-к Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11кп/790/2060/16 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.190 КК України
10 листопада 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Харківської області:
головуючого судді - - ОСОБА_2 ,
суддів - - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі - - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - - ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_7 на вирок Ленінського районного суду м. Харкова від 22.06.2016 року,-
Вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 22.06.2016 року
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с.Червоний Донець, Балаклійського району, Харківської області, громадянка України, освіта вища, не одружена, яка має на утриманні двох малолітніх дітей, не працююча, раніше судима: 08.102013 року Червонозаводським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.307, ст.69 КК України до 5-ти років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнена 15.10.2014 року з Чорноморської виправної колонії Одеської області №74, згідно постанови Маліновського районного суду м. Одеси, на підставі ст.83 КК України у зв`язку із вагітністю до досягнення дитиною трирічного віку, яка зареєстрована та мешкає за адресою АДРЕСА_1 ,
визнана винною у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.190 КК України та їй призначено покарання у вигляді 2 років позбавлення волі.
На підставі ст.71 КК України до покарання, призначеного ОСОБА_7 за даним вироком, частково приєднана невідбута частина покарання за вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова від 08.10.2013 року, у вигляді 1 (одного) місяця позбавлення волі, і за сукупності вироків остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у вигляді 2 (двох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.
Вказаним вироком встановлено, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи раніше судимою, маючи не зняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість, належних висновків для себе не зробила, на шлях до виправлення та перевиховання не стала, та вчинила умисний корисливий злочин на території Холодногірського району м. Харкова за наступних обставин.
13.12.2015 року, у першій половині дня, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_7 разом з невстановленою в ході досудового розслідування особою на ім`я ОСОБА_8 (відносно якої виділені матеріали в окреме провадження), вступивши у злочинну змову, маючи намір, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману, розробили план, згідно якого останній знайшов на сайті «ОЛХ» квартиру за адресою АДРЕСА_2 , на одну добу, вартістю 300 гр., в яку ОСОБА_7 повинна була заселитись, з метою у подальшому здати вказану вище квартиру на довготривалий строк іншим особам, представившись господаркою квартири та отримати таким чином грошові кошти.
Реалізовуючи свій злочинний умисел, в той же день, 13.12.2015 року, приблизно у 14 годині, точний час в ході досудового розслідування не встановлений, ОСОБА_7 , діючи з корисливих спонукань, знаходячись за адресою АДРЕСА_2 , орендувала у ОСОБА_9 . ІНФОРМАЦІЯ_2 , вказану вище квартиру на одну добу, за 300 гривень.
Продовжуючи свої злочинні дії, в цей день, 13.12.2015 року, приблизно о 17 годині, точний час в ході досудового розслідування не встановлений, ОСОБА_7 здала вказану вище квартиру, за адресою АДРЕСА_2 потерпілій ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_3 , з якою попередньо домовилась про це невстановлена в ході досудового розслідування особа на ім`я ОСОБА_8 , на довготривалий строк, отримавши від останньої грошові кошти, у розмірі 6 000 (шість тисяч) гривень, за перший та останній місяці проживання, уклавши договір оренди.
Після цього ОСОБА_7 покинула приміщення вказаної вище квартири, зустрівшись на подвір`ї разом з невстановленою в ході досудового розслідування особою на ім`я ОСОБА_8 та разом зникли з місця скоєння кримінального правопорушення і таким чином, шляхом обману, заволодівши грошовими коштами в сумі 6 000 (шість тисяч) гр., розпорядились ними на власний розсуд, заподіявши при цьому потерпілій ОСОБА_10 матеріальну шкоду на вказану суму.
Не погодившись із зазначеним рішенням районного суду, обвинуваченою подана на нього апеляційна скарга, в якій вона просить вирок Ленінського районного суду м. Харкова від 22.06.2016 року змінити, відстрочити призначене покарання до досягнення її дитиною ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , трирічного віку.
Свої апеляційні вимоги обвинувачена обґрунтувала тим, що як на досудовому, так і на судовому слідстві вона визнавала свою провину в повному обсязі, у скоєному щиросердно розкаялася, злочин скоїла в зв`язку із скрутним матеріальним становищем, має на утриманні двох малолітніх дітей, та є матір`ю-одиначкою.
Вислухавши доповідь судді; думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляції обвинуваченої та просив рішення районного суду залишити без змін, як законне та обґрунтоване; приймаючи до уваги заяву обвинуваченої ОСОБА_7 , яка просила розглянути справу за її відсутності та повідомити про прийняте рішення письмово; вивчивши матеріали справи, колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга обвинуваченої задоволенню не підлягає, зважаючи на наступне.
Дії обвинуваченої кваліфіковано правильно, висновки суду відносно фактичних обставин справи, які в суді першої інстанції не заперечувались і відносно яких відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України докази не досліджувались, колегія суддів на підставі ч.2 ст.394 та ч.1 ст.404 КПК України, не перевіряє.
При призначенні покарання ОСОБА_7 суд діяв з дотриманням вимог ст. 65 КК України, а саме. Врахував тяжкість скоєного злочину; особу обвинуваченої; наявність обставин, що пом`якшують покарання у виді визнання своєї провини, щирого каяття, сприяння розкриттю злочину; відсутність обставин, що обтяжують покарання, і визначив покарання яке є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої та запобігання скоєння нею нових злочинів.
Як вбачається з вироку, при призначенні покарання обвинуваченій суд врахував та навів всі обставини щодо її особи на які обвинувачена посилається в апеляційній скарзі та належним чином обґрунтував своє рішення.
Посилання обвинуваченої на те, що вона визнала свою провину, щиросердно розкаялася, злочин скоїла у зв`язку із тяжким матеріальним становищем, має на утриманні двох малолітніх дітей та є матір`ю-одиначкою хоча і підтверджені матеріалами справи, але в достатній мірі не впливають на суспільну небезпечність особи обвинуваченої та скоєного нею злочину і не дають підстав для пом`якшення призначеного покарання та звільнення обвинуваченої від відбування покарання з випробуванням.
При цьому колегія суддів враховує те, що ОСОБА_7 раніше судима 08.10.2013 року Червонозаводським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.307, із застосуванням ст.69 КК України, до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна, була звільнена 15.10.2014 року з колонії згідно постанови Маліновського районного суду м. Одеси, на підставі ст.83 КК України, у зв`язку із вагітністю до досягнення дитиною трирічного віку, на не відбутий термін покарання 1 рік 7 місяців 3 дні, та повторно скоїла злочин у період звільнення від відбування покарання за вказаним вироком.
Згідно ч. 6 ст. 83 КК України , якщо в період звільнення від відбування покарання засуджена вчинила новий злочин, суд призначає їй покарання за правилами, передбаченими у статтях 71 і 72 цього Кодексу.
Тому, апеляційним судом не може бути повторно враховані обставини, що на утриманні у обвинуваченої знаходиться малолітня дитина, яка не достигла трирічного віку.
Вищевказане свідчить про антисоціальну направленість обвинуваченої.
Таким чином колегія суддів, в межах та з врахуванням суті викладених доводів апеляційної скарги, підстав для скасування або зміни вироку суду першої інстанції не вбачає.
Керуючись ст.ст. 405,407 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Ленінського районного суду м. Харкова від 22 червня 2016 року у відношенні ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, що тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий

Судді -