490/9679/16-к 21.10.2016
н/п 1-в/490/387/2016
Справа № 490/9679/16-к

20 жовтня 2016 року м. Миколаїв
Центральний районний суд м. Миколаєва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, клопотання Центрального районного відділу міста Миколаєва кримінально-виконавчої інспекції управління державної пенітенціарної служби України в Миколаївській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного вироком суду покарання засудженого
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м. Миколаїв, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, не маючого постійного місця проживання, раніше судимого, -
Учасники судового провадження:
представник КВІ ОСОБА_5
04.10.2016р. до Центрального районного суду м. Миколаєва надійшло клопотання Центрального районного відділу міста Миколаєва кримінально-виконавчої інспекції управління державної пенітенціарної служби України в Миколаївській області (далі КВІ), про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого ОСОБА_3 для відбування призначеного вироком суду покарання, оскільки засуджений не виконує обов`язків, покладених на нього вироком суду.
У судове засідання ОСОБА_3 не з`явився, про час та місце проведення судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не відомі. Суд за згодою учасників судового провадження ухвалив про розгляд даного клопотання у відсутність засудженого.
Вислухавши пояснення представника КВІ на підтримку клопотання, думку прокурора, який вважає необхідним клопотання задовольнити, дослідивши матеріали клопотання, суд приходить до наступного.
Застосування до засудженого звільнення від відбування покарання з випробуванням Кримінальний кодекс України пов`язує зі здійсненням контролю за поведінкою такого засудженого, з метою встановлення факту його виправлення. Зміст контролю полягає у встановленні того, чи належно засуджений виконує покладені на нього обов`язки.
Згідно ч. 2 ст. 78 КК України у випадку, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчиняє правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного вироком суду покарання.
Виходячи із цих положень закону, роз`яснень п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання", у разі невиконання засудженим покладених на нього обов`язків передбачених ст.76 КК України, суди мають розцінювати це як порушення умов застосування ст.75 КК України про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Відповідно до п.п. 3, 5 ст. 166 КВК України невиконанням обов`язків вважається таке, коли засуджений не виконав хоч один з обов`язків, які було покладено на нього. Поважними причинами неявки засудженого до кримінально - виконавчої інспекції в призначений строк визнаються: несвоєчасне одержання виклику, хвороба та інші обставини, що фактично позбавляють його можливості своєчасно прибути за викликом і які документально підтверджені.
З матеріалів судового провадження вбачається, що вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 01 жовтня 2015 року ОСОБА_3 засуджено за ч.2 ст.185 КК України до одного року шести місяців позбавлення волі, у відповідності до ст. 75 КК України останнього звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на один рік з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти ці органи про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.
17.11.2016р. матеріали стосовно засудженого ОСОБА_3 прийняті до виконання Центральним КВІ. Проте, засуджений для постановки на облік не з`явився, за вказаною у вироку суду адресою не проживає, про зміну місця проживання не повідомив.
Вжитими заходами початкового розшуку встановлено, що ОСОБА_3 з 09.07.2015р. утримується в СІЗО м. Миколаєва.
Вироком Заводського районного суду від 08.10.2015р. ОСОБА_3 засуджений за ч.2 ст.190 КК України, та призначено йому покарання у виді одного року позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України покарання ОСОБА_3 у виді одного року позбавлення волі та призначене йому покарання за вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 01.10.2015 року за ч.2 ст.185 КК України у виді одного року 6 місяців позбавлення волі із звільненням від відбуття покарання з випробуванням протягом іспитового строку на один рік на підставі ст.75,76 КК України - виконувати самостійно.

Згідно довідки Миколаївського СІЗО від 02.02.2016р., засуджений ОСОБА_3 27 січня 2016р. за вироком Заводського районного суду від 08.10.2015р. вибув до Ольшанської ВК №53 Миколаївської області. 29.02.2016р. ОСОБА_3 був звільнений по відбуттю строку покарання. При звільненні останній був повідомлений про необхідність явки його до Центрального РВ м. Миколаєва КВІ УДПтС. Проте, ОСОБА_3 до інспекції не з`явився, причини неявки не повідомив.

02.08.2016р. на підставі подання про передачу матеріалів для проведення подальших розшукових заходів Центрального РВ м. Миколаєва КВІ співробітниками Центрального ВП ГУНП в Миколаївській області було заведено оперативно-розшукову справу відносно ОСОБА_3 . Станом на сьогодення місцезнаходження його не відоме.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про наявність законних підстав для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням щодо засудженого ОСОБА_3 і направлення його для відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі.
Керуючись ч.2 ст.78 КК України, ст.539 КПК України, суд, -
постановив:

Клопотання Центрального РВ КВІ УДПтС України у Миколаївській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання засудженого ОСОБА_3 задовольнити.
Скасувати звільнення від відбування покарання з випробуванням засудженому ОСОБА_3 і направити його для відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі за вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 01 жовтня 2015 року.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Миколаївської області через Центральний районний суд м. Миколаєва протягом семи днів з дня проголошення ухвали.
У разі, якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії ухвали. Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1