Справа № 156/922/15-к Провадження № 11-кп/773/267/16 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч. 1 ст. 125 КК України Доповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 травня 2016 року місто Луцьк
Апеляційний суд Волинської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги прокурора Іваничівського відділу Володимир-Волинської місцевої прокуратури та потерпілого ОСОБА_9 на ухвалу Іваничівського районного суду Волинської області від 11 березня 2016 року,

В С Т А Н О В И В:
Даною ухвалою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, не працює, раніше не судимого,

звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, на підставі ст. 45 КК України у зв`язку з дійовим каяттям;
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, не працює, раніше не судимого,
звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, на підставі ст. 45 КК України у зв`язку з дійовим каяттям;
Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000169 щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 125 КК України, закрито.

14 червня 2015 року близько 01 год. 00 хв. біля бару «Динаміт», що на вул. Луцькій, буд. № 1, смт. Іваничі, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 під час суперечки, яка виникла на грунті особистих неприязних відносин з ОСОБА_9 , заподіяли останньому тілесні ушкодження у вигляді синців голови, лівої руки, садна обличчя, правої руки, які згідно висновку експерта № 156 належать до категорії легких тілесних ушкоджень.

Прокурор у своїй апеляції просить скасувати рішення суду у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Вказує на те, що судом першої інстанції при застосуванні до обвинувачених інституту звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям не враховано, що останніми заподіяну злочином шкоду потерпілому не відшкодовано. Всупереч ч. 4 ст. 286 КПК України невідкладно розглянуто не було клопотання обвинувачених про звільнення їх від кримінальної відповідальності, розгляд провадження продовжувався у загальному порядку. З огляду на наведене просить скасувати ухвалу суду та ухвалити вирок, яким визнати ОСОБА_7 та ОСОБА_8 винними у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, призначивши покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Потерпілий оскаржує рішення суд з мотивів неповноти судового розгляду, невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, істотного порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність. Посилається на те, що судом належним чином не досліджено усіх доказів та не допитано усіх свідків. Звертає увагу на те, що обвинувачені щиро не розкаялися у вчиненому, не вибачилися перед ним, а навпаки зухвало демонстрували свою зверхність до потерпілого. Вказує, що суд не розглянув невідкладно клопотання обвинувачених про звільнення їх від кримінальної відповідальності, а продовжив судове засідання, після чого його відклав. Просить ухвалу суду скасувати та призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції.

У запереченні на апеляції обвинувачені просять рішення суду щодо них залишити без змін, а апеляційні скарги без задоволення. Вважають доводи апелянтів безпідставними та необґрунтованими, оскільки у судовому засіданні прокурор не заперечував проти задоволення клопотання про звільнення їх від кримінальної відповідальності, усі доводи суду ґрунтуються повному та всебічному дослідженні доказів. Вказують, що давали послідовні та правдиві показання, які підтверджуються показаннями свідків. Стверджують, що під час судового розгляду визнали свою вину, щиро розкаялися у вчиненому та публічно вибачилися перед потерпілим. Щодо відшкодування потерпілій стороні моральної та матеріальної шкоди зазначають, що у зв`язку з відсутністю відповідних позовних вимог потерпілого шкода не відшкодовувалася.

Заслухавши доповідача, який доповів суть ухвали та виклав доводи апеляційних скарг, прокурора, який підтримав подану ним апеляцію у повному обсязі та апеляційну скаргу потерпілого частково, обвинувачених, які заперечили проти задоволення апеляцій, перевіривши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, а апеляційна скарга потерпілого повному задоволенню з таких підстав.
В силу ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Вказаних вимог закону судом першої інстанції при розгляді кримінального провадження дотримано не було.

У відповідності до ст. 45 КК України особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення злочину щиро покаялася, активно сприяла розкриттю злочину і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Матеріалами кримінального провадження стверджується, що пред`явлене обвинувачення ОСОБА_7 в повному обсязі не визнавав, заперечуючи нанесення потерпілому удару ногою в обличчя.

Щирого жалю в обвинувачених з приводу факту вчинення злочину, осуду своєї поведінки, задоволення розумних, обґрунтованих претензій потерпілого з відшкодування шкоди, завданої здоров`ю останнього, не знайшли свого закріплення в матеріалах кримінального провадження.

Суд першої інстанції, звільняючи обвинувачених від кримінальної відповідальності за ст. 45 КК України, у своєму рішенні не навів належних та достатніх мотивів, чи мають місце усі складові елементи дійового каяття в перших.

Крім того, в порушення вимог ч. 4 ст. 286 КК України суд першої інстанції після подання обвинуваченими клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності, не перейшов до його розгляду, а продовжив судовий процес в загальному порядку.

Вищезазначені порушення вимог кримінального процесуального закону, на думку апеляційного суду, є істотними, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, а тому воно підлягає скасуванню з призначенням нового судового розгляду в суді першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 409, 412, 415, 419 КПК України, апеляційний суд Волинської області,

У Х В А Л И В:
Апеляційну скаргу прокурора Іваничівського відділу Володимир-Волинської місцевої прокуратури задовольнити частково, апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_9 у повному обсязі.

Ухвалу Іваничівського районного суду Волинської області від 11 березня 2016 року, якою ОСОБА_7 та ОСОБА_8 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, на підставі ст. 45 КК України у зв`язку з дійовим каяттям, скасувати та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.

Головуючий
Судді