АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 197/212/14-к Суддя 1 інстанції ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/774/363/К/16 Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі 02 червня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 березня 2016 року, якою їй було відмовлено в задоволенні заяви про відстрочку виконання вироку в частині задоволення цивільного позову.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_8

представник потерпілого ОСОБА_9 ОСОБА_10 .

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 , в інтересах засудженого ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову ухвалу, якою задовольнити її заяву про відстрочку виконання вироку в частині задоволення цивільного позову.
Ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 березня 2016 року ОСОБА_6 , в інтересах засудженого ОСОБА_7 було відмовлено в задоволенні заяви про відстрочку виконання вироку в частині задоволення цивільного позову за наступних обставин.

На виконання вироку суду 21.05.2015 року видано виконавчий лист №1-кп/214/35/15 про стягнення з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 моральної шкоди в розмірі 50000 грн.
15.01.2016 року державним виконавцем Саксаганського ВДВС Криворізького МУЮ ОСОБА_11 винесена постанова про відкриття виконавчого провадження за вищевказаним виконавчим листом.
В заяві не зазначено період, на який необхідно відстрочити виконання вироку та розмір місячних платежів, які засуджений може сплачувати, в зв`язку з чим заява є не конкретизованою.
Крім того, при виконанні виконавчого листа, державний виконавець керується Законом України «Про виконавче провадження», відповідно до якого виконати рішення суду можливо не лише шляхом відрахування певної частини коштів з доходу боржника, а й зокрема, шляхом звернення стягнення на інше майно належне боржнику.
Також, під час виконання рішень державний виконавець має право на безпосередній доступ до баз даних і реєстрів, у тому числі електронних, що містять інформацію про боржників, їхнє майно та кошти.
Таким чином, державний виконавець має право застосовувати передбачені законом заходи примусового виконання рішень, що дає підстави суду вважати, що є можливість виконати виконавчий лист виданий Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу від 21.05.2015 № 1-кп/214/35/15 і потреба у розстрочці виконання вироку відсутня.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги ОСОБА_6 , в інтересах засудженого ОСОБА_7 посилається на ті обставини, що суд першої інстанції порушив ч.1 ст.6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод, а саме, не з`ясував майновий стан боржника та не перевірив інших доводів заяви. Виконати постанову державного виконавця у встановлені строки ОСОБА_7 не має можливості, оскільки перебуває в місцях позбавлення волі і у нього відсутній відповідний дохід. Для збору необхідних коштів потрібен час, в зв`язку з чим необхідна відстрочка виконання вироку в частині цивільного позову.

В судовому засіданні при апеляційному розгляді прокурор просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_6 , а оскаржувану ухвалу залишити без змін.

Представник потерпілого ОСОБА_9 ОСОБА_10 в судовому засіданні при апеляційному розгляді кримінального провадження, просив апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Відповідно до ст. 402 КПК України потерпілим ОСОБА_9 були надані заперечення на апеляційну скаргу ОСОБА_6 , в яких він просив відмовити їй в задоволенні апеляційної скарги, а ухвалу Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 березня 2016 року залишити без змін, як законну та обґрунтовану.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду Дніпропетровської області, перевіривши матеріали провадження та обговоривши наведені у апеляційній скарзі доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_6 , в інтересах засудженого ОСОБА_7 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як видно з матеріалів, що надійшли для розгляду в суд апеляційної інстанції, вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 17 лютого 2015 року обвинуваченого ОСОБА_7 було засуджено за ч.2 ст.121 КК України до покарання у виді 9 років позбавлення волі та стягнуто на користь потерпілого ОСОБА_9 моральну шкоду в розмірі 50000 грн. Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 28 квітня 2015 року вказаний вирок був залишений без змін.

На виконання вироку, Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу, 21 травня 2015 року було видано виконавчий лист №1-кп/214/35/15 про стягнення з ОСОБА_7 на користь потерпілого ОСОБА_9 моральної шкоди в розмірі 50000 грн.

15 січня 2016 року державним виконавцем Саксаганського ВДВС Криворізького МУЮ ОСОБА_11 була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження за вказаним виконавчим листом.

Розглянувши заяву ОСОБА_6 про відстрочку виконання вироку, суд першої інстанції вирішив відмовити в її задоволенні. Висновки суду щодо відмови в задоволенні заяви ОСОБА_6 відповідають обставинам справи та ґрунтуються на сукупності належним чином оцінених судом доказах. Доводи апеляції про те, що суд не з`ясував майновий стан боржника та не перевірив інших доводів заяви є безпідставними та не ґрунтуються на матеріалах справи.

На підставі встановлених обставин суд першої інстанції дійшов до висновку про неконкретизованість заяви ОСОБА_6 , адже в ній не зазначено період на який необхідно відстрочити виконання вироку та розмір місячних платежів, в зв`язку з чим прийняв рішення про відмову в її задоволенні.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Так, відповідно до ч.5 ст.128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом , цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Статтею 373 ЦПК України визначено, що за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони, суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

Згідно із ч.1 ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання.

Таким чином, розстрочка виконання рішення суду може бути надана лише за наявності для цього виключних обставин, що ускладнюють його виконання або роблять його неможливим у строк, встановлений судовим рішенням чи загальними правилами примусового виконання. За своїм змістом розстрочка виконання рішення застосовується у виключних випадках.

Відмовляючи в задоволенні заяви ОСОБА_6 про відстрочку виконання вироку в частині задоволення цивільного позову, суд першої інстанції виходив з відсутності підстав для задоволення заяви, оскільки заявником не вказано жодних із обставин, встановлених ст.373 ЦПК України.

Крім того, колегія суддів погоджується з думкою суду першої інстанції з приводу того, що виконати рішення суду можливо не лише шляхом відрахування певної частини коштів з доходу боржника, а й шляхом звернення стягнення на майно, належне боржнику, як встановлено ст.32 Закону України «Про виконавче провадження».

Отже, на думку колегії суддів, доводи апеляційної скарги ОСОБА_6 є безпідставними не ґрунтуються на матеріалах справи та не підлягають задоволенню.

Істотних порушень вимог кримінально-процесуального законодавства, які б могли вплинути на законність та обґрунтованість прийнятого судом першої інстанції рішення, колегією суддів не встановлено.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_6 , в інтересах засудженого ОСОБА_7 необхідно відмовити, а ухвалу Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 березня 2016 року залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 березня 2016 року, якою ОСОБА_6 було відмовлено в задоволенні заяви про відстрочку виконання вироку в частині задоволення цивільного позову залишити без змін.

Ухвала підлягає до негайного виконання, але може бути оскаржена до Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення.

Судді апеляційного суду

Дніпропетровської області

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4