АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа №11-кп/791/143/14 р. Головуюча у 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч. 2 ст. 186 КК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року березня місяця « 13» дня

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого:ОСОБА_2
Суддів:ОСОБА_3 , ОСОБА_4
При секретаріОСОБА_5
З участю прокурораОСОБА_6
ЗахисникаОСОБА_7
ОбвинуваченогоОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Херсоні матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001079, за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_7 і обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Суворовського районного суду м. Херсона від 20 грудня 2014 року, -

в с т а н о в и л а:

Цим вироком

ОСОБА_9 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Цюрупинська

Херсонської області, жителя АДРЕСА_1 ,

раніше судимого,

засуджено за ч. 2 ст. 186 КК України до позбавлення волі на чотири роки з поміщенням до кримінально-виконавчої установи закритого типу .

Запобіжний захід тримання під вартою з 29.05. 2013 р.

Вироком суду першої інстанції ОСОБА_8 визнано винним і засуджено за те, що він 06 лютого 2013 року близько двадцять другої години, перебуваючи біля будинку АДРЕСА_2 , із застосуванням насилля, що не є небезпечним для життя і здоровя відкрито викрав майно ОСОБА_10 і ОСОБА_11 на суму відповідно 650 і 100 гривень.

У поданій на вирок апеляційній скарзі захисника ОСОБА_7 ставиться під сумнів законність і обґрунтованість постановленого щодо ОСОБА_8 вироку. На думку захисника під час досудового розслідування кримінального провадження допущено ряд істотних порушень процесуального законодавства, зокрема порушення порядку пред`явлення для впізнання потерпілим осіб, які могли вчинити щодо них протиправні дії. Суд при розгляді кримінального провадження відмовив у задоволенні клопотання захисту у одночасному допиті обвинуваченого, потерпілий і свідків, у показаннях яких є суперечності. Захисник вважає, що суд безпідставно визнав ОСОБА_8 винуватим у вчиненні грабежу в той час коли в діях обвинуваченого може мати місце інший склад злочину так як корисливого мотиву він не переслідував. Просить вирок скасувати і постановити виправдувальний вирок.

Обвинувачений ОСОБА_8 в апеляційній скарзі вказує на свідків обвинувачення вчинявся психологічний тиск працівниками міліції з метою схилити їх до дачі неправдивих показань. Потерпілими не надано речових доказів і вони не мають до нього претензій матеріального і морального характеру. Просить вирок скасувати.

Прокурор від поданої апеляційної скарги до початку розгляду кримінального провадження відмовився.

Заслухавши міркування прокурора про необхідність залишення вироку без зміни, захисника ОСОБА_7 і обвинуваченого ОСОБА_8 , які підтримали подані ними апеляційні скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні злочину за зазначених у вироку обставин відповідає фактичним обставинам справи і підтверджується перевіреним в судовому засіданні доказами, яким суд дав належну правову оцінку та правильно кваліфікував дії обвинуваченого.

Так, потерпілий ОСОБА_10 показав в судовому засіданні, що обвинувачений, з яким він раніше не був знайомим, разом з двома іншими особами 06 лютого 2013 року із застосуванням насилля щодо нього і ОСОБА_11 , заволодів їх телефонами.

Потерпілий ОСОБА_11 прямо вказав на ОСОБА_12 як особу, яка в числі двох інших осіб, застосовував до нього насилля та заволодів його мобільним телефоном.

Допитані в судовому засіданні як свідки ОСОБА_13 та ОСОБА_14 підтвердили, що разом з обвинуваченим прибули на зустріч з потерпілими. Кожний із цих свідків не заперечували вчинення ними протиправних дій щодо потерпілих і заволодіння їх телефонами, при цьому кожних із них вказував, що не він викрадав майно потерпілих.

Той факт, що після зустрічі з потерпілими у обвинуваченого і вказаних свідків виявилися два мобільних телефони, яких раніше у них не було, підтвердила свідок ОСОБА_15 .

Наведені у вироку і перевірені місцевим судом докази спростовують доводи апеляційної скарги захисника щодо недоведеності участі обвинуваченого у відкритому заволодіння майном потерпілих.

Допитані в судовому засіданні ряд свідків не заявляли суду щодо вчинення на них тиску зі сторони працівників міліції з метою обмовити обвинуваченого у вчиненні ним злочину у зв`язку з чим доводи апеляційної скарги обвинуваченого в цій частині не можуть бути прийняті до уваги.

Суд першої інстанції розглядає кримінальне провадження тільки щодо особи, щодо якої складено обвинувальний акт і тільки в рамках обвинувачення. Причетність до вчинення злочину щодо потерпілих інших осіб може бути предметом розгляду в рамках іншого кримінального провадження.

Перевіркою матеріалів кримінального провадження не встановлено істотних порушень кримінально-процесуального законодавства під час досудового розслідування і при розгляді кримінального провадження в суді. які були б підставою для скасування вироку.

Відсутність у потерпілих претензій матеріального і морального характеру, як про це стверджується у апеляційній скарзі обвинуваченого, не може слугувати підставою для звільнення винної особи від кримінальної відповідальності.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, перевіреним доказам дав належну правову оцінку і обґрунтовано дійшов висновку про повторне відкриту викрадення обвинуваченим чужого майна із застосуванням насилля, що не є небезпечним для життя і здоровя.

Таким чином, колегія суддів вважає, що вирок суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, підстав для його скасування та задоволення поданих на нього апеляційних скарг обвинуваченого та захисника немає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 і захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Суворовського районного суду м. Херсона від 20 грудня 2014 року щодо обвинуваченого ОСОБА_8 без зміни.

Обраний щодо ОСОБА_8 запобіжний захід тримання під вартою втрачає чинність після набрання вироком законної сили.

Ухвала набирає законної сили негайно і може бути оскаржена учасниками судового розгляду на протязі трьох місяців з моменту її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді: (три підписи)

З оригіналом згідно

Суддя