Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-кп/781/902/16 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 186 (82, 86-1, 141) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03.11.2016 м.Кіровоград

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницький апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 13.09.2016 року якою,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Салькове Гайворонського району Кіровоградської області, громадянина України, українця, освіта - середня спеціальна, не одруженого, раніше судимого, по даній справі засудженого:

- 29.10.2014 року Деснянським районним судом м. Києва за ч.2 ст.186, ч.2 ст.125, ч.1 ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі;

- ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 20.05.2016 року згідно ст.82 КК України невідбута частина покарання 01 рік 07 місяців 24 дні позбавлення волі замінена на обмеження волі.

відмовлено в задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення.

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 13 вересня 2016 року клопотання адміністрації Олександрійського ВЦ № 104 задоволення подання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 залишено без задоволення.

Суд мотивував своє рішення тим, що з огляду на те, що хоча ОСОБА_7 позитивно характеризується за місцем відбування покарання, але він відбуває міру покарання в ВЦ №104 з 24 червня 2016 року, тобто лише 2,5 місяців, тому суд вважає, що за такий короткий час адміністрація фактично не мала можливості достатньо вивчити його як особу. Термін невідбутого строку покарання засудженого становить 01 рік 01 місяць 18 днів. Крім того, в судовому засіданні не встановлено достовірно, що засуджений приймав участь у виховних заходах установи та брав участь у програмі диференційованого виховного впливу "Підготовка до звільнення".

Не погоджуючись з ухвалою суду засуджений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить застосувати щодо нього умовно-дострокове звільнення. Вказує, що адміністрацією установи з ним проводилась заняття програми по підготовці до звільнення, але на суді він просто не зрозумів питання. Також вказує, що працює і за сумлінну працю отримав заохочення. Тому вважає, що своєю сумлінною поведінкою та ставлення до праці довів своє виправлення.

Заслухавши доповідача, прокурора, яка просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, засудженого ОСОБА_7 , який просив задовольнити його апеляційну скаргу, дослідивши матеріали клопотання та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню підлягає виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно з ч.2 ст. 81 КК України головною підставою умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є виправлення особи.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в п. 1,2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002р. "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" умовно-дострокове звільнення особи від відбування покарання має сприяти досягненню мети, передбаченої ст. 50 КК України - виправленню засудженого і запобіганню вчинення нових злочинів.

При вирішенні питання про застосування відносно особи умовно дострокового звільнення від відбування покарання, вирішальним фактором є не факт відбування їм встановленій частині покарання, а виправлення засудженого.

На думку колегії суддів, судом першої інстанції вірно враховано, що подання адміністрації виправного центру щодо умовно-дострокового звільнення ОСОБА_7 є дещо передчасним, так як хоча стягнень він і немає, та має 1 заохочення за час перебування у ВЦ № 104, працевлаштований, але час, який засуджений знаходиться у виправному центрі є занадто коротким для вивчення його як особи і його зразкова поведінка з дотримання вимог режиму відбування покарання, є такою, що може слугувати прикладом для інших засуджених.

У матеріалах справи є також відомості про те, що ОСОБА_7 раніше судимий, звільнявся від відбування покарання з іспитовим строком, який скасований, а ОСОБА_7 направлений для відбуття покарання та 25.06.2014 року звільнений на підставі ст.2 ЗУ «Про амністію в 2014 році», після чого знов вчинив злочин, що свідчить проте те, що засуджений не зробив для себе належних висновків, і не виправився.

З урахуванням зазначеного, посилання в апеляційній скарзі засудженого на те, що він працює та проходив програму щодо підготовки до звільнення, в цілому не спростовують правильність висновків суду першої інстанції про те, що встановлені судом факти позбавляють суд можливості дійти безумовного висновку, що засуджений ОСОБА_7 своєю поведінкою довів своє виправлення, зокрема, що цілі покарання були досягнуті та виправлення засудженого настало раніше строку, визначеного вироком суду, у зв`язку з чим відсутні обґрунтовані підстави для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_7 та клопотання адміністрації ВЦ № 104 щодо його умовно-дострокового звільнення та скасування ухвали суду першої інстанції.

Ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 376,404,407,419,537,539 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 13 вересня 2016 року, якою відмовлено в задоволенні подання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 - без змін.

Ухвала апеляційного суду касаційному оскарженню не підлягає.

Судді (підписи):
З оригіналом згідно:
Суддя апеляційного суду
Кіровоградської області ОСОБА_2