Справа № 750/9036/15-к
Провадження № 1-кп/750/30/16
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 листопада 2016 року м.Чернігів
Деснянський районний суд м.Чернігова в складі:
в складі головуючого-судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
перекладача - ОСОБА_3 ,
прокурора - ОСОБА_4 ,
потерпілої - ОСОБА_5 ,
представника потерпілої - ОСОБА_6 ,
захисника - ОСОБА_7 ,
обвинуваченого - ОСОБА_8 ,
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Чу, Казахстан, громадянина України, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,-
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, -
ОСОБА_8 , 02 квітня 2015 року о 15 годині 50 хвилин, керуючи автомобілем марки «Toyota RAV 4», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався в м.Чернігові по проспекту Миру зі сторони вул.Михалевича в напрямку вул.О.Кошового.
Рухаючись у вказаному напрямку, в районі перехрестя проспект Миру вул.О.Кошового, ОСОБА_8 проявив неуважність, порушуючи вимоги дорожніх знаків 5.17.2 «Напрямок руху по смугах», 5.21.2 «Кінець додаткової смуги руху», здійснював маневр обгону у забороненому місці, а саме ближче ніж за 50 м від нерегульованого пішохідного переходу, та не зупинився перед нерегульованим пішохідним переходом, по якому зліва направо відносно напрямку руху автомобіля рухалася ОСОБА_5 , внаслідок чого скоїв наїзд на останню.
Внаслідок наїзду ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження у вигляді: закритого уламкового перелому обох кісток правої гомілки в середній третині зі зміщенням уламків, закритого перелому верхньої третини правої плечової кістки зі зміщенням уламків з переломом великого горбика, закритого перелому тіла правої лопатки без зміщення уламків, закритої травми правої половини грудної клітки, ускладненої правобічним пневмотораксом, закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, саден та забиття м`яких тканин обличчя, правої кисті, тулубу, обох колінних суглобів, які в сукупності відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я, строком понад 21 день.
У даній дорожній обстановці ОСОБА_8 , порушив вимоги п.п.2.3 (б), 14.6 «в», 18.1 Правил дорожнього руху, що перебуває у причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 вину у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.286 КК України не визнав та показав, що рухався зі швидкістю 60 км/год. Обгін він закінчив за 50 м до пішохідного переходу. Швидкість була вже 40 км/год. Потерпілу він помітив за 10-15 м. Вона йшла поза пішохідним переходом, на відстані 3-4 м від нього і ввела його в оману, оскільки три рази зупинялася посеред дороги і міняла напрямок руху. Потерпілу він не збивав, а фактично це вона збила його автомобіль. Вважає, що вина з потерпілою обоюдна, але заперечує, що порушував ПДР України. Він приходив до потерпілої у лікарню, але вона відмовилася з ним зустрічатися. Цивільний позов не визнав.
Потерпіла у судовому засіданні показала, що того дня перетинала проїжджу частину по пішохідному переходу, йшла швидко. Коли дійшла до середини дороги, справа побачила чорний автомобіль, що обганяв інший автомобіль. Вона побігла, щоб цей автомобіль її не збив. Траєкторію руху не змінювала. Більше нічого не пам`ятає. Вважає, що її вини у ДТП немає. Потім обвинувачений приходив до неї у лікарню, але вона не схотіла зустрічатися без адвоката. Обвинувачений не робив спроб відшкодувати шкоду. Цивільний позов підтримала та просила призначити обвинуваченому суворе покарання з позбавленням права керування транспортними засобами.
Свідок ОСОБА_9 показав, що того дня рухався на своєму автомобілі по просп.Миру у м.Чернігові у напрямку центру міста. Перед пішохідним переходом його обігнали два джипи. Відстань до переходу не пам`ятає, він це показав під час слідчого експерименту. Під час обгону автомобіль свідка рухався по правій смузі зі швидкістю 30-40 км/год. Він зупинився перед пішохідним переходом, потім поїхав на зелений сигнал світлофора. На переході побачив жінку, що рухалася по пішохідному переходу. Побачивши ті два джипи, вона призупинилась і рушила далі.
Свідок ОСОБА_10 показав, що того дня їхав по проспекту Миру в напрямку центру міста за автомобілем обвинуваченого зі швидкістю 50-60 км/год. На пішохідному переході побачив потерпілу, що йшла звичайним кроком, а потім зупинилась на секунду і побігла. Напрямок руху не змінювала. За 2-3 м до краю проїжджої частини її збив автомобіль обвинуваченого.
Свідок ОСОБА_11 показала, що того дня перебувала на відстані 30-40 м від проїжджої частини. Побачила потерпілу, яка переходила дорогу не по пішохідному переходу, а на відстані десь 3 м від нього. Перехід був справа від потерпілої. Зіткнення не бачила.
Згідно протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 02.04.2015, схеми та фотоілюстрацій до нього, потерпіла рухалася по пішохідному переходу, осип скла автомобіля виявлено на відстані 6-7 метрів від знаку, що позначає пішохідний перехід. Перехід дорожньою розміткою не позначений. У автомобіля обвинуваченого деформовано капот, переднє ліве крило, розбита передня ліва фара, пошкоджено передній бампер зліва, розбите лобове скло.
Відповідно до висновку медичного огляду від 02.04.2015, обвинувачений не перебував у стані сп`яніння.
Згідно висновку експерта № 154 від 16.05.2015 гальмівна система та система рульового керування автомобіля обвинуваченого знаходились у працездатному стані.
Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 09.04.2015 за участю свідка ОСОБА_10 , у момент початку маневру обгону автомобіль обвинуваченого знаходився на відстані 40,1 м від пішохідного переходу, у момент завершення маневру обгону 24,3 м. Потерпіла рухалась по пішохідному переходу. Місце наїзду на пішохода також знаходиться на пішохідному переході.
Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 09.04.2015 за участю свідка ОСОБА_9 , у момент початку маневру обгону автомобіль обвинуваченого знаходився на відстані 40 м від пішохідного переходу, у момент завершення маневру обгону 24,2 м. Потерпіла рухалась по пішохідному переходу.
Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 22.05.2015 за участю обвинуваченого, при виконанні маневру обгону, коли передні частини обох автомобілів порівнялися, вони знаходились на відстані 18,55 м до пішохідного переходу. Потерпіла рухалась поза пішохідним переходом на відстані 10-11 м від нього, зупиняючись на відходячи назад.
Відповідно до висновку експерта № 169 від 21.04.2015 в умовах місця події згідно показань свідка ОСОБА_10 обвинувачений мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода шляхом своєчасного гальмування.
Згідно висновку експерта № 269 від 26.06.2015, в умовах місця події згідно показань обвинуваченого ОСОБА_8 , дані показання є технічно неспроможними (такого не могло бути в дійсності).
Відповідно до висновку експерта від 29.07.2015 № 042-07/15, виконаного в іншій експертній установі, в умовах місця події згідно показань обвинуваченого, він не мав технічної можливості уникнути наїзду на потерпілу.
Згідно висновку експерта № 318 від 28.04.2015, потерпіла отримала тілесні ушкодження у вигляді: закритого уламкового перелому обох кісток правої гомілки в середній третині зі зміщенням уламків, закритого перелому верхньої третини правої плечової кістки зі зміщенням уламків з переломом великого горбика, закритого перелому тіла правої лопатки без зміщення уламків, закритої травми правої половини грудної клітки, ускладненої правобічним пневмотораксом, закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, саден та забиття м`яких тканин обличчя, правої кисті, тулубу, обох колінних суглобів, які в сукупності відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я, строком понад 21 день.
Ступінь тяжкості тілесних ушкоджень підтверджено також висновком комісійної судово-медичної експертизи від 27.05.2016 № 107.
Відповідно до висновків експертиз, поданих медичних документів та довідки МСЕК, внаслідок отриманих травм потерпілій встановлена 3 група інвалідності із втратою 30 % працездатності, вона проходить курс реабілітації.
З відеозапису автомобільного реєстратора вбачається, що обгін обвинуваченим було завершено перед пішохідним переходом на відстані, явно меншій 50 м. Потерпіла рухалася не за 10-11 м від пішохідного переходу, як стверджував обвинувачений.
Оцінюючи зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_8 доведена у судовому засіданні повному обсязі. Показання потерпілої, свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 узгоджуються між собою та з протоколами проведення слідчих експериментів та відеозаписом події і доводять порушення ОСОБА_8 п.п.2.3 (б), 14.6 «в», 18.1 Правил дорожнього руху. Показання свідка ОСОБА_11 суд вважає недостовірними, оскільки вони суперечать сукупності інших доказів. Крім того, даний свідок перебувала за 30-40 м від місця події, і в умовах відсутності дорожньої розмітки пішохідного переходу (зебри) могла помилитися щодо розташування потерпілої з високою вірогідністю.
Твердження обвинуваченого суд розцінює як неправдиві, викликані намаганням уникнути кримінальної та цивільно-правової відповідальності за скоєне. Згідно висновку експерта № 269 від 26.06.2015 обставин, які показав обвинувачений, не могло бути в дійсності. Висновок експерта від 29.07.2015 № 042-07/15 виходить з умов, вказаних обвинуваченим, тобто спростованих і неможливих. Показання обвинуваченого у судовому засіданні суперечать його показанням під час слідчого експерименту щодо відстані до пішохідного переходу під час обгону. Відеозапис автомобільного реєстратора свідчить, що у потерпілої не було достатньо часу, щоб тричі змінювати напрямок руху, відходячи при цьому назад.
Досліджені докази не дають підстав для висновку про присутність вини потерпілої у ДТП. У її діях не вбачається порушення ПДР України.
Дії обвинуваченого правильно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.1 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій середньої тяжкості тілесні ушкодження.
Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, його наслідки, що потерпіла отримала 3 групу інвалідності і втратила 30 % працездатності, її здоров`я до цього часу не відновлене, що обвинувачений вини не визнав при її доведеності, у вчиненому не розкаявся, заподіяну шкоду навіть частково не відшкодував; наявність цивільного позову, думку потерпілої щодо призначення покарання; особу обвинуваченого - його вік, освіту, сімейний та майновий стан, наявність спортивних грамот та нагород, що раніше обвинувачений не притягувався до кримінальної відповідальності, дані про притягнення до адміністративної відповідальності.
Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченому, не встановлено.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що ОСОБА_8 необхідно призначити покарання у вигляді обмеження волі, що є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень. Обвинувачений у судовому засіданні, при доведеності порушенням ним ПДР України численними доказами, не погоджувався з наявністю таких порушень, з чого суд робить висновок про високу вірогідність недотримання ПДР України у майбутньому. З метою виправлення обвинуваченого, виховання у дусі поваги до ПДР України, суд вважає за необхідне застосовувати додаткове покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні у сумі 2455,20 грн. на проведення експертиз підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.370, 371, 374 КПК України, ст.ст.23, 1166, 1167 ЦК України, суд, -
ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України і призначити йому покарання у вигляді трьох років обмеження волі з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки.
Строк відбуття покарання обчислювати з моменту фактичного приведення вироку у виконання.
Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави 2455,20 грн. процесуальних витрат.
Речові докази: автомобіль «Тойота», номерний знак НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 залишити власнику, DVD-диск зберігати в матеріалах кримінального провадження.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя ОСОБА_1