УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №290/83/16-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст.ст.185 ч.ч.2,3, 296 ч.2 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 жовтня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря ОСОБА_5
з участю: прокурора ОСОБА_10
захисника ОСОБА_11
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, не одруженого, не працюючого, раніше судимого:
- 25 липня 2012 року Романівським районним судом Житомирської області за ч.ч. 1,2,3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки;
- 30 жовтня 2012 року Романівським районним судом Житомирської області за ч.2 ст.185 КК України до 4 років і 1 місяця позбавлення волі;
- 15 січня 2013 року Романівським районним судом Житомирської області за ч.2 ст.185 КК України до 4 років і 2 місяців позбавлення волі;
- 26 грудня 2014 року Романівським районним судом Житомирської області за ч.1 ст. 125 до 80 годин громадських робіт;
- 16 червня 2015 року Романівським районним судом Житомирської області за ч.2 ст. 389 КК України до 3 місяців і восьми днів арешту;
- 28 грудня 2015 року Романівським районним судом Житомирської області за ч.ч. 2,3 ст.185, ч.1 ст.121 КК України до 5 років і 6 місяців позбавлення волі,
визнано винуватим у скоєнні злочинів, передбачених ч.3 ст.185 та ч.2 ст. 296 КК України та призначено покарання:
- за ч.3 ст.185 КК України - 3 роки і 6 місяців позбавлення волі;
- за ч.2 ст. 296 КК України - 2 роки позбавлення волі.
Відповідно до ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарань більш суворим визначено ОСОБА_7 покарання у виді 3 років і 6 місяців позбавлення волі.
На підставі ч.4 ст.70 КК України до призначеного ОСОБА_7 покарання частково приєднано невідбуте ним покарання за вироком Романівського районного суду Житомирської області від 28 грудня 2015 року і остаточно призначено йому покарання у виді 7 років позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 обраховано з 2 грудня 2015 року, зарахувавши у строк відбування ним покарання його перебування в установі попереднього ув`язнення для участі у судовому розгляді кримінального провадження із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Булдичів Романівського району Житомирської області, мешканця АДРЕСА_2 , громадянина України, не одруженого, студента Грицівського ВПУ № 38, не судимого
визнано винуватим у скоєнні злочинів, передбачених ч.ч.2,3 ст.185 і ч.2 ст. 296 КК України та призначено покарання:
- за ч.2 ст.185 КК України - 2 роки позбавлення волі;
- за ч.3 ст.185 КК України - 3 роки позбавлення волі;
- за ч.2 ст.296 КК України -2 роки і 6 місяців позбавлення волі.
Відповідно до ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворих покарань більш суворим визначено ОСОБА_8 покарання у виді 3 років позбавлення волі.
Згідно ст.ст. 75, 104 КК України, звільнено ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку 1 рік 6 місяців не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені статтею 76 КК України.
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Комарівка Славутського району Хмельницької області, мешканця АДРЕСА_3 , громадянина України, не одруженого, студента Полонського професійного аграрного ліцею, не судимого,
визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначено покарання із застосуванням ч.1 ст.69 КК України у виді штрафу у розмірі тридцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн.
Стягнуто солідарно з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 на користь держави 245,52 грн. процесуальних витрат на залучення експерта.
Цивільний позов ОСОБА_12 залишено без розгляду.
Відповідно до вироку суду 19 листопада 2015 року приблизно о 23 годині ОСОБА_7 за попередньою змовою з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , зірвавши за допомогою металевого лома та викрутки навісні замки на вхідних дверях, з метою таємного викрадення чужого майна, проникли до приміщення магазину приватного підприємця ОСОБА_12 , розташованого по АДРЕСА_4 , звідки таємно викрали: крабові палички вагою 2,61 кг на суму 170 грн., пельмені 5 пачок вартістю 30 грн. кожна на суму 150 грн., котлети вагою 2,920 кг на суму 123 грн., бендерики вагою 2,590 кг на суму 70 грн., мівіну «Ролтон» 30 пачок вартістю 3,60 грн. кожна на суму 108 грн., чай «Tess» 4 упаковки вартістю 24 грн. кожна на суму 96 грн., кава «Nescafe» 1 банка вартістю 42 грн., сухарики «Флінт» 20 пачок вартістю 3 грн. кожна на суму 60 грн., олію «Сонце дар» 1 пляшку вартістю 32 грн., згущене молоко 1 банку вартістю 35,80 грн., макарони «Київ мікс» 2 упаковки вартістю 17,75 грн. кожна на суму 35,50грн., сік «Ранок» 0,2 л 8 упаковок вартістю 3,25 грн. кожна на суму 26 грн., морозиво «Білочка» 5 шт вартістю 6,75 грн. кожна на суму 33,75 грн., майонез «Рішельє» 10 упаковок вартістю 7,75 грн. кожна на суму 77,50 грн., майонез «Євро-Преміум» 2 упаковки вартістю 18 грн. кожна на суму 36 грн., печиво «Орбіта» 1,5 кг на суму 63 грн., печиво «Джага джага» 0,7 кг на суму 39,20 грн., шоколад «Світоч» 2 плитки вартістю 18 грн. кожна на суму 36 грн., шоколадний батончик 15 шт вартістю 3,25 грн. кожен на суму 48,75 грн., шоколад «Корона» 2 плитки вартістю 21 грн. кожна на суму 42 грн., жувальну гумку «Тату» 100 шт. вартістю 0,50 грн. кожна на суму 50 грн., цукерки « Ассорті» 2 коробки вартістю 61,50 грн. кожна на суму 123 грн., томатну пасту «Рішельє» 1 упаковка вартістю 21,50 грн., цукерки «Пташине молоко» 1,5 кг на суму 94,50 грн., цукерки «Лукася» 1,7 кг на суму 107,10 грн., цукерки «Крем-брюле» 1,8 кг на суму 113,40 грн., цукерки «Конфітел» 1 кг на суму 87 грн., пакет поліетиленовий 5 шт вартістю 0,75 грн. кожен на суму 3,75 грн., сир «Російський» 0,6 кг на суму 59,40 грн., ковбаса «Матадор» 0,921 кг на суму 59,90 грн., паштет печінковий 0,459 кг на суму 17 грн., сало копчене 0,366 кг на суму 29,65 грн., насіння соняшника 5 пачок вартістю 4 грн. кожна на суму 20 грн., насіння соняшника «Сонях» 3 пачки вартістю 3,75 грн. кожна на суму 11,25 грн., сирок плавлений 10 шт вартістю 3 грн. кожен на суму 30 грн., сирок плавлений «Дорожчий» 10 шт вартістю 6 грн. кожен на суму 60 грн., жувальну гумку «Орбіт» 2 пачки вартістю 10,75 грн. кожна на суму 21,50 грн., масло «Гостинець» 1 упаковка вартістю 24 грн., ковбаса «Козацька салямі» 0,5396 кг на суму 34 грн.
Всього ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 таємно викрали майна ОСОБА_12 на загальну суму 2291,45 грн.
20 листопада 2015 року приблизно о 20 годині ОСОБА_7 в групі з ОСОБА_8 , знаходячись на території Миропільської гімназії по вулиці Леніна, 46 в смт. Миропіль Романівського району Житомирської області, грубо порушили громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю. При цьому ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , використовуючи малозначний привід, умисно нанесли ОСОБА_13 кілька ударів руками та ногами по різних частинах тіла, спричинивши йому легкі тілесні ушкодження у вигляді підшкірної гематоми волосяної частини голови зліва.
В цей же день приблизно о 20 годині 50 хвилин ОСОБА_7 в групі з ОСОБА_8 , продовжуючи свої хуліганські дії, знаходячись біля костьолу Св. Антонія, розташованого по вулиці Леніна, 53 в смт. Миропіль Романівського району Житомирської області, грубо порушили громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, безпричинно спричинивши тілесні ушкодження ОСОБА_14 та ОСОБА_15 . При цьому ОСОБА_7 умисно наніс по одному удару рукою та ногою в голову ОСОБА_14 , а також один удар ногою в голову ОСОБА_15 , а ОСОБА_8 умисно наніс п`ять ударів руками в голову ОСОБА_15 . Внаслідок зазначених дій ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . ОСОБА_14 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді синців у навколоорбітальних ділянках обличчя та синця на спинці носа, а ОСОБА_15 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді синця в правій навколоорбітальній ділянці обличчя з переходом на спинку носа.
Вказаними діями ОСОБА_7 вчинив кримінальні правопорушення (злочини), передбачені ч.3 ст.185 КК України та ч.2 ст.296 КК України; ОСОБА_8 вчинив кримінальні правопорушення (злочини), передбачені ч.ч.2 і 3 ст.185 КК України та ч.2 ст.296 КК України; ОСОБА_9 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч.3 ст.185 КК України.
В апеляційній скарзі заступник прокурора Житомирської області ОСОБА_6 просить вирок суду відносно ОСОБА_7 змінити, вважати його засудженим за ч.3 ст.185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, за ч.2 ст.296 КК України до 2 років позбавлення волі. Відповідно до ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.121, ч.3 ст.185 та ч.2 ст.296 КК України, шляхом часткового складання покарань, остаточно призначити покарання ОСОБА_7 у виді 7 років позбавлення волі. Зарахувати у строк відбування покарання ОСОБА_7 за цим вироком, покарання відбуте за вироком Романівського районного суду від 28.12.2015 року. Стягнути з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 судові витрати за залучення експерта в сумі 245,52 грн. в рівних долях на користь держави. А в решті вирок залишити без змін.
В обґрунтування скарги прокурор вказав, що суд, призначаючи покарання ОСОБА_7 за кожен із злочинів, що входять в сукупність, у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ч.4 ст.70 частково приєднав невідбуте ним покарання за вироком Романівського районного суду від 28.12.2015 року, що суперечить порядку визначеному положенням ч.4 ст. 70 КК України і таким чином не застосував закон України, який підлягав застосуванню. Також апелянт вказав, що згідно чинного законодавства, процесуальні витрати у провадженні повинні бути стягнуті на користь держави з усіх засуджених в рівних долях, а не в солідарному порядку.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить вирок суду щодо нього переглянути та зменшити термін покарання. В обґрунтування скарги стверджує, що вину визнав, щиро розкаюється у вчиненому, не заважав розслідуванню. Потерпілій відшкодовано половину шкоди. Остання не наполягала на суворості покарання. Крім того, просить врахувати, що він є круглою сиротою, проживає разом з дідусем, постійної роботи не має.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, пояснення інших учасників судового провадження, перевіривши вирок суду в межах, передбачених ст.404 КПК України, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Правильність встановлення фактичних обставин справи та юридична кваліфікація дій ОСОБА_7 за ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 296 КК України в апеляційних скаргах не оспорюються.
Доводи прокурора про застосування судом першої інстанції при призначенні ОСОБА_7 остаточного покарання, закону України про кримінальну відповідальність, який не підлягає застосуванню, є обґрунтованими.
Відповідно до положень ч.4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах 1-3 ст. 70 КК України, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами , передбаченими в ст. 72 цього Кодексу.
Як убачається з матеріалів справи, злочини, за які ОСОБА_7 засуджений за останнім вироком, вчинені ним до ухвалення вироку Романівського районного суду від 28 грудня 2015 року. У зв`язку з цим, остаточне покарання ОСОБА_7 повинно бути призначене за сукупністю злочинів, з врахуванням вироку Романівського районного суду від 28.12.2015 року шляхом часткового складання призначених покарань, а не шляхом часткового приєднання невідбутого покарання за цим вироком. При цьому ОСОБА_7 необхідно зарахувати покарання відбуте повністю за попереднім вироком. Тому, оскаржуваний вирок щодо ОСОБА_7 , в частині остаточного призначення покарання, підлягає зміні.
Відповідно до ст. 65 КК України суд, призначаючи покарання, з - поміж загальних засад призначення покарання, передбачених цією нормою закону, повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що впливають на призначення покарання.
Ці вимоги закону, при призначенні покарання ОСОБА_7 , судом виконані.
Так, суд при призначенні покарання ОСОБА_7 врахував обставину, що пом`якшує його покарання це щире каяття, тобто ту обставину, на яку посилається в апеляції засуджений.
Також судом враховано і ступінь тяжкості вчинених ним злочинів. Мотивуючи рішення про призначення ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі, суд керувався і даними про особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується негативно, вчинив рецидив злочину. Колегія суддів вважає, що призначене ОСОБА_7 остаточне покарання є достатнім для його перевиховання та попередження вчинення ним нових злочинів.
Положення п.13 ч.1 ст. 368 КПК України передбачає, що ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити на кого мають бути покладені процесуальні витрати і в якому розмірі. Однак, вирішуючи питання про стягнення процесуальних витрат на користь держави, суд помилково визначив солідарний порядок їх стягнення з усіх обвинувачених,
З огляду на викладене, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а підстави для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 відсутні.
Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів,-
постановила:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Апеляційну скаргу заступника прокурора Житомирської області ОСОБА_6 задовольнити.
Вирок Романівського районного суду Житомирської області від 15 червня 2016 року щодо ОСОБА_7 , в частині призначення остаточного покарання змінити.
На підставі ч.4 ст. 70 КК України визначити ОСОБА_7 остаточне покарання за сукупністю злочинів, з врахуванням вироку Романівського районного суду Житомирської області від 28 грудня 2015 року, шляхом часткового складання призначених покарань, у виді 7 років позбавлення волі. В строк покарання, остаточно призначеного ОСОБА_7 за сукупністю злочинів, зарахувати покарання, відбуте повністю за вироком Романівського районного суду Житомирської області від 28.12.2015 року.
Стягнути з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 по 81,84 грн. з кожного процесуальних витрат в дохід держави.
В решті вирок залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим ОСОБА_7 , який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Судді: