АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 642/7891/15-к Головуючий суду 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження 11-кп/790/539/16 Доповідач ОСОБА_2
категорія ч.3 ст.185 КК України

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 квітня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження № 11-кп/790/539/16 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Ленінського районного суду м. Харкова від 22 вересня 2015 року у відношенні ОСОБА_8 ,-

ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Харкова, з професійно-технічною освітою, не працюючий, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , судимий:

- 25.11.2002 р. Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі з звільненням в силу ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням на 1 рік;

- 16.08.2004 р. Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

- 22.10.2007 р. Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі з звільненням в силу ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням на 2 роки;

- 30.07.2009 року Харківським районним судом Харківської області за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнився з місця позбавлення волі 01.11.2012 року за відбуттям строку покарання,-

засуджений за: ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 9 місяців позбавлення волі; ч.1 ст. 125 КК України до 200 (двохсот) годин громадських робіт. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено 3 роки 9 місяців позбавлення волі.

Цим же вироком засуджено також ОСОБА_9 , судове рішення щодо якого в апеляційному порядку не оскаржено.

Як встановив суд, ОСОБА_8 за попередньою змовою ОСОБА_9 скоїли крадіжки, поєднані з проникненням у приміщення, повторно, а саме:

-25.08.2014 року з гаражу за адресою: АДРЕСА_2 таємно викрали майно ОСОБА_10 на загальну суму 20 161 грн. 08 коп.;

-06.11.2014 року, близько 02 години, з гаражу за адресою: АДРЕСА_3 таємно викрали майно ОСОБА_11 на загальну суму 2 286 грн.;

-27.11.2014 року, близько 02 години, з гаражу за адресою: АДРЕСА_4 таємно викрали майно ОСОБА_12 на загальну суму 1506 грн.;

-02.03.2015 року, близько 23 години, з гаража домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_5 таємно викрали майно ОСОБА_13 на загальну суму 4037 грн.;

-13.03.2015 року, близько 01 години, зі сховища домоволодіння АДРЕСА_6 таємно викрали майно ОСОБА_14 на загальну суму 2422 грн.;

-13.03.2015 року, близько 02 години, з гаражу за адресою: АДРЕСА_7 таємно викрали майно ОСОБА_15 на загальну суму 322 грн.;

-19.05.2015 року, близько 02 години, з гаражу за адресою: АДРЕСА_8 таємно викрали майно ОСОБА_16 на загальну суму 690 грн.;

-24.05.2015 року, близько 03 годині, з гаражу № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_9 таємно викрали майно ОСОБА_17 на загальну суму 1953 грн.;

-27.05.2015 року, близько 11 години, з гаражу № НОМЕР_2 за адресою: АДРЕСА_10 таємно викрали майно ОСОБА_18 на загальну суму 7015 грн.;

-10.06.2015 року, близько 02 годині, з гаражу за адресою: АДРЕСА_11 таємно викрали майно ОСОБА_19 на загальну суму 4465 грн.;

-12.06.2015 року, близько 01 годині, з гаражу за адресою АДРЕСА_12 таємно викрали майно ОСОБА_20 на загальну суму 4356 грн.60 коп.;

-14.06.2015 року, близько 23 годині, з гаражу за адресою: АДРЕСА_13 таємно викрали майно ОСОБА_21 на загальну суму 16320 грн.38 коп.

Окрім того, ОСОБА_8 скоїв крадіжки, поєднані з проникненням у приміщення, повторно, а саме:
-16.10.2014 року, близько 03 години, з гаражу за адресою: АДРЕСА_14 таємно викрав майно ОСОБА_22 на загальну суму 2 713 грн. 68 коп.;

-21.05.2015 року, близько 03 годині, з гаражу за адресою: АДРЕСА_12 таємно викрав майно ОСОБА_23 на загальну суму 2349 грн.;

-28.05.2015 року, близько 01.30 годині з гаражу за адресою: АДРЕСА_15 таємно викрав майно ОСОБА_24 на загальну суму 4973 грн.;

-03.06.2015 року, близько 03 годині, з гаражу за адресою: АДРЕСА_16 таємно викрав майно ОСОБА_25 на загальну суму 5535 грн. 32 коп.

Крім того, 15 березня 2015 p., приблизно о 03 годині 15 хвилин, ОСОБА_8 , знаходячись за адресою: м. Харків, вул. Сергія Борзекно, 8 визвав таксі «Любимое». Через декілька хвилин до нього під`їхав автомобіль таксі марки «Део Ланос» під керуванням раніше незнайомої йому ОСОБА_26 та ОСОБА_8 сів на переднє пасажирське сидіння вказаного автомобілю, і під час руху до місця призначення між ним та водієм ОСОБА_26 стався конфлікт, під час якого у ОСОБА_8 виник умисел направлений на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_26 . Під час конфлікту ОСОБА_26 зупинила автомобіль за адресою: м. Харків, вул. Червона Алея, 51, а ОСОБА_8 реалізуючи свій злочинний умисел, вийшов з таксі, та наніс удар своєю правою ногою ОСОБА_26 в область правого плеча. Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_8 спричинив потерпілій ОСОБА_26 згідно з висновком судово-медичної експертизи № 770-ая/15 від 19.03.2015 року наступні тілесні ушкодження: синці на правій руці, що за ступенем тяжкості відноситься до легких тілесних ушкоджень.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 спочатку порушив питання про зміну судового рішення у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення і його особі, посилаючись на те, що він на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, активно сприяв слідству у розкритті кримінальних правопорушень, вину визнав повністю та щиро розкаявся, а також має на утриманні малолітню доньку. Потім, безпосередньо перед судовим розглядом, обвинувачений надав суду апеляційної інстанції уточнення до апеляції, якими фактично змінив апеляційну скаргу, порушивши питання про скасування вироку у зв`язку з неповнотою судового розгляду і істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, оскільки судовий розгляд проведено в порядку ст. 349 КПК України, але положення цього кримінального процесуального закону йому не були роз`яснені, в тому числі про те, що він буде позбавлений права оскаржити фактичні обставини в апеляційному порядку та, окрім того, всупереч вимогам цього процесуального закону суд не допитав його. В апеляції обвинувачений стверджує також про порушення права на захист у зв`язку з не врученням судом йому відповідної пам`ятки, а також у зв`язку з проведенням судового провадження без участі захисника та просить призначити новий розгляд кримінального провадження у тому ж суді першої інстанції.

Заслухавши доповідача, вислухавши обвинуваченого та захисника про задоволення апеляційної скарги із зміненими доводами, вислухавши прокурора про залишення вироку без зміни, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з таких підстав.

В силу ч. 1 і ч. 2 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, то б то ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, оскільки учасники судового розгляду не заперечували проти недоцільності дослідження доказів щодо фактичних обставин та ці обставини ніким не заперечувались, суд першої інстанції в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України розглянув справу.

Доводи апеляційної скарги про неповноту судового розгляду справи є необґрунтованими, оскільки провадження було розглянуто судом першої інстанції в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КК України щодо фактичних обставин справи та учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , не заперечували проти недоцільності дослідження доказів щодо фактичних обставин.

В апеляції ОСОБА_8 стверджує про порушення права на захист у зв`язку з не врученням судом йому пам`ятки обвинуваченого, посилаючись на те, що він отримав пам`ятку щодо прав лише цивільного відповідача.

Перевіряючи таке твердження ОСОБА_8 , колегія суддів вважає його надуманим, оскільки в матеріалах судового провадження містяться розписки останнього про одержання ним 22 вересня 2015 року пам`яток не лише щодо прав обов`язків цивільного відповідача/а. с. 158/, але і щодо прав та обов`язків обвинуваченого/а. с. 131/.

Окрім того, судом апеляційної інстанції прослухана звукозапис судового засідання від 22 вересня 2015 року, проведеного судом першої інстанції з його фіксуванням за допомогою технічних засобів та із змісту звукозапису вбачається про отримання обвинуваченим ОСОБА_8 відповідної пам`ятки стосовно його прав та обов`язків, що також узгоджується з змістом журналу судового засідання від 22 вересня 2015 року/а. с. 163/.

В апеляції ОСОБА_8 стверджує про порушення його права на захист у зв`язку з проведенням судового провадження без участі захисника.

Перевіряючи таке твердження ОСОБА_8 , колегія суддів вважає його надуманим, оскільки в матеріалах судового провадження міститься заява останнього про проведення судового розгляду без участі захисника/а. с. 160/. В цій заяві обвинувачений також зазначив про те, що він захист буде здійснювати самостійно та така його заява не пов`язана з матеріальним становищем.

Окрім того, судом апеляційної інстанції прослухана звукозапис судового засідання від 22 вересня 2015 року, проведеного судом першої інстанції з його фіксуванням за допомогою технічних засобів та із змісту звукозапису вбачається, що обвинувачений дійсно заявив суду про здійснення свого захисту самостійно, що також узгоджується з змістом журналу судового засідання від 22 вересня 2015 року/а. с. 164/.

В апеляції ОСОБА_8 стверджує про порушення його права на захист у зв`язку з проведенням судового провадження в порядку ст. 349 КПК України, посилаючись на те, що положення цього кримінального процесуального закону йому не були роз`яснені, в тому числі про те, що він буде позбавлений права оскаржити фактичні обставини в апеляційному порядку та, окрім того, всупереч вимогам цього процесуального закону суд не допитав його.

Перевіряючи такі твердження ОСОБА_8 , колегія суддів також вважає їх надуманими, оскільки в матеріалах судового провадження міститься розписка останнього про ознайомлення його з повним текстом ст. 349 КПК України/а. с. 162/, в тому числі про те, що він буде позбавлений права оскаржити фактичні обставини в апеляційному порядку.

Окрім того, судом апеляційної інстанції прослухана звукозапис судового засідання від 22 вересня 2015 року, проведеного судом першої інстанції з його фіксуванням за допомогою технічних засобів та із змісту звукозапису вбачається, що суд також роз`яснив положення ст. 349 КПК України обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які після цього не заперечували проти недоцільності дослідження доказів щодо фактичних обставин, що також узгоджується з змістом журналу судового засідання від 22 вересня 2015 року/а. с. 164-165/.

Із прослуханої судом апеляційної інстанції звукозапису судового засідання від 22 вересня 2015 року також вбачається, що обвинувачений ОСОБА_8 свою вину в обсязі пред`явленого йому обвинувачення визнав. В подальшому відповідно до вимог ст. ст. 349, 351 КПК України суд звернувся до обвинуваченого з пропозицією надати показання щодо кримінального провадження, після чого останній був допитаний прокурором, Таки обставини узгоджуються з змістом журналу судового засідання від 22 вересня 2015 року/а. с. 164-165/.

З огляду на наведене, право обвинуваченого ОСОБА_8 на захист порушено не було, в тому числі стосовно реалізації його права надати покази по кримінальному провадженню.

Отже, переглянувши вирок суду першої інстанції в межах апеляційної скарги із зміненими доводами, колегія суддів не вбачає підстав для її задоволення.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України колегія суддів зараховує ОСОБА_8 у строк відбування покарання за вироком суду першої інстанції строк попереднього утримання його під вартою з 03 липня 2015 року по 05 квітня 2016 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 426, 532 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Вирок Ленінського районного суду м. Харкова від 22 вересня 2015 року у відношенні ОСОБА_8 залишити без зміни, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 - без задоволення.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_8 у строк відбування покарання за вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 22 вересня 2015 року строк попереднього утримання під вартою з 03 липня 2015 року по 05 квітня 2016 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо у Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення цього судового рішення, а обвинуваченим ОСОБА_8 , який тримається під вартою, - в той же строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий суддя
Судді