Провадження 1-кс/127/7427/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2016 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_6 , в рамках кримінального провадження № 0007088 внесеного до ЄРДР 21.10.2015, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився в м. Вінниці, українець, громадянин України, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, з середньою освітою, на даний не офіційно працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

10.03.2009, Староміським районним судом м. Вінниці за ч. 1 ст. 186 КК України, справа закрита на підставі ст. 6 п. 4 КПК України;

15.04.2014, Вінницьким міським судом Вінницької області за ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 317 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнено з іспитовим строком на 3 роки,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
28.09.2016, до Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання старшого слідчого Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_6 , яке погоджене з прокурором ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 ..

Клопотання мотивовано тим, що слідчим провадиться досудове розслідування кримінального провадження № 0007088 від 21.10.2015, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 4 ст. 296 КК України, в ході розслідування якого виникла необхідність у застосуванні відносно підозрюваного ОСОБА_4 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В ході розгляду, з матеріалів клопотання встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 13.10.2015 року, приблизно о 23:30 год., ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з мотивів явної неповаги до суспільства, не зважаючи на те, що перебував в громадському місці, грубо порушуючи громадський порядок, знаходячись неподалік зупинки громадського транспорту «Щорса», що розташована на перехресті «вул. Щорса вул. Данила Нечая», в м. Вінниці, з особливою зухвалістю, умисно вчинив хуліганські дії відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які виразилися в тому, що ОСОБА_7 рукою умисно наніс один удар в область обличчя останньому.

В подальшому 14.10.2015 року, приблизно о 02:00 год., ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за попередньою змовою з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з мотивів явної неповаги до суспільства, не зважаючи на те, що перебували в громадському місці, грубо порушуючи громадський порядок, знаходячись на перехресті «вул. Щорса вул. Данила Нечая», з особливою зухвалістю, за допомогою предметів заздалегідь заготовлених для нанесення тілесних ушкоджень, умисно вчинили хуліганські дії відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які виразилися в тому, що ОСОБА_4 за допомогою господарських вил умисно наніс один удар в область правого стегна останньому, що згідно висновку додаткової судово-медичної експертизи №1210 від 19.09.2016 року «У ОСОБА_8 були виявлені тілесні ушкодження: колоті рани та садно на правому стегні, що належать до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я (більше 6, але не більше 21 дня), які виникли від дії колючого предмета (предметів)» та ОСОБА_7 за допомогою господарської сокири умисно наніс, приблизно 2-4 удари, в область голови потерпілого, що згідно висновку додаткової судово-медичної експертизи № 1210 від 19.09.2016 року «У ОСОБА_8 були виявлені тілесні ушкодження: відкрита черепно-мозкова травма - забій головного мозку легкого ступеню, забійні рани тім`яних ділянок праворуч, вдавлений перелом зовнішньої пластинки тім`яної кістки праворуч, що належать до тілесних ушкоджень СЕРЕДНЬОЇ тяжкості, оскільки не являлись небезпечними для життя в момент спричинення і не супроводжувалися загрозливими для життя явищами, за своїм характером спричинили тривалий (понад 21 день) розлад здоров`я, які виникли від дії тупого твердого предмета (предметів)».

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 296 КК України хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю та вчинене із застосуванням іншого предмету, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень та вчинене групою осіб.

21.10.2015 року, відділенням розслідування злочинів лінії карного розшуку СВ Вінницького МВ УМВС України у Вінницькій області було розпочато досудове розслідування по кримінальному провадженні №0007088 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 4 ст. 296 КК України.

28.09.2016 року, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України. Будучи допитаним в якості підозрюваного свою вину у вчиненні даного правопорушення ОСОБА_4 не визнав.

Вина підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , доводиться наступними матеріалами, які перебувають в кримінальному провадженні:

заявою про вчинене кримінальне правопорушення потерпілого ОСОБА_8 ;

протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 ;

протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ;

протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ;

протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ;

протоколами пред`явлення для впізнання ОСОБА_12 ;

протоколами пред`явлення для впізнання ОСОБА_7 ;

протоколом проведення слідчого експерименту з потерпілим ОСОБА_8 ;

протоколом проведення слідчого експерименту з свідком ОСОБА_11 ;

протоколом обшуку за місцем проживання ОСОБА_12 ;

протоколом обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 ;

висновком судово-медичної експертизи № 83 від 10.02.2016 року;

висновком додаткової судово-медичної експертизи № 1210 від 19.09.2016 року;

та іншими матеріалами кримінального провадження.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , являється особою раніше неодноразово судимою, на даний час тимчасово не працює та не навчається, був повідомлений про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від 3 до 7 років, дане правопорушення вчинив під час відбування покарання, а тому є підстави вважати, що останній знаходячись на волі зможе переховуватись від органів досудового розслідування або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Підставою для обрання вказаного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стало наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 тяжкого злочину та ризиків визначених п.п. 1-5 ч.1 ст. 177 КПК України.

За наведених підстав слідчий просив слідчого суддю клопотання задовольнити та застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, суду пояснив, що по кримінальному провадженні існують ризики, зокрема те, що ОСОБА_4 раніше судимий, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, а тому може вчинити нове кримінальне правопорушення, чинити тиск на потерпілого по кримінальному провадженню, переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, що унеможливлює обрання йому менш суворого запобіжного заходу. Також прокурор в судовому засіданні просив суд не визначати розмір застави, оскільки злочин вчинено із застосуванням насильства.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні заперечили щодо задоволення клопотання слідчого, суду пояснили, що підозра необґрунтована, ризики не доведені, просили суд застосувати більш м`який запобіжний захід не пов`язаний із позбавленням волі.

Слідчий суддя, вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши та проаналізувавши матеріали клопотання, матеріали кримінального провадження, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 107 ч. 1 КПК України рішення про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час досудового розслідування, в тому числі під час розгляду питань слідчим суддею, приймає особа, яка проводить відповідну процесуальну дію. За клопотанням учасників процесуальної дії застосування технічних засобів фіксування є обов`язковим.

Враховуючи те, що від учасників процесуальної дії не надійшло клопотання про застосування технічних засобів фіксування розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, тому слідчий суддя вважає за можливим розглянути дане клопотання без застосуванням технічних засобів фіксування.

Стаття 177 КПК України, передбачає, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Стаття 183 КПК України, передбачає, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам.

Відповідно до вимог ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 покладається необхідність запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться наданні сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначених у клопотанні.

Вирішуючи питання про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу, слідчий суддя враховує вік та стан здоров`я, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання останнього та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

Зокрема, слідчий суддя враховує те, що ОСОБА_4 , раніше притягувався до кримінальної відповідальності, злочин вчинив в період іспитового строку, не офіційно працює, одружений, має на утриманні двох дітей, потребує лікування.

Крім того, органом досудового розслідування обґрунтовано наявність низки ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

На теперішній час органом досудового розслідування ОСОБА_4 оголошено про підозру у вчиненні умисного тяжкого кримінального правопорушення, санкція статті за який, передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, раніше судимий, злочин вчинив в період іспитового строку, враховуючи обставини кримінального правопорушення, його наслідки, те що потерпілому було завдано серйозну, непоправну шкоду здоров`ю, тяжкість покарання за скоєний злочин, особу підозрюваного, відсутність соціально стримуючих факторів, а також той факт, що злочин в якому підозрюється ОСОБА_4 вчинено із особливою зухвалістю, заздалегідь приготовленим предметом, тому суд під час розгляду клопотання дійшов обґрунтованого висновку, що підозрюваний ОСОБА_4 перебуваючи на волі може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, чинити тиск на потерпілого в даному кримінальному провадженню, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що унеможливлює обрання йому більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

При цьому, підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу ОСОБА_4 слідчий суддя не вбачає.

На час розгляду даного клопотання підозра щодо вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України обґрунтована.

З огляду на вищенаведене, враховуючи те, що прокурором в ході розгляду даного клопотання доведено, що вказані в клопотанні ризики, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів в даному випадку є недоцільним та не можливим і саме тримання під вартою може запобігти встановленим в судовому засіданні ризикам, а тому дане клопотання слідчий суддя вважає обґрунтованим, доведеним, та таким, що підлягає до задоволення.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених названим Кодексом, проте з урахуванням обставин та наслідків кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає, що відсутні обґрунтовані підстави для визначення ОСОБА_4 розміру застави.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 183, 184, 186, 193, 196, 197, 376, 400 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
Клопотання старшого слідчого Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_6 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Затримати ОСОБА_4 в залі суду відразу після проголошення даної ухвали суду.

Строк тримання під вартою діє протягом 60 (шістдесят) днів з моменту затримання ОСОБА_4 , тобто до 27 листопада 2016 року.

Строк дії ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу визначити в межах строку тримання під вартою, тобто до 27 листопада 2016 року.

Організацію виконання ухвали суду в частині затримання ОСОБА_4 в залі суду покласти на старшого слідчого Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_6 ..

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Подача апеляційної скарги на дану ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя