Апеляційний суд Рівненської області
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
22 червня 2016 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області у складі:
Головуючого: ОСОБА_1
Суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3
Cекретар судового засідання: ОСОБА_4
З участю прокурора: ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду в м. Рівне кримінальне провадження №0000300 за апеляційною скаргою потерпілого ОСОБА_6 на ухвалу Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 18 квітня 2016 року по обвинуваченню ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Малі Сади Дубенського району Рівненської області, проживаючого в АДРЕСА_1 раніше несудимого, за ч.1 ст.135 КК України,
ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 18 квітня 2016 року ОСОБА_7 звільнено від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.135 КК України у зв`язку з дійовим каяттям.
Кримінальне провадження №0000300 від 17 квітня 2014 року по обвинуваченню ОСОБА_7 закрито.
Судом вирішено питання стосовно речових доказів.
В апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_6 вважає ухвалу місцевого суду незаконною та необґрунтованою. При цьому, в обґрунтування своєї позиції посилається на те, що судовий розгляд проведено неповно. Зазначає, що представником потерпілого неодноразово подавалось клопотання про притягнення ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності за ч.2 ст.286 КК України, оскільки у зв`язку з порушенням правил ПДР він здійснив наїзд на ОСОБА_8 .. Дану обставину підтвердили свідки ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 . Доводить, що обвинувачений керував транспортним засобом в нетверезому стані, що підтверджує висновок медичного огляду. Вказує, що слідчий, відбираючи покази стосовно ДТП не встановив факт вживання алкоголю та взагалі його відкинув. Зазначає, що слідчий ОСОБА_12 , коли закрив провадження за ч.2 ст.286 КК України, жодним чином не повідомив учасників про закриття і не надіслав копії постанови. Крім того зазначає, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам провадження. При цьому вказує, що місцевий суд неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність. Вважає, що дії обвинуваченого слід кваліфікувати за ч.3 ст.135 КК України, оскільки спричинені тілесні ушкодження потягли за собою смерть матері. Доводить, що висновок суду про настання смерті потерпілої не залежало формально від надання чи не надання своєчасної медичної допомоги не відповідають дійсним обставин справи. Вказує, що згідно показань свідка ОСОБА_13 після ДТП ОСОБА_8 була жива. Окрім того зазначає, що проводилось лише попереднє судове засідання, під час якого обвинувачений не давав ніяких пояснень, а лише погодився з клопотання захисника про закриття кримінального провадження.
Просить ухвалу місцевого суду скасувати та ухвалити нову ухвалу, якою притягнути ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності за ч.2 ст.286 КК України, ч.3 ст.135 КК України та призначити покарання із застосуванням ст.75 КК України
Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора ОСОБА_14 про залишення ухвали суду першої інстанції без зміни, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення частково з таких підстав.
Відповідно ч.2 ст.314 КПК України підготовче судове засідання відбувається за участю прокурора, обвинуваченого, захисника, потерпілого, його представника та законного представника, цивільного позивача, його представника та законного представника, цивільного відповідача та його представника згідно з правилами, передбаченими цим Кодексом для судового розгляду.
За змістом ч.3 п.2 вказаної статті у підготовчому судовому засіданні суд може закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8 частини першої або частиною другою ст.284 цього Кодексу.
Закриття кримінального провадження за п.1 ч.2 ст.284 КПК України передбачає якщо обвинувачений не заперечує проти закриття кримінального провадження у зв`язку із звільненням від кримінальної відповідальності.
Проте, як убачається з аудіозапису носія технічної фіксації судового процесу від 18 квітня 2016 року в ході підготовчого судового засідання головуючим - суддею з`ясовувалась думка захисника ОСОБА_15 , прокурора ОСОБА_14 , та представника потерпілого ОСОБА_16 про можливість звільнення обвинуваченого за ч.1 ст.135 КК України ОСОБА_7 . У даному судовому засіданні у самого обвинуваченого не з`ясовано його позиції щодо закриття кримінального провадження.
Враховуючи позицію потерпілого ОСОБА_6 , який оспорював і на досудовому слідстві і в попередньому судовому засіданні, та в стадії підготовчого судового засідання правильність кваліфікації дій обвинуваченого, суд вирішив питання про його явку в судове засідання. Однак, підготовче судове засідання проведено без потерпілого, оскільки як свідчить аудіо запис процесу судова повістка повернулась за закінченням встановленого строку зберігання. Отже дійсних причин неявки потерпілого судом не встановлювалось.
Суд першої інстанції ухвалюючи своє рішення про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_17 за ч.1 ст.135 КК України на підставі ст.45 КК України у зв`язку з дієвим каяттям вказав на обов`язкові умови передбачені вказаною нормою закону, зокрема щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та повне відшкодування заподіяних збитків. Водночас, судом не враховано очевидну позицію потерпілого, який має певні претензії до обвинуваченого і які висловлює у своїх письмових заявах, зокрема і щодо кваліфікації дій обвинуваченого та правильності проведення досудового розслідування щодо забезпечення його процесуальних прав як потерпілого. Крім того, зазначаючи таку необхідну обставину для застосування ст.45 КК України як активне сприяння розкриттю злочину, суд першої інстанції не врахував те, що ОСОБА_7 , з місця вчинення дорожньо-транспортної пригоди наслідком якої стала смерть потерпілої ОСОБА_8 зник і лише в ході проведення оперативно-розшукових заходів був знайдений працівниками міліції. В подальшому свої показання щодо обставин справи дававав лише після наявних беззаперечних доказів його винуватості у скоєному.
Щодо відшкодування заподіяних збитків, то повне їх відшкодування передбачає задоволення в повному обсязі претензій потерпілого і воно повинне бути добровільним. Саме лише посилання суду на заяву потерпілого ( а.с.64), де зазначено про те, що сім`я обвинуваченого відшкодувала йому шкоду по мірі можливості не може свідчити про повне і добровільне відшкодування шкоди ОСОБА_7 .
На підставі наведеного та відповідно вимог ч.1, п.5 ч.2 ст.412, ч.1 ст.415 КПК України ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції.
На підставі наведеного і керуючись ст.376,407, ч.1,2 п.5 ст.412, ч.1 ст.415, 418, 419 КПК України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_6 задовольнити частково.
Ухвалу Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 18 квітня 2016 року щодо обвинуваченого ОСОБА_7 скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції
Ухвала остаточна і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Головуючий: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3