Справа № 755/8523/16-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Скаржник звернулась до суду з вищезазначеною скаргою на незаконні дії слідчого, мотивованою тим, що 12.01.2015 року співробітниками поліції було вилучено автомобіль марки «Рендж Ровер» д/н НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на даний автомобіль, з ознаками підробки (ЄО № 1842 від 13.02.2014 року).
В ході проведення досудового розслідування було призначено експертизу вище вказаного транспортного засобу. Відповідно до висновку експерта №8/1-4(врев)-18 від 12.03.2015 року ідентифікаційний номер кузова вище вказаного автомобіля було змінено кустарно. В подальшому було встановлено, що законним власником автомобіля «Рендж Ровер» є громадянин Російської Федерації ОСОБА_6 .
Слідчий в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, зазначивши, що автомобіль марки «Рендж Ровер» д/н НОМЕР_1 визнано речовим доказом та приєднано до матеріалів кримінального провадження. На підтвердження своїх доводів надав постанову від 13.01.2015 року.
На даний час автомобіль перебуває на зберіганні на території Дніпровського управління поліції ГУ Національної поліції в м. Києві, за адресою м. Київ, вул. Каунаська, 14/1. Відповідно до висновків експертиз вище вказаний автомобіль та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу містять на собі сліди кримінального правопорушення на підтвердження чого надав копії матеріалів кримінального провадження.
Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши в судовому засіданні скаргу та додані до неї документи, суд вважає, що відсутні підстави для її задоволення, з наступних підстав:
Відповідно до ч.3. ст. 306 КПК України, - розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язковою участю особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.
Згідно з ч.1, 2 ст.307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу, яка, зокрема, може бути про зобов`язання вчинити певну дію.
Відповідно до ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернений.
Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом; набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.
Відповідно до ст. 100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених ст. ст. 160-166, 170-174 КПК України.
Речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Документ повинен зберігатися протягом усього часу кримінального провадження. За клопотанням володільця документа слідчий, прокурор, cjp можуть видати копії цього документа, за необхідності - його оригінал, долучивши замість них до кримінального провадження завірені копії.
Речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, великих партій товарів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких співмірні з їх вартістю, а також речові докази у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню: повертаються власнику або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження; передаються за письмовою згодою власника, а в разі її відсутності - за рішенням слідчого судді, суду для реалізації, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження; знищуються за письмовою згодою власника, а в разі її відсутності - за рішенням слідчого судді, суду, якщо такі товари або продукція, що піддаються швидкому псуванню, мають непридатний стан; передаються для їх технологічної переробки або знищуються за рішенням слідчого судді, суду, якщо вони відносяться до вилучених з обігу предметів чи товарів, а також якщо їх тривале зберігання небезпечне для життя чи здоров`я людей або довкілля.
У випадках, передбачених цією частиною, речові докази фіксуються за допомогою фотографування або відеозапису та докладно описуються. У разі необхідності може бути збережений зразок речового доказу, достатній для його експертного дослідження або інших цілей кримінального провадження.
У випадках, передбачених п.п. 2-4 ч. 6 ст. 100 КПК України, слідчий за погодженням з прокурором або прокурор звертається з відповідним клопотанням до слідчого судді місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, або до суду під час судового провадження, яке розглядається згідно зі ст.ст. 171-173 КПК України.
Порушення порядку та умов зберігання речового доказу передбаченого ст. 100 КПК України судом не встановлено.
На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 303-307 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:
Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя :