справа № 201/2591/16-к
провадження № 1-кс/201/1553/2016
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2016 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю: скаржника ОСОБА_3

і його представника адвоката ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровська скаргу ОСОБА_3 про скасування постанови про відмову в визнанні потерпілим в кримінальному провадженні і визнання потерпілим, -

ВСТАНОВИВ:

23 лютого 2016 року до канцелярії Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшли матеріали скарги ОСОБА_3 .. Як вбачається з матеріалів скарги, скаржник просить суд скасувати постанову слідчого про відмову в визнанні його потерпілим, зобов`язати слідчого прокуратури в рамках кримінальної справи про розслідування злочину визнати його потерпілим, вручити пам`ятку потерпілого, допитати його як потерпілого і дати можливість використовувати права потерпілого у конкретній кримінальній справі, визнавши таким чином протиправними дії слідчого прокуратури Дніпропетровської області, який цього не робить, хоча належні письмові заяви неодноразово він подав. В судовому засіданні ОСОБА_3 і його представник наполягали на своїй скарзі і просили її задовольнити з підстав, зазначених в скарзі.

Прокурор в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Проти вимог заперечував. Суд вважає можливим розгляд справи за відсутністю прокурора з огляду на вищезазначене і положення ст. 306 КПК України.

Вислухавши думку заявника та його представника, дослідивши матеріали скарги, а також надані та добуті докази, суд приходить до нижчевикладеного висновку з таких підстав.

Відповідно до п. 5 та 7 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, зокрема, рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим та рішення слідчого, прокурора про відмову у задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій особами, яким відповідно відмовлено у визнанні потерпілим, а також відмовлено у задоволенні клопотання, їх представником, законним представником чи захисником.

Під час розгляду даної скарги, судом встановлено, що в провадженні прокуратури Дніпропетровської області знаходиться кримінальне провадження № 0000690 внесеному в ЄРДР 28 серпня 2015 року за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України.

Постановою слідчого в ОВС слідчого відділу слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 від 04 лютого 2016 року було відмовлено у визнанні ОСОБА_3 потерпілою у кримінальному провадженні № 0000690 внесеному в ЄРДР 28 серпня 2015 року.

Проаналізуваши оскаржувану постанову на предмет її відповідності вимогам кримінального процесуального закону, суд приходить до висновку про її необгрунтованість та невмотивованість, оскільки вирішуючи питання щодо процесуального статусу ОСОБА_3 в межах вказаного кримінального провадження, слідчим не було належним чином оцінено фактичні обставини завдання заявнику шкоди, про що останній доводив до відома органу досудового розслідування у своїй заяві, що свідчить про необ`єктивність та неповноту прийнятого рішення, а отже, вказана постанова слідчого прокуратури Дніпропетровської області підлягає скасуванню.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що при винесенні постанови взагалі не надано оцінки доводам заявника в частині існування судових рішень з цього питання, які набрали законної сили.

У відповідності до ч. 3 ст. 55 КПК України, потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона, після початку кримінального провадження, подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого. За ст. 58 КПК Україні, потерпілого в кримінальному провадженні може представляти представник, повноваження якого встановлюються у відповідності до ст. 50 КПК України.

Статтею 55 КПК України передбачено, що потерпілими є особи, яким завдано фізичної, майнової або моральної шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Всебічне дослідження обставин справи та письмових доказів, з урахуванням допустимості доказів та узгодженістю і несуперечністю їх між собою дають об`єктивні підстави вважати, що скарга підлягає задоволенню, визнання особи потерпілою в ході досудового розслідування кримінального провадження можливо лише за наявності письмової заяви, така заява є.

Не може суд прийняти до уваги незгоду прокурора зі скаргою, оскільки вона спростовується вищенаведеним і ніякими об`єктивними належними документами чи доказами не підтверджується, решта вимог похідні від попередніх вимог і вирішаться при задоволенні тих вимог в передбаченому законом порядку.

При таких обставинах суд вважає скаргу обґрунтованою та підлягаючою задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 9, 28, 50, 55, 56, 58, 220, 303, 304, 306, 307 КПК України суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу задовольнити.

Скасувати постанову слідчого в ОВС слідчого відділу слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 від 04 лютого 2016 року про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні № 0000690 внесеному в ЄРДР 28 серпня 2015 року, визнати ОСОБА_3 потерпілим в кримінальному провадженні № 0000690 внесеному в ЄРДР 28 серпня 2015 року, з врученням йому (заявнику) відповідної постанови про це (визнання потерпілим).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя -