Справа № 1-кп/679/111/2015
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 грудня 2015 року Нетішинський міський суд Хмельницької області у складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
В С Т А Н О В И В:
В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про зміну раніше застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів. У зв`язку зі зміною запобіжного заходу, просив також скасувати покладені на обвинуваченого додаткові обов`язки передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме: 1) прибувати до слідчого СВ Нетішинського ВП Славутського ВП ГУ НП в Хмельницькій області за першою вимогою; 2) цілодобово не залишати місце постійного проживання - буд. АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора або суду.
Клопотання мотивує тим, що обвинувачений ОСОБА_5 зарекомендував себе з негативної сторони, веде аморальний спосіб життя, зловживає алкогольними напоями, систематично порушує умови запобіжного заходу, що полягає у залишенні житла у певний час без повідомлення прокурора та суду, не являється на виклики слідчого, тому є достатні підстави вважати, що він може переховуватися від органів досудового розслідування, суду, що підтверджується листом начальника Острозького відділу поліції та рапортами оперативних співробітників. Крім того, під час виконання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обвинувачений вчинив нові умисні злочини проти власності, про що йому було повідомлено про підозру слідчим Острозького відділу поліції ГУ НП в Рівненській області ОСОБА_7 , що свідчить про те, що він може продовжувати вчиняти інші злочини. Вказані обставини свідчать про неможливість запобігання цим ризикам, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.
В судовому засіданні потерпілий клопотання прокурора підтримав.
Обвинувачений заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що вчасно з`являється до слідчого, на судові засідання, а працівники міліції його жодного разу не перевіряли. Пояснив, що після обрання йому домашнього арешту дійсно не постійно був вдома, їздив заробляти гроші, оскільки не має за що жити. Також обвинувачений підтвердив, що йому пред`явлено підозру у вчиненні двох злочинів під час відбування домашнього арешту.
Захисник обвинуваченого просила відмовити в задоволенні клопотання, посилаючись на те, що до обвинуваченого додому жодного разу не приходили працівники міліції для перевірки, через відсутність коштів він змушений був їздити в с.Бадівка збирати кукурудзу, щоб заробити гроші на прожиття. Він не мав можливості повідомити про свою відсутність слідчого чи дільничого, оскільки немає телефону і не знає їх телефонні номери. Крім того, обвинувачений з`являється до суду, тому відсутні підстави для зміни йому запобіжного заходу.
Заслухавши думку учасників судового засідання, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що клопотання прокурора є обґрунтованим і підлягає частковому задоволенню.
Ухвалою слідчого судді Нетішинського міського суду Хмельницької області від 10.11.2015 року до обвинуваченого ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на строк два місяці та заборонено цілодобово залишати місце постійного проживання буд. АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора або суду. Крім того, обвинуваченого зобов`язано виконувати обов`язки передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме: прибувати до старшого слідчого Нетішинського відділення поліції Славутського відділу поліції Головного управління поліції в Хмельницькій області майора поліції ОСОБА_8 за першою вимогою.
Як вбачається з повідомлення начальника Острозького відділу поліції ГУ Національної поліції в Рівненській області № 63/293 від 10.11.2015 року, рапортів інспектора Острозького ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_9 , ОСОБА_5 23.11.2015 року, 24 - 27.11.2015 року, 08.12.2015 року був відсутній за місцем свого постійного проживання, чим порушує обов`язки покладені на нього ухвалою слідчого судді Нетішинського міського суду від 10.11.2015 року.
В судовому засіданні ОСОБА_5 підтвердив, що за період перебування під домашнім арештом неодноразово залишав місце постійного проживання.
Згідно ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Згідно ч.ч.1,2 ст.200 КПК України, прокурор має право звернутися до суду з клопотанням про зміну запобіжного заходу, якщо після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу виникли обставини, які свідчать про необхідність обрання іншого запобіжного заходу.
Заслухавши учасників судового провадження, вивчивши надані докази, враховуючи зміст обвинувачення, поведінку обвинуваченого після обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту, порушення умов його відбування та вчинення нових кримінальних правопорушень проти власності, що свідчить про наявність ризиків передбачених п.п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, тому для запобігання вказаних ризиків, суд вважає за необхідне змінити запобіжний захід обраний щодо обвинуваченого з домашнього арешту на тримання під вартою.
Разом з тим, відповідно до вимог ч.3 ст.183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави.
Так, згідно вимог ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Відповідно до ч.5 ст.182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, від двадцяти до вісімдесяти розмірів мінімальної заробітної плати.
Відповідно до ч.7 ст.182 КПК України у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу, підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Окрім цього, суд вважає за необхідне відповідно до норм ч.3 ст.183, ч.5 ст.194 КПК України у разі внесення застави покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 такі обов`язки:
- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу прокурора або суду;
- повідомляти прокурора та суд про зміну свого місця проживання.
Відповідно до ч.4 ст.202 КПК України підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому перебуває підозрюваний, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.
Водночас, суд не вбачає підстав для скасування покладених на ОСОБА_5 при застосуванні домашнього арешту, додаткових обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, оскільки вони припиняють свою дію у зв`язку зі зміною запобіжного заходу.
Керуючись ст.ст.177, 182, 183, 194, 196, 200, 331 КПК України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання задоволити частково.
Змінити запобіжний захід застосований щодо обвинуваченого ОСОБА_5 в вигляді домашнього арешту на тримання під вартою строком на 60 днів, починаючи з 10 грудня 2015 року по 07 лютого 2016 року включно та взяти його під варту в залі суду.
Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.
У разі внесення застави покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 наступні обов`язки:
- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу прокурора або суду;
- повідомляти прокурора та суд про зміну свого місця проживання.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуюча: