09.09.2016 Справа № 756/8237/16-к
№ 756/8237/16-к
№ 1-кп/756/593/16
9 вересня 2016 року Оболонський районний суд м. Києва
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря - ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
громадянин України, уродженця м. Вишгород Київська області, з середньою освітою, розлученого, не працюючого, судимого 21.06.2013 року Вишгородським районним судом Київської області за ч. 2 ст. 307 КК України до 5 років позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,
З 29.06.2016 року у провадженні Оболонського районного суду м. Києва перебуває кримінальне провадження щодо ОСОБА_3 який обвинувачується у вчиненні 07.03.2016 року кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, тобто у вчиненні кримінального правопорушення в період іспитового строку, призначеного обвинуваченому вироком Вишгородського районного суду Київської області від 21.06.2013 року за ч. 2 ст. 307 КК України, а саме: в період не відбутого кримінального покарання за попереднім вироком.
09.09.2016 року на початку судового слідства після проголошення обвинувального акту захисником було повідомлено про укладення між обвинуваченим та потерпілим угоди про примирення 21 липня 2016 року і викладено зміст вказаної угоди, яку просили затвердити обвинувачений та потерпілий, та про затвердження якої просив і захисник.
Відповідно до п. 7 вищевказаної угоди про примирення сторонами узгоджено покарання ОСОБА_3 за вчинене кримінальне правопорушення за ч. І ст. 286 Кримінального кодексу України у вигляді штрафу в розмірі трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5100 гривень, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік.
При цьому, враховуючи факт того, що обвинувачений вчинив злочин за три місяці до закінчення іспитового строку, призначеного вироком Вишгородського районного суду Київської області від 21.06.2013 року, угодою передбачено призначене основне покарання у вигляді штрафу та призначене попереднім вироком суду основне покарання у вигляді позбавлення волі виконувати окремо.
Прокурор просить суд відмовити в затвердженні угоди про примирення, через її невідповідність закону.
Вислухавши сторони кримінального провадження, вивчивши угоду про примирення та інші матеріали кримінального провадження, суд дійшов до висновку про те, що обвинуваченому та потерпілому слід відмовити у задоволенні угоди, оскільки вона не містить чіткого формулювання остаточного покарання, яке сторони узгодили призначити обвинуваченому за сукупністю вироків. Зазначений висновок суд зробив із того, що пункт 7 угоди не містить посилання на ст.ст. 75-76 КК України, хоча при обговоренні умов угоди і захисник і обвинувачений мають на увазі не реальне відбування покарання у виді 5 років позбавлення волі поруч зі сплатою штрафу та позбавленням права керування транспортними засобами на певний строк.
Таким чином, суд дійшов до висновку про те, що обвинувачений та потерпілі не обізнані з реальним правовим змістом пункту 7 угоди та з його процесуальними наслідками для обвинуваченого.
Крім того, в угоді йде мова про цивільний позов та моральну і моральну шкоду у певному конкретному розмірі, про строки і механізми його задоволення. Однак, цивільний позов до суду не надходив ні з обвинувальним актом, ні в судовому засіданні безпосередньо від потерпілого.
Таким чином, суд дійшов висновку, що в затвердженні угоди слід відмовити та продовжити судовий розгляд у загальному порядку, оскільки надана суду для затвердження угода суперечить правилам призначення покарання за сукупністю вироків, передбаченим ст. 71 та ч. 3 ст. 78 КК України, тому такі умови угоди не відповідають інтересам суспільства (п.п. 1-2 ч. 7 ст. 474 КПК).
Долучена захисником до матеріалів кримінального провадження копія ухвали Вишгородського районного суду Київської області від 4 липня 2016 року про звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання, призначеного вироком Вишгородського районного суду Київської області від 21.06.2013 року за ч. 2 ст. 307 КК України у виді 5 років позбавлення волі преюдиційного значення для даного кримінального провадження не має.
Таким чином суд, перевіривши угоду на її відповідність закону, керуючись п.п. 1, 2 ч. 7 ст. 474 КПК України,
Відмовити у затвердженні угоди від 21 липня 2016 року про примирення, укладеної між обвинуваченим ОСОБА_3 та потерпілим ОСОБА_6 за участю захисника, через її невідповідність вимогам закону та інтересам суспільства.
Продовжити судовий розгляд даного кримінального провадження у загальному порядку.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя