Справа № 495/9047/15-к
УХВАЛА

про продовження строку тримання під вартою

11.02.2016 м. Білгород - Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

колегіально - головуючої судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

прокурора Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання прокурора Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 , колегія суддів,

ВСТАНОВИЛА:

В провадженні Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області знаходиться обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.п. 6, 12 ч.2 ст. 115 КК України.

11.02.2016 року у судовому засіданні прокурор Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_5 заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 строком до двох місяців, мотивуючи тим, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчинення особливо тяжкого злочину групою осіб проти життя особи, то в такому випадку вважав, що обвинувачений, усвідомлюючи можливість застосування покарання, передбаченої санкцією статті та бажаючи уникнути кримінальної відповідальності може переховуватися від суду, що передбачає настання ризику відповідно до п.1 ч.1 ст. 177 КПК України. Разом з тим, з огляду на зв`язки між ним та його братом ОСОБА_9 , місцезнаходження якого не відомо, їхню стійку спільну участь у вчиненні злочину, вважає, що вони разом можуть впливати на потерпілих та свідків, що може призвести до настання ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст. 177 КПК України. Крім того, зазначив, що обвинувачений, опинившись на волі, може допустити наявність ризику, передбаченого п. 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, з огляду на те, що на даний час судовий розгляд не завершено, не допитані свідки, потерпіла, не досліджені докази, не проведено всіх дій, пов`язаних зі з`ясуванням та перевіркою обставин. Вважає, що продовження строку тримання під вартою є достатнім не необхідним заходом забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 просив обрати відносно нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки він страдає захворюванням сахарного діабету, не погоджується з пред`явленим йому обвинуваченням.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_7 заперечувала проти продовження строку тримання під вартою обвинуваченому, оскільки останній страдає захворюванням діабету. Він не може переховуватись від суду через погіршення стану здоров`я та хвору дитину. Вважала, що прокурором об`єктивно не доведені ризики, передбачені ст. 177 КПК України. Просила обрати відносно обвинуваченого запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Потерпіла ОСОБА_6 підтримали думку прокурора щодо продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_8 .

Заслухавши думку учасників судового провадження, колегія суддів вважає, що клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 строком на два місяці підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч.3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Судом встановлено, що ОСОБА_8 досудове розслідуванням інкримінує обвинувачення, яке відповідно до закону відноситься до категорії особливо тяжких проти життя особи. Враховуючи, що до спливу строку тримання його під вартою судовий розгляд кримінального провадження не буде завершено, не досліджені матеріали кримінального провадження, не проведено всіх необхідних дій пов`язаних із застосуванням обставин та їх перевіркою, суд вважає, що існують ризики, передбачені п.1, п.3, п. 5, ч.1 ст. 177 КПК України, що обвинувачений, знаходячись на волі, з метою уникнення притягнення його до кримінальної відповідальності може переховуватись від суду за вчинене кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Колегія суддів приходить до висновку, що ризики, передбачені п.1, п. 3, п. 5 ч.1 ст. 177 КПК України доведені прокурором в судовому засіданні та являються обґрунтованими, на теперішній час не змінились, тому маються всі підстави для продовження обвинуваченому ОСОБА_8 міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів.

Колегія суддів на даній стадії не вбачає підстав для зміни запобіжного заходу тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 на домашній арешт.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 331, 392 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Задовольнити клопотання прокурора Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області щодо продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 .

Продовжити міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в Ізмаїльській установі виконання покарань УДПС України в Одеській області № 22 обвинуваченому ОСОБА_8 , строком на 60 днів, яка діє включно по 10.04.2016 року.

Ухвала окремо оскарженню не підлягає.

СУДДІ