Справа № 522/8299/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 травня 2016 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Одесі угоду про визнання винуватості від 05.05.2016р., укладену між прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами СБУ, Державної митної служби та Державної прикордонної служби України Департаменту нагляду у кримінальному провадженні Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 та підозрюваною ОСОБА_4 та обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000141 від 14.04.2016р., відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Одеси, громадянки України, яка має вищу освіту, розлученої, яка має на своєму утриманні малолітню доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працюючої директором ТОВ «Кредо Консалд», зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

обвинуваченої у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364-1 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

обвинуваченої - ОСОБА_4 ,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 займаючи посаду директора товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Топ Фінанс», пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно- господарських обов`язків, тобто будучи службовою особою юридичної особи приватного права, діючи умисно, з метою одержання неправомірної вигоди для осіб № 2 та № 3, обставини вчинення кримінального правопорушення якими досліджуються в ході досудового розслідування кримінального провадження №0008975 від 03.10.14, а також особи № 1, обставини вчинення кримінального правопорушення яким досліджуються в ході судового розгляду кримінального провадження № 0000415 від 28.12.15, використовуючи всупереч інтересам юридичної особи приватного права свої повноваження, без законних на те підстав, у порушення п. 3.4. статуту ТОВ «Фінансова компанія «Топ Фінанс», п. 3.4.3 договору застави № 48 від 10.04.14, рішення Управління Національного банку України в Одеській області № ЗО від 11.08.14, в офісному приміщенні приватного нотаріусу Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_7 (м. Одеса, вул. Гоголя, буд. 23) 16.08.14 уклала з особою № 3, обставини вчинення кримінального правопорушення яким досліджуються в ході досудового розслідування кримінального провадження №0008975 від 03.10.14 договір факторингу № 1 від 16.08.14 та договір про відступлення права вимоги за іпотечним договором, посвідченим 28.12.12 приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_8 , що передбачали придбання ТОВ «Фінансова компанія «Топ Фінанс» активів ПАТ «АБ «Порто-Франко», які були передані в заставу Національному банку України 10.04.14 згідно з договором застави № 48, в рахунок забезпечення виконання ПАТ АБ «Порто-Франко» зобов`язань за договором № 47 від 10.04.14 про надання кредиту для збереження ліквідності, чим заподіяла матеріальних збитків Національному банку України на загальну суму 33 190 796,62 гри., що в двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян і є тяжкими наслідками.
Таким чином, ОСОБА_4 , скоїла зловживання повноваженнями, тобто умисне, з метою одержання неправомірної вигоди для інших осіб використання всупереч інтересам юридичної особи приватного права незалежно від організаційно-правової форми службовою особою такої юридичної особи своїх повноважень, що спричинило тяжкі наслідки.

Згідно угоди про визнання винуватості від 05.05.2016р., укладеної між прокурором відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 і підозрюваною ОСОБА_4 у відповідності до вимог ст. 472 КПК України прокурор відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 і підозрювана ОСОБА_4 дійшли згоди про те, що ОСОБА_4 , під час досудового розслідування беззастережно визнала свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, відповідно до обставин і правової кваліфікації, які викладені в даній угоді та у врученому їй 05.05.2016р. повідомленні про підозру.

Одночасно, сторони угоди про визнання винуватості погодилися на призначення покарання ОСОБА_4 , за скоєний нею злочин, передбачений ч. 2 ст. 364 -1 КК України у вигляді штрафу у розмірі дев`ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 15 300 грн., які ОСОБА_4 зобов`язується сплатити на користь держави в строк до 05.07.2016р. Також сторони погодилися не призначати ОСОБА_4 відповідно до вимог ст.69 КК України додаткове покарання передбачене санкцією ч.2 ст.364-1 КК України

В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою провину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 364-1 КК України визнала та зазначила, що вона розуміє надані їй законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення, вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості.

Прокурор відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 просив затвердити угоду про визнання винуватості від 05.05.2016р., укладену між прокурором відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 і підозрюваною ОСОБА_4 .

Підозрювана ОСОБА_4 просила затвердити угоду про визнання винуватості від 05.05.2016р., укладену між прокурором відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 та нею.

Захисник обвинуваченої ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_6 просила затвердити угоду про визнання винуватості від 05.05.2016р., укладену між прокурором відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 та підозрюваною ОСОБА_4 .

Суд, вивчивши надані матеріали, вислухавши пояснення обвинуваченої, думку прокурора, захисника, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим. Згідно ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Суд вважає, що дії ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 364-1 КК України за ознаками зловживання повноваженнями, тобто умисне, з метою одержання неправомірної вигоди для інших осіб використання всупереч інтересам юридичної особи приватного права незалежно від організаційно-правової форми службовою особою такої юридичної особи своїх повноважень, що спричинило тяжкі наслідки.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченому ч.2 ст. 364-1 КК України, який згідно ст. 12 КК України, є тяжким злочином.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена ОСОБА_4 цілком розуміє права, визначені п.п.1-4 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, який буде застосований до неї у разі затвердження угоди судом.

Дослідивши угоду про визнання винуватості та переконавшись, що укладена угода є добровільним волевиявленням обвинуваченої тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, з`ясувавши у обвинуваченої чи цілком вона розуміє наслідки затвердження угоди, роз`яснивши обвинуваченій її право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення у вчинені якого її обвинувачують, встановивши правильне розуміння обвинуваченою змісту та наслідків затвердження угоди, а також перевіривши її відповідність вимогам кримінального процесуального законодавства, заслухавши доводи учасників підготовчого судового засідання та роз`яснивши їм обмеження права щодо оскарження вироку, передбачені ст.473 КПК України, суд вважає, що угода про визнання винуватості, укладена 05.05.2016р., між прокурором відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 і підозрюваною ОСОБА_4 відповідає вимогам КПК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, укладення угоди є добровільним, узгоджені вид та міра покарання відповідають загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, у зв`язку із чим суд вважає, що угода підлягає затвердженню.

Також суд враховує обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченої згідно ст.66 КК України, а саме визнання вини та щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, те, що вона раніше не судима, має на своєму утриманні малолітню доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На підставі викладеного, при наявності вказаних обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи обвинуваченої ОСОБА_4 , суд вважає за необхідне із застосуванням ст. 69 КК України, не призначати останній додаткове покарання передбачене санкцією ч.2 ст.364-1 КК України, як це зазначено в угоді від 05.05.2016р.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 468, 475 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
Угоду про визнання винуватості від 05.05.2016р., укладену між прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами СБУ, Державної митної служби та Державної прикордонної служби України Департаменту нагляду у кримінальному провадженні Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 та підозрюваною ОСОБА_4 - затвердити.

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364-1 КК України та призначити їй покарання у вигляді штрафу у розмірі 900 (дев`ятсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 15 300 (п`ятнадцять тисяч триста) грн. із застосуванням ст.69 КК України без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю та спеціальної конфіскації.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироку законної сили залишити особисте зобов`язання.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва ОСОБА_9 від 26.11.2015 року у рамках кримінального провадження №0008975 на майно, яке належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , а саме:
- автомобіль марки ВАЗ 2107, 1986 року випуску, синій, державний номерний знак НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 ;
- автомобіль марки Mercedes-Benz 311ПЕ, 2001 року випуску, білий, державний номерний знак НОМЕР_4 , номер кузова НОМЕР_5 ;
- автомобіль марки Chevrolet Aveo, 2005 року випуску, синій, державний номерний знак НОМЕР_6 , номер кузова НОМЕР_7 .
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України шляхом подачі через Приморський районний суд м. Одеси в апеляційний суд Одеської області апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя

25.05.2016