Справа № 309/1065/16-к
Провадження № 1-кп/309/152/16
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2016 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в складі головуючого: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

з участю прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерплої ОСОБА_5 її представників: ОСОБА_6 , ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хуст кримінальне провадження № 0001016 в якому оголошено підозру:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю та мешканцю АДРЕСА_1 , громадянину України, українцю, освіта середня-спеціальна, непрацюючому, проживає в незареєстрованому шлюбі, раніше судимого вироком Хустського районного суду від 15.02.2012 року за ч. 3 ст. 185 КК України до трьох років позбавлення волі, постановою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 06.03.2013 року звільнений умовно-достроково з не відбутою частиною покарання строком 9 місяців 29 днів,

у вчиненні кримінальних правопорушень передбаченого ч. 2 ст. 186 та ч. 2 ст. 190 КК України , -

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_4 01 серпня 2015 року близько 19 год. 30 хв. знаходячись в кафе «Легенда» розташованому по вулиці Соборної України в м. Хуст, за попередньою змовою з ОСОБА_8 , умисно, з метою відкритого викрадення чужого майна, запросили пройти з ними до міського стадіону потерпілу ОСОБА_5 , яка являється інвалідом дитинства 1-ї «В» групи через психічне захворювання. Знаходячись з тильного боку міського стадіону міста Хуст, біля залізничної колії, ОСОБА_8 запропонував потерпілій ОСОБА_9 зняти з вух та віддати їм її сережки, після того як потерпіла відмовилася зробити це, ОСОБА_4 схопив ОСОБА_10 за передпліччя лівої руки та утримував її, а ОСОБА_8 зняв з її вух золоті сережки, вартість яких згідно висновку експерта від 03 серпня 2015 року становить 1560 гривень, спричинивши потерпілій матеріальну шкоду на вказану суму. Окрім цього, в результаті умисних дій ОСОБА_4 під час відкритого викрадення майна від потерпілої ОСОБА_11 , остання згідно висновку експерта №526 від 07 серпня 2015 року отримала легке тілесне ушкодження, що не спричинило короткочасного розладу здоров`я чи незначної стійкої втрати працездатності, у вигляді синців нижньої третини лівого передпліччя по зовнішній поверхні, тилу лівої кисті, які виникли внаслідок дії тупих твердих предметів, якими могли бути пальці рук сторонньої особи, що діяли по механізму тиснення, та в повній мірі є характерними для насильницького у тримання руками громадянки ОСОБА_5 . Потім ювелірні вироби потерпілої ОСОБА_8 добровільно видав працівникам міліції в приміщенні Хустського МВ УМВС 02 серпня 2015 року, куди був запрошений для дачі пояснення стосовно заяви батька потерпілої ОСОБА_9 - ОСОБА_6 , про викрадення ювелірних виробів та мобільного телефону його доньки.

За вказане кримінальне правопорушення передбачена кримінальна відповідальність відповідно до ч.2 ст. 186 КК України.

Крім цього, обвинувачений ОСОБА_4 , 01 серпня 2015 року, близько 19 год. 30 хв., знаходячись біля залізничної колії неподалік міського стадіону в м. Хуст, з метою заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою, попросив у ОСОБА_9 її мобільний телефон марки «Nokia Х2-02» вартість якого, згідно висновку експерта від 03.08.2015 року становила 400 гривень, щоб зателефонувати, на що потерпіла ОСОБА_9 погодилася та віддала вказаний телефон ОСОБА_4 . Після чого, останній заволодівши вказаним телефоном, обманюючи ОСОБА_5 повідомив їй, що відійде зателефонувати а потім поверне телефон, однак відійшовши від потерпілої ОСОБА_4 пішов у своїх справах так і не повернувши мобільного телефону, чим спричинив потерпілій матеріальну шкоду на вказану суму. Мобільний телефон потерпілої ОСОБА_12 добровільно видав працівникам міліції в приміщенні Хустського МВ УМВС 02 серпня 2015 року, куди був запрошений для дачі пояснення стосовно заяви батька потерпілої ОСОБА_9 - ОСОБА_6 , про викрадення ювелірних виробів та мобільного телефону його доньки.

За вказане кримінальне правопорушення передбачена кримінальна відповідальність відповідно до ч.2 ст. 190 КК України.

Допитаний під час досудового слідства та в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень передбаченого ч.2 ст.186 та ч.2 ст. 190 КК України, визнав повністю і не заперечив фактичних обставин встановлених досудовим слідством разом з доказами, що підтверджують його причетність та вину у вчиненні інкримінованих правопорушень. В своїх показах у судовому засіданні ОСОБА_4 ствердив, що він дійсно за змовою з ОСОБА_8 15.08.2015 року в м. Хуст вчинив кримінальні правопорушення відносно потерпілої ОСОБА_5 та заволодів її мобільним телефоном. Свій вчинок обвинувачений пояснив необдуманістю про настання таких наслідків. За свої вчинки обвинувачений просив вибачення у потерпілої та її представників, викрадене майно повернув і на далі вирішив у добровільному порядку про відшкодування матеріальної шкоди. Крім цього просив суд не призначати йому суворого покарання та не позбавляти волі, і дати можливість працювати та утримувати сім`ю.

Законні представники потерпілої - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 в судовому засіданні підтвердили факт вчинення обвинуваченим кримінальних правопорушень щодо їхньої дочки ОСОБА_5 , яка дійсно через свої вади здоров`я стала потерпілою від неправомірних дій обвинуваченого. На даний час їм повернуто викрадені речі та ювелірні вироби, а також у них є домовленість з обвинуваченим про відшкодування моральної шкоди в добровільному порядку, тому просять суд не призначати обвинуваченому суворого покарання та не позбавляти його волі. Цивільного позову не заявлять і не маю інших претензій до обвинуваченого.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за згодою всіх учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано чи правильно учасники судового провадження розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, судом встановлено, що своїми умисними діями ОСОБА_4 01 серпня 2015 року близько 19 год. 30 хв. знаходячись в м. Хуст, за попередньою змовою з ОСОБА_8 , заволодівши відкрито ювелірними виробами від потерпілої ОСОБА_5 та шляхом обману і зловживанням довірою потерпілої заволодів її мобільним телефоном, вчинив кримінальні правопорушення, а саме:

- передбачене ч.2 ст.186 КК України за кваліфікуючими ознаками, відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно за попередньою змовою групою осіб;

- передбачене ч.2 ст.190 КК України, за кваліфікуючими ознаками, заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.

За даними обліку УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_4 значиться судимим за вироком Хустського районного суду від 15.02.2012 року за ч. 3 ст. 185 КК України до трьох років позбавлення волі, постановою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 06.03.2013 року звільнений умовно-достроково з не відбутою частиною покарання строком 9 місяців 29 днів.

По місцю постійного проживання обвинувачений ОСОБА_4 характеризуються посередньо, фактично проживає у незареєстрованому шлюбі, утримує двох малолітніх дітей.

Обираючи підсудному покарання, суд враховує обставини, які його пом`якшують підсудний свою вину визнав повністю, розкаявся у вчиненому, є молодим за віком, утримує сім`ю та малолітніх дітей, добровільно відшкодував потерпілій завдану шкоду.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому судом не встановлено.

З врахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину та беручи до уваги особу обвинуваченого, думку потерпілої сторони, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливе без ізоляції його від суспільства, а тому є доцільним звільнення його від відбування основного покарання із застосуванням положень ст.75 КК України.

Цивільного позову потерпілою не заявлено, судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі наведенного та керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Визнати винуватим ОСОБА_4 , за пред`явленим обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначити йому покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, за пред`явленим обвинувачення м у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити покарання засудженому ОСОБА_4 у вигляді позбавлення волі на строк до 5 років.

На підставі ст.75 КК України звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом трьох років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст.76 КК України зобов`язати засудженого з`являтися періодично для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи та повідомляти їх про зміну свого місця проживання.

Запобіжний захід обраний ОСОБА_4 у вигляді домашнього арешту залишити до набрання вироком законної сили.

Речовий доказ у справі дві золоті сережки, мобільний телефон марки «Nokia Х2-02» залишити власнику ОСОБА_5 .

На вирок може бути подано апеляцію протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Закарпатської області через Хустський районний суд Закарпатської області.

Головуючий суддя

Хустського районного суду підпис ОСОБА_1 .

З оригіналом вірно:

Суддя Хустського

районного суду ОСОБА_1 .