АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/793/906/16 Справа № 705/4595/16-к Категорія: ст.81 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 жовтня 2016 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
з участю прокурораОСОБА_6

ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси в режимі відеоконференцзв`язку апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 05.08.2016 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення, -

в с т а н о в и л а :
Вироком Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 07.06.2013 року ОСОБА_8 засуджений за ч.2 ст.190, ч.2 ст.186, ч.3 ст.186, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.70, ч.1 ст.71 КК України до 4 років 2 місяці 1 дня позбавлення волі. Вирок набрав законної сили 07.07.2013 року. Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 25.02.2016 року йому зараховано в строк відбування покарання, строк попереднього ув`язнення з 17.04.2013 року по 07.07.2013 року у відповідності до ст.72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

21 червня 2016 року засуджений ОСОБА_8 звернувся до Уманського міськрайонного суду Черкаської області з клопотанням про умовно дострокове звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України.

Заява вмотивована тим, що станом на 21.06.2016 року він відбув частину покарання, яка відповідно до закону передбачає його умовно-дострокове звільнення.

05 серпня 2016 року ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області відмовлено у задоволенні клопотання засудженого про умовно-дострокове звільнення.

Суд мотивував своє рішення тим, що засуджений за період відбування покарання не став на шлях виправлення, характеризується за місцем відбування покарання посередньо.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_8 порушує питання про скасування ухвали районного суду, як незаконну, винесену з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. При цьому, зазначає, що за період перебування його в Старобабанівській СВК-92, було надано три заохочення, а саме: вересень 2014 року та грудень 2015 року, проте вказані заохочення якимось чином залишились невідомими для суду.

Заслухавши суддю-доповідача, думку засудженого ОСОБА_8 , який підтримав доводи апеляційної скарги та наполягав на її задоволенні, міркування прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити законне рішення суду першої інстанції без змін, вивчивши матеріали клопотання та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

Згідно ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Судом першої інстанції вказані вимоги закону дотримано в повному обсязі та обґрунтовано винесено рішення про відсутність, на даний час, законних підстав для звільнення засудженого ОСОБА_8 умовно-достроково від відбування призначеного покарання, з огляду на наступне.

Відповідно до частин 2, 3 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано тільки після фактичного відбуття тієї частини строку покарання, яка зазначена у ч. 3 ст. 81КК.

Однією з найважливіших підстав для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є виправлення засудженого, яке він довів своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці.

Як вбачається з матеріалів клопотання, засуджений ОСОБА_8 хоч і відбув 2/3 частини строку покарання, призначеного судом, проте має не зняті 11 стягнень у виді доган, попереджень, та ДІЗО, які не погашені.

Згідно характеристики від 01.08.2016 року, наданої Старобабанівською виправною колонією №92, засуджений ОСОБА_8 під час перебування у ВК-92 характеризується негативно, не дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи, на заходи виховного та профілактичного характеру не реагує, належних висновків не робить. Не працевлаштований за відсутністю бажання. Був працевлаштований нічним днювальним на відділенні №4 за, що має одне заохочення. Участі у суспільно-корисному житті відділення та установи не приймає.

На думку колегії суддів, враховуючи негативну характеристику на нього, наявність не знятих та не погашених стягнень та одного заохочення, не став на шлях виправлення і перевиховання, а його поведінка не є такою, що може слугувати прикладом для інших засуджених і, на даний час, не може бути підставою для звільнення його умовно-достроково.

Твердження засудженого ОСОБА_8 щодо наявності у нього трьох заохочень є безпідставними, які в характеристиці від 01.08.2016 року наведені не були, а зазначені в ній дані про особу засудженого та доводи представника СВК №92 в суді першої інстанції свідчать про неуспішність процесу виправлення засудженого ОСОБА_8 .

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_8 , оскільки він своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці не довів своє виправлення.

На підставі наведеного та керуючись статтями 404, 405, п. 1 ч. ст. 407, ст. 419 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 05 серпня 2016 року без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції вступає в законну силу з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий :

Судді :