Виноградівський районний суд Закарпатської області
_____________________________________________________________________
Справа № 299/3450/14-к
У Х В А Л А
25.03.2016 року м.Виноградів
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, раніше судимого, мешканця АДРЕСА_1 ,
Розглядаючи дане клопотання суд виходить з того, що однією із гарантій забезпечення законних інтересів осіб, які залучаються до участі в кримінальному провадженні (п.18 ст.3 КПК України) є саме судовий контроль законності обмеження конституційних прав і свобод людини при здійсненні кримінального провадження, який на досудовому розслідуванні здійснюється слідчим суддею.
У вчиненні даного кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.289 КК України обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 , якому 11 листопада 2014 року повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст.289 України, тобто у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у інше сховище.
Вина ОСОБА_4 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні підтверджена зібраними по кримінальному провадженню доказами, зокрема: протоколами огляду місця події, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 , протоколами допиту свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , висновком автотоварознавчої експертизи та іншими фактичними даними зібраними в даному кримінальному провадженні.
Вироком Виноградівського районного суду від 10.08.2015 року засуджено ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 за ч.2 ст.289 КК України, а запобіжні заходи ОСОБА_4 та ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили залишено попередні тримання під вартою.

Ухвалою Апеляційного суду Закарпатської області від 26.01.2016 року скасовано вирок Виноградівського районного суду від 10.08.2015 року, яким засудженого ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 за ч.2 ст.289 КК України та продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_4 та ОСОБА_6 на 60 діб до 26.03.2016 року.

16.03.2016 року ухвалою судді Виноградівського районного суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 за ч.2 ст.289 КК України повернуто прокурору, в той же час у задоволенні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_6 на 60 днів відмовлено. Станом на день подачі до суду клопотання про продовження строку тримання під вартою, вказана ухвала суду не набрала законної сили.

Строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 закінчується 26.03.2016 року.

Прокурор вказує, що на даний час ризики, передбачені ст.177 КПК України не зменшилися, під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: можливість переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_7 і свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, які на даний час не зменшилися. Зокрема, існують ризики в тому, що ОСОБА_4 , перебуваючи на волі може перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, незаконно впливати на потерпілого, може не з`являтися на виклики слідчого, прокурора, суду, а не обрання такого виду запобіжного заходу не забезпечить виконання підозрюваним ОСОБА_4 , покладених на нього процесуальних обов`язків, що в подальшому може призвести до невиконання кримінального судочинства.

Спосіб вчинення злочину групою осіб, вказує на існування ризиків в тому, що ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, спілкуючись з іншим підозрюваним, може перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, незаконно впливати на потерпілого та свідків, може не з`являтися на виклики слідчого, прокурора, суду, а не обрання такого виду запобіжного заходу не забезпечить виконання підозрюваним ОСОБА_4 , покладених на нього процесуальних обов`язків, що в подальшому може призвести до невиконання кримінального судочинства, у зв`язку з чим прокурор звернувся до слідчого судді із даним клопотанням.

Крім цього прокурор зазначає в клопотанні, що на даний час наявні обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, оскільки у відповідності до ухвали суду від 16.03.2016 необхідно усунути недоліки виявлені в обвинувальному акті. В той же час, строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 закінчується 26.03.2016 року, у зв`язку з чим виконати вказівки суду наведені в ухвалі неможливо до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав, з мотивів, викладених в клопотанні та просив суд таке задоволити.

Захисник ОСОБА_14 подав до суду письмове заперечення щодо клопотання, згідно якого вважає, що підстав для продовження строку тримання під вартою відносно його підзахисного немає, такий знаходиться під вартою з 11.11.2014 року, що є порушення сукупного строку тримання під вартою, визначеного ст. 197 КПК України. Просить суд врахувати, що підозрюваний жодним чином не зможе перешкодити прокурору у передачі обвинувального акту до суду. Вважає, що законних підстав для продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 у суду не має, тому суд зобов`язаний змінити обраний йому запобіжний захід на менш суворий - заставу або домашній арешт з покладенням на нього відповідних процесувальних обов`язків.

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні просив суд не продовжувати йому строк тримання під вартою.

Заслухавши доводи прокурора, думку підозрюваного, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, заперечення захисника, суд приходить до наступного висновку.

Ухвалою Апеляційного суду Закарпатської області від 26.01.2016 року скасовано вирок Виноградівського районного суду від 10.08.2015 року, яким засудженого ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 за ч.2 ст.289 КК України та продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_4 та ОСОБА_6 на 60 діб до 26.03.2016 року.

16.03.2016 року ухвалою судді Виноградівського районного суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 за ч.2 ст.289 КК України повернуто прокурору, в той же час у задоволенні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_6 на 60 днів відмовлено.

Строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 закінчується 26.03.2016 року.

Судом встановлено, що досудове розслідування по даному кримінальному провадженню знаходиться на стадії завершення, оскільки на виконання ухвали даного суду від 16.03.2016 прокурору необхідно усунути недоліки, виявлені в обвинувальному акті.

Слідчий суддя констатує, що клопотання про обрання запобіжного заходу подано до суду в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування й відповідає вимогам ст. ст. 183, 184 КПК України, ґрунтується на вимогах закону та змісті викладених у ньому доводів.

Прокурор довів наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України. Указаний висновок підтверджується копією повідомлення ОСОБА_4 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, яка 11 листопада 2014 року йому вручена та наданими прокурором доказами.

Слідчий суддя також визнає доведеними обставинами про те, що існує передбачений ст. 177 КПК України ризик, зокрема, ризик того, що ОСОБА_4 перебуваючи на волі може переховуватись від органу досудового розслідування або суду. Інші ризики наведені у клопотанні про те, що підозрюваний може впливати на потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_7 і свідків, продовжувати протиправну діяльність, в судовому засіданні свого підтвердження не знайшли. Зокрема, прокурором не наведено та матеріалами кримінального провадження не встановлене зворотнє.

Прокурор в судовому засіданні не довів наявність обставин, які вказували б на те, що інші менш суворі запобіжні заходи зможуть не забезпечити належну поведінку підозрюваного, який на час вирішення клопотання має постійне місце проживання, характеризується позитивно.

Згідно ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що в разі обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу підозрюваний, обвинувачений може ухилитися від слідства або суду, знищити речові докази, перешкоджати встановленню істини у справі або продовжувати злочинну діяльність. При цьому суд повинен врахувати обставини, які вказані в ст. 178 КПК України.

Відповідно до ст. 3 Загальної декларації прав людини, ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, п. 3постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року № 4 "Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства", запобіжний захід у вигляді взяття під варту обирається лише тоді, коли на підставі наявних у справі фактичних даних із певною вірогідністю можна стверджувати, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного, обвинуваченого.

Крім того, не допускається застосування найбільш суворого запобіжного заходу лише з мотиву тяжкості вчиненого підозрюваним кримінального правопорушення.

Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою (ч. 5 ст. 199 КПК).

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Приймаючи до уваги, що підозрюваний має постійне місце проживання, характеризується позитивно, а також те, що прокурор в судовому засіданні не довів обставити, які виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою, слідчий суддя приходить до висновку, що в задоволенні клопотання прокурора слід відмовити та постановити ухвалу про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту з покладанням на нього обов`язків відповідно до вимог ст. 194 КПК України. Саме такий запобіжний захід, на думку слідчого судді, зможе забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, що випливають зі змісту ст.177 КПК України.

Керуючись ст. ст. 178, 181, 183, 184, 193, 194, 199 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:
В задоволенні клопотання прокурора Виноградівського відділу Берегівської місцевої прокуратури про продовження строку тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 відмовити, звільнивши його з-під варти негайно.

Обрати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, раніше судимого, мешканця АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді - домашнього арешту строком на 45 (сорок п`ять) днів, тобто до 09.05.2016 року включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 такі обов`язки:

- з 21 години по 08 годину не залишати місце постійного проживання АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Попередити підозрюваного, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі 1 мінімальної заробітної плати.

На ухвалу слідчого судді відповідно до п.2 ч.1, п.3 ч.2 ст.395 КПК України може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Апеляційного суду Закарпатської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1