Номер провадження: 11-кп/785/893/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04.08.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

представника потерпілого ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в залі суду апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Суворовського районногосуду м. Одеси від 16.02.2016 року, яким

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Бесарабяска Республіки Молдова, громадянин Республіки Молдова, не одружений, не працюючий, тимчасово проживав у АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

засуджений - за ст.121 ч. 1 КК України до 6 років 6 місяців позбавлення волі.
Під вартою з 26.09.2014 року.

Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_9 на користь потерпілого ОСОБА_10 36189.83 грн. в рахунок відшкодування матеріальної і моральної шкоди.
ВСТАНОВИЛА:

Відповідно до вироку суду, о 3 годині 55 хвилин 04.05.2013 року ОСОБА_9 в стані алкогольного сп`яніння навпроти магазину ТОВ «Копійка-Р», розташованого по пр.. Леніна 19 у м. Южне Одеської області на грунті раптово виниклих неприязних стосунків з потерпілим ОСОБА_10 умисно завдав тому удару ножем в область лівої частини грудини, чим спричинив йому тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент їх спричинення у вигляді проникаючого колото-різаного поранення зліва в область серця.
В апеляції обвинувачений вказує, що матеріали кримінального провадження через упереджене ставлення до нього сфабриковані органами досудового розслідування та ґрунтуються на неправдивих, суперечливих показаннях потерпілого і свідків, однак суд не вжив заходів для всебічного і повного встановлення обставин справи, не усунув виявлених протиріч, не допитав дівчини, яка також була очевидцем події і свідка ОСОБА_11 , та прийшов до неправильних висновків по справі. Зокрема, судом не встановлено, коли саме було завдано удару ножем потерпілому, до бійки між ним і потерпілим, як стверджували потерпілий і свідок ОСОБА_12 , чи в процесі бійки. Свідок ОСОБА_13 взагалі давав суду суперечливі показання щодо моменту завдання удару ножем. Крім того, суд помилково зазначив про скоєння вказаних дій ним у стані алкогольного сп`яніння, оскільки експертиза з цього приводу не проводилась, як не було перевірено і потерпілого на стан сп`яніння. Також судом не враховано стан його здоров`я, сімейний стан. З огляду на зазначене, вказує на порушення судом ряду норм кримінального процесуального Кодексу України і просить скасувати вирок суду і прийняти відносно нього справедливе рішення.
Вислухавши доповідача, обвинуваченого та його захисника про задоволення апеляції і скасування вироку, представника потерпілого про залишення апеляції без задоволення, а вироку суду без змін, прокурора про часткове задоволення апеляції і скасування вироку, вивчивши доводи апеляції та матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляція обвинуваченого підлягає частковому задоволенню, а вирок суду скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого.
Перевіряючи матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку, що прокурором під час досудового розслідування та судом першої інстанції під час розгляду кримінального провадження стосовно ОСОБА_9 були допущені істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України, обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, відповідно до вимог ч. 4 ст. 110 КПК України, є обвинувальний акт, який повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України.

Згідно положень п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Європейський суд з прав людини (далі Суд) у справі «Абрамян проти Росії» від 09 жовтня 2008 року зазначив, що у тексті п.п. «а» п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу вагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (справа «Камасінскі проти Австрії» рішення від 19.12.1989 року). Крім того, Суд нагадує, що положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду ( рішення від 25.03.1999 року у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», рішення від 25.07.2000 року у справі «Матточіа проти Італії», рішення від 20.04.2006 року у справі «І.Н. та ін. проти Австрії».

Справедливість під час провадження у справі необхідно оцінювати, беручи до уваги розгляд справи в цілому (рішення від 01.03.2001 року у справі «Даллос проти Угорщини». Крім того, право бути проінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «b» п. 3 ст. 6 Конвенції ( зазначені рішення у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», а також «Даллос проти Угорщини»).

Однак, як вбачається з обвинувального акту відносно ОСОБА_9 , він не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки в ньому зазначено про повідомлення ОСОБА_9 про підозру, викладені обставини, які встановлені слідчим за результатами досудового розслідування і дана правова кваліфікація кримінального правопорушення, однак в ньому відсутнє формулювання обвинувачення.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише щодо особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

Разом з тим, суд першої інстанції не звернув уваги на вищезазначені порушення вимог кримінального процесуального закону, відсутність у обвинувальному акті висунутого обвинувачення, на підставі такого обвинувального акту призначив та провів судовий розгляд, ухвалив відносно ОСОБА_9 вирок, тобто вийшов за межі судового розгляду та порушив право обвинуваченого на захист, що є неприпустимим.
Вказані порушення, шляхом позбавлення гарантованих КПК України прав учасників кримінального провадження та недотримання визначеної законом процедури судочинства, на думку колегії суддів, взагалі перешкоджали розгляду обвинувального акту відносно ОСОБА_9 по суті та унеможливлювали за результатами такого судового розгляду ухвалення законного та обґрунтованого судового рішення.
Апеляційний суд вважає, що допущені судом першої інстанції порушення кримінального процесуального закону є істотними і такими, що перешкодили суду всебічно, повно та об`єктивно розглянути кримінальне провадження та унеможливили постановити законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення, що є безумовною підставою для скасування вироку.
Оскільки суд апеляційної інстанції, згідно вимог ч. 4 ст. 404 КПК України, не має права розглядати обвинувачення, що не було висунуте в суді першої інстанції, ця обставина, у відповідності до положень ст.ст. 2, 7, 9, 412, 415 КПК України, дає колегії суддів підстави для скасування вироку, з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.
Після виконання вимог ст. 314 КПК України, у разі призначення судового розгляду обвинувального акту відносно ОСОБА_9 , суду першої інстанції необхідно дотримуючись вимог КПК України, ретельно перевірити доводи прокурора та забезпечити належні умови виконання вимог КПК України щодо прав учасників судового провадження, повно, всебічно та об`єктивно дослідити надані суду матеріали, дати їм належну правову оцінку, і в залежності від встановленого прийняти по справі законне і обґрунтоване рішення, мотивувавши його належним чином.
Суд апеляційної інстанції не вдавався до аналізу доводів апеляційної скарги обвинуваченого щодо неналежного дослідження судом першої інстанції доказів, з огляду на те, що судовий розгляд цим судом проведено за межами судового розгляду, передбаченими ч. 1 ст. 337 КПК України.

Оскільки для призначення підготовчого судового засідання суду першої інстанції необхідний певний час, а підстави для зміни обвинуваченому ОСОБА_9 для зміни запобіжного заходу відсутні, оскільки передбачені ст. 177 КПК України ризики не зменшились, він є громадянином іншої держави, в Україні проживав без належного дозволу та реєстрації, офіційного місця роботи і доходу не мав, в разі доведення винуватості у вчиненні тяжкого злочину, йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі терміном до 8 років, клопотання прокурора про продовження йому строку тримання під вартою на 60 днів підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 419 КПК України, судова колегія,
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_9 частково задовольнити, вирок Суворовського районного суду м. Одеси від 16.02.2016 року відносно нього за ч. 1 ст. 121 КК України скасувати і призначити новий розгляд кримінального провадження в тому ж суді першої інстанції в іншому складі суду зі стадії підготовчого судового засідання.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_9 у вигляді тримання під вартою залишити попереднім, продовживши його на 60 днів, до 03.10.2016 року включно.

Ухвала оскаржена в касаційному порядку не підлягає.
Судді апеляційного суду Одеської області:

ОСОБА_4 ОСОБА_3 ОСОБА_2