Провадження №1-кп/485/34/16
У Х В А Л А

18 травня 2016 року м.Снігурівка
Снігурівський районний суд Миколаївської області
у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
учасники кримінального провадження: прокурор відділу прокуратури Миколаївської області - ОСОБА_3 ,
сторона захисту - обвинувачена ОСОБА_4 , захисник ОСОБА_5 ,
за розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч.1 ст.28, ч.1 ст.366 КК України,
У судовому засіданні захисник обвинуваченої ОСОБА_5 заявив клопотання про призначення повторної комісійної судово-медичної експертизи у Головному бюро судово-медичних експертиз МОЗ України для визначення об"єктивного діагнозу окремо ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 з поставленням на вирішення питань: - яке захворювання було у засуджених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 з початку їх захворювання і в подальшому в динаміці відповідно первинних медичних документів, рентгенівських знімків, повідомлень Казанківської ВК №5 і інформації Новотроїцької протитуберкульозної лікарні Херсонської області; - яке захворювання у вказаних засуджених було на момент прийняття рішення Снігурівським районним судом Миколаївської області про звільнення їх від подальшого відбування покарання; - який саме лікар (лікарі) або комісія повинні були встановити засудженим остаточний діагноз захворювання для подальшого його розгляду спеціальною лікарською комісією; - чи повинна була ОСОБА_4 відповідно до її посадової інструкції начальника сектору охорони здоров"я Управління ДПтС України в Миколаївській області встановлювати остаточний діагноз захворювання вказаним засудженим; - чи повинна була ОСОБА_4 , як голова спеціальної лікарської комісії брати до уваги висновки лікарсько-трудової комісії спеціалізованої лікарні Снігурівської ВК №5 щодо наведених засуджених; - чи обґрунтовані і правильні висновки комісійних судово-медичних експертиз №154-к від 25.02.2016 року щодо ОСОБА_7 , №156-к від 25.02.2015 року щодо ОСОБА_8 , висновки первинної експертизи Харківського облбюро СМЕ №206-КЕ/2015пп від 23.06.2015 року і повторної комісійної судово-медичної експертизи №115-к від 19.10.2015 року стосовно ОСОБА_6 .
На думку захисника, встановлені порушення щодо поводження з медичними картами та рентгенівськими знімками засуджених на досудовому розслідуванні, невідповідність за обсягом медичної інформації даних судових експертиз з даними медичних карт та рентгенівських знімків, вилучення з медичних карт окремих аркушів для провеждення почеркознавчих експертиз, не дослідження експертами медичних документів протитуберкульозних лікарень, де засуджені проходили лікування у наступному, відмінність показань спеціалістів ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 від результатів експертиз, суперечливі наявні висновки експертизи №206-КЕ/2015пп від 23.06.2015 року та експертизи №115-к з урахуванням висновку спеціалістів №016/Е від 14.03.2016 року, повідомлення директора ДУ "Національний інститут фтизіатрії і пульмонології ім.Ф.Яновського" від 01.12.2015 року, вказують на неповноту, неналежну обґрунтованість та недостовірність представлених стороною обвинувачення судово-медичних експертиз.
Прокурор вважав клопотання безпідставним, необгрунтованим і таким, що заявлено з метою затягування розгляду кримінального провадження.
При вирішенні клопотання захисника суд виходить з наступного.
За ч.2 ст.84 КПК України процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Вимоги до виксновку експерта зазначені у ст.ст.101 та 102 КПК України.
У ході судового розгляду кримінального провадження стороною обвинувачення суду представлено висновки комісійних судово-медичних експертиз Миколаївського обласного бюро СМЕ №154-к, № 156-к, №115-к, а також висновок експерта Харківського облбюро СМЕ №206-КЕ/2015пп від 23.06.2015 року, очевидна недопустимість яких у якості доказу не встановлена.
У порядку ст.85 та ст.89 КПК України суд вирішує питання належності та допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті за ухвалення судового рішення.
Захисник у поданому клопотанні не навів суттєвих підстав для призначення повторної комісійної судово-медичної експертизи з огляду на перелік питань, які були вирішені комісійними судово-медичними експертизами, що проводилися Миколаївським та Харківським обласними бюро судово-медичних експертиз. Суд зазначає, що частина заявлених питань виходить за межі спеціальних знань у медицині.
З огляду на викладене, підстави для призначення повторної судово-медичної експертизи відсутні, а тому суд вважає, що клопотання захисника ОСОБА_5 є необгрунтованим і приймає рішення про відмову у його задоволенні.
Керуючись ст.372 КПК України, суд, -
У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про призначення повторної комісійної судово-медичної експертизи відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя