Справа № 168/646/16-к
Пр. 1-кс/168/213/16 07.10.2016р.
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12.10.2016 року слідчий суддя Старовижівського районного суду Волинської області
ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю:
скаржника - ОСОБА_3
і її представника - адвоката ОСОБА_4
начальника Старовижівського відділу Ковельської
місцевої прокуратури - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Стара Вижівка скаргу
ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження,
в с т а н о в и в :
Постановою від 27.09.2016 р. слідчого Старовижівського ВП Ратнівського відділу поліції ГУНП у Волинській області ОСОБА_6 закрито кримінальне провадження за ст.125 ч.2 КК України, у зв"язку з відсутністю в діях ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення.
ОСОБА_3 і її пр-к ОСОБА_4 просять скасувати дану постанову як незаконну бо орган досудового слідства не провів повного і неупередженого дослідження усіх обставин злочину.
У судовому засіданні скаржник ОСОБА_3 і її пр-к ОСОБА_4 скаргу підтримали з наведених підстав. ОСОБА_3 пояснила, що 01.06.2012 р. у п"ятницю близько 11.00 год гр-н ОСОБА_7 з сокиркою обрубував гілки її дерев. На що зробила зауваження, але продовжував натягати шнура для облаштування паркану. У чому намагалася перешкодити. Оскільки не змогла розірвати натягнутий шнур, то його перерізала. У присутності людей,що зібралися на місці інциденту, ОСОБА_7 тричі зап"ястям правої руки наніс удари в область вуха; "товк" по плечах, а потім затиснув її ззаду і силоміць вирвав зажаті в руках ножниці, поранивши руку.Внаслідок тілесних ушкоджень потрапила до лікарні, де перебувала 21 день.
А ОСОБА_4 надав у судовому засіданні скарги потерпілої у різні інстанції та відповіді на них. Незаконність постанови слідчого мотивував розбіжністю показань свідків, (очевидців події),які не спростовані; непроведенням слідчих експериментів для усунення розбіжностей та складання документів, які непередбачені КПК (рапортів про відмову свідків від слідчих дій і проекту підозри), а також посиланням на неправильний процесуальний закон при закритті провадження. Ствердив, що відписки посадових осіб свідчать про необізнаність з матеріалами кримінального провадження та протистояння між органом досудового розслідування та прокуратурою.
Прокурор ОСОБА_5 проти скарги заперечив. Вважає,що у постанові слідчого допущена описка частини 2 замість частини 1 ст.284 КПК України. Зазначив,що не вбачає достатніх доказів для пред"явлення підозри ОСОБА_7 , і що потягне отримання в послідуючому виправдального вироку.А щодо проекту підозри пояснив, що це робочі документи слідчого, які неможна рахувати офіційними документами.
Заслухавши пояснення учасників розгляду скарги, ознайомившись з відмовними матеріалами кримінального провадження № 0000175 , вбачається наступне .
Первісно кримінальна справа була порушена 11.06.2012 року по факту за ст.121 ч.1 КК України. Після проведення кількох судово-медичних експертиз за даною статтею крмінальне провадження припинене з мотивацією наявності злочину за ст.125 ч.2 КК України у діях ОСОБА_7 21.08.2014 р. дане кримінальне правопорушення закрите на підставі ст.284 ч.1 п.2 КПК України. Ухвалою від 10.12.2014 р. слідчого судді ця постанова скасована. А постановою від 27.09.2016 р.,яка оскаржується, слідчим ОСОБА_6 закрите кримінальне провадження за ст.125 ч.2 КК України щодо ОСОБА_7 на піставі ст.284 ч.1 п.2 КПК України. У цій постанові слідчий відповідно до ст.9 ч.2 КПК України зазначає про обов"язок органу досудового розслідування всебічного,повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження...; "повноту дослідження з використанням такої сукупності доказів,яка обгрунтовує зроблені висновки, що не лишають місця сумнівам". Однак останнього не дотримався. Оскільки в мотивувальній частині (аркуш 2 абзац 2) постанови констатує факт допиту свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 і ОСОБА_12 та вказує, що вони не бачили як ОСОБА_7 наносив тілесні ушкодження. Разом з тим, на звороті цього аркушу (абзац 2 знизу) зазначає, що "сторона обвинувачення ... свої доводи обгрунтовує лише показами потерпілої ОСОБА_13 , які спростовані показами свідків, які перебували на місці інциденту...". Ці обставини суперечать і взаємовиключають основний мотив постанови. Бо не усувають сумніву факту нанесення чи ненанесення тілесних ушкоджень. Що суперечить практиці Європейського суду (рішення у справі "Бочаров прои України" від 17.06.2011 р.),де критерієм доведення є мотив "поза розумним сумнівом".
Крім цього, постанова містить інші порушення, а саме посилання у мотивувальній частині на ухвалу слідчого судді від 10.12.2016 року, що також є поза розумним сумнівом і керування ст.284 ч.2 п.2 КПК України при винесенні постанови, що є поза повноваженнями слідчого.
З врахуванням викладеного вважаю закриття кримінального провадження передчасним.
Керуючись ст. ст. 303,304,306,307 КПК України, -
у х в а л и в:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження, задовольнити.
Постанову від 27.09.2016 р. слідчого Старовижівського ВП Ратнівського відділу поліції ГУНП у Волинській області ОСОБА_6 за ст.125 ч.2 КК України щодо ОСОБА_7 , скасувати і направити для проведення досудового розслідування.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1