Справа № 375/352/16-к
Провадження № 1-кс/375/31/16
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.04.2016 року слідчий суддя Рокитнянського районного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого СВ Рокитнянського відділення Миронівського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Рокитне у приміщенні Рокитнянського районного суду скаргу ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ Рокитнянського відділення Миронівського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 від 04.03.2016 року
про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000090 від 03.03.2015 року,-
ВСТАНОВИВ:
Звернувшись до суду із скаргою на постанову слідчого СВ Рокитнянського відділення Миронівського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 від 04.03.2016 року про закриття у зв`язку із встановленням відсутності в діях виконавця ВДВС РУЮ ОСОБА_5 складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 367 КК України, та відсутності в діях СТОВ «Україна» в особі директора ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000090 від 03.03.2015 року, ОСОБА_4 просить скасувати останню, як таку, що прийнята передчасно, без всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин і висновки якої не відповідають обставинам скоєного кримінального провадження.
В обґрунтування такої своєї позиції посилається на те, що висновок слідчого в тім, що державний виконавець ОСОБА_5 не виконував стягнення з СТОВ «Україна» за обставин, що не залежали від нього і не давали можливості виконати належним чином роботу, а саме у зв`язку із відсутністю у вказаного підприємства на рахунках грошових коштів і що не дає достатніх підстав говорити про наявність злочинної службової недбалості у вказаної особи, а саме про наявність у його діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 367 КК України, не ґрунтуються на отриманих у справі доказах. Такий висновок слідчого на його думку спростовується наявними у матеріалах справи доказами в тім, що станом на 2000 рік за боржником СТОВ «Україна» рахувалося 18 одиниць транспортних засобів, на які державний виконавець мав накласти арешт та за рахунок вказаного майна провести стягнення грошових коштів.
Безпідставним вважає також висновок слідчого у оскаржувані постанові про відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, в діях керівника СТОВ «Україна» - ОСОБА_6 ..
На його думку органом досудового розслідування не взято до уваги, те що 17.04.2014 року дирекцією СТОВ «Україна» була надана довідка за підписом директора та бухгалтера ОСОБА_6 про те, що підприємство господарську діяльність не проводить, працюючих не має, майно відсутнє і що вказує на надання керівником підприємства завідомо неправдивої інформації, зважаючи, що підприємство мало 18 одиниць транспортних засобів, які перебували на його балансі ще з 2000 року. Також підприємство мало у власності нежитлові приміщення і на що слідчим також не звернуто уваги.
У судовому засіданні скаржник доводи скарги підтримав за викладених у ній обставин та підстав і суду додатково показав, що він вважає протиправними дії державного виконавця ОСОБА_5 по невиконанню судового рішення про стягнення з СТОВ «Україна» на його користь грошових коштів та вважає протиправним з цього приводу і дії керівника вказано товариства ОСОБА_6 , оскільки фактично на території СТОВ «Україна» фактично діє ПАФ «Україна», яке на його переконання має відповідати за судовим рішенням, як правонаступник СТОВ «Україна». Державний виконавець вчинив незаконно, коли не провів стягнення із ПАФ «Україна» на виконання судового рішення. Уточнив, що рухоме майно, яке знаходилося на балансі СТОВ «Україна» і яке було описано державним виконавцем, було фактично розпайоване. На разі, він не може спростувати відомості наявної у матеріалах кримінального провадження довідки БТІ № 1628 від 16.05.2012 року про відсутність на праві власності у СТОВ «Україна» будь-якого нерухомого майна.
Бажає покарати державного виконавця та керівника СТОВ «Україна» і вимагає щоб це вчинив суд.
Просив скаргу задовольнити.
Слідчий СВ Рокитнянського відділення Миронівського ВП ГУ НП України в Київській області ОСОБА_3 просив у задоволенні скарги відмовити, посилаючись на необґрунтованість доводів скаржника.

Заслухавши скаржника та слідчого, дослідивши письмові матеріали кримінального провадження, внесеного 03.03.2015 рокудо ЄРДР за №0000090 по факту службової недбалості державним виконавцем ВДВС Рокитнянського районного управління юстиції в Київській області ОСОБА_5 під час здійснення ним виконавчого провадження по виконанню судового рішення про відшкодування ОСОБА_4 заподіяної злочином шкоди, вважаю, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень частин першої та другої статті 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Відповідно до вимог ст. 91 КПК України доказуванню у кримінальному провадженні підлягають: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання, а сам процес доказування полягає доказування у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Обовязок доказування вказаних обставин за вимогами статті 92 згаданого Кодексу, за винятком доказування належності та допустимості доказів, даних щодо розміру процесуальних витрат та обставин, які характеризують обвинуваченого, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого. В даному випадку такий обов`язок покладався на слідчого СВ Рокитнянського відділення Миронівського ВП ГУ НП України у Київській області ОСОБА_3 , який у відповідності до ст. 99 КПК України мав зібрати необхідні докази шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій і в тому числі з ініціативи потерпілого ОСОБА_4 ..

Як вбачається із результатів проведеного досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № №0000090 від 03.03.2015 року слідчим СВ Рокитнянського відділення Миронівського ВП ГУ НП України у Київській області ОСОБА_3 винесено 04.03.2016 року оскаржувану постанову про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю в діях державного виконавця ВДВС Рокитняського районного управління юстиції ОСОБА_5 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України та у зв`язку із відсутністю в діях СТОВ «Україна» в особі директора ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України.

Згідно ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається при встановлені відсутності в діянні складу кримінального правопорушення.

На переконання суду на час винесення оскаржуваної постанови слідчим вжито всіх необхідних заходів по встановленню у провадженні істини шляхом вчинення відповідних процесуальних дій, а тому такий висновок органу досудового розслідування на переконання суду грунтується на встановлених обставинах кримінального провадження та прийнято на виконання вимог закону та з підстав, зазначених у ст. 284 КПК України.

Оскаржувана постанова відповідає зазначеним вимогам, а також вимогам ст. 110 КПК України.

Доводи скаржника у судовому засіданні про протиправність дій державного виконавця та керівника СТОВ «Україна», зважаючи, що правонаступником майнових прав СТОВ «Україна» є ПАФ «Україна», що фактично це одне і те ж підприємство, що державний виконавець мав перевірити на якій підставі майно зі СТОВ «Україна» перейшло до ПАФ «Україна» та звернути стягнення на майно останнього на виконання судового рішення, не знайшли свого належного підтвердження у судовому засіданні та спростовуються отриманими у кримінальному провадженні доказами.

Так, відповідно до довідки БТІ № 1628 від 16.05.2012 року, яка мається у матеріалах провадження, на праві власності у СТОВ «Україна» будь-яке нерухоме майно відсутнє.
Відповідно до даних отриманого судом спеціального витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, дані про юридичних осіб, правонаступником яких є ПАФ «Україна», відсутні і що у свою чергу спростовує його доводи щодо правонаступництва вказаного товариства щодо СТОВ «Україна» та в тім, що саме шляхом стягнення на майно ПАФ «Україна» державний виконавець мав виконати судове рішення.
Такими, що спростовують доводи скарги є власне і покази у судовому засіданні самого скаржника в тім, що рухоме майно, яке знаходилося на балансі СТОВ «Україна» і яке було описано державним виконавцем, було фактично розпайоване і що він не може спростувати відомості наявної у матеріалах кримінального провадження довідки БТІ про відсутність у СТОВ «Україна» на праві власності нерухомого майна.
Як вбачається із показів скаржника, останній помиляється щодо встановлених обставин кримінального провадження, перекручує останні та бажає одного - покарання державного виконавця та директора СТОВ «Україна» і на що він прямо вказав у судовому засіданні.
Таким чином, твердження скаржника про те, що оскаржувана постанова винесена без всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин і її висновки не відповідають обставинам скоєного кримінального провадження, а саме, що остання є незаконною, є безпідставними та такими, що не ґрунтуються на нормах кримінального процесуального законодавства України, а досліджені матеріали кримінального провадження свідчать про те, що слідчим СВ Рокитнянського відділення Миронівського ВП ГУ НП України у Київській області ОСОБА_3 проведено повну та об`єктивну перевірку, доводи заявника перевірені у повному обсязі.

Відтак, враховуючи викладене, у задоволенні скарги на постанову слідчого СВ Рокитнянського відділення Миронівського ВП ГУ НП України у Київській області ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000090 від 03.03.2015 року ОСОБА_4 слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 9, 91-94, 110, 284, 303, 304, 306, 307 КПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ Рокитнянського відділення Миронівського ВП ГУ НП України у Київській області ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000090 від 03.03.2015 року відмовити.

Копію даної постанови направити до відома прокурору Кагарлицької місцевої прокуратури, прокурору Рокитнянського відділу Кагарлицької місцевої прокуратури та скаржнику.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Київської області протягом семи днів з дня її оголошення, а особами, які не були при її оголошенні, після отримання копії даної ухвали.

Суддя ОСОБА_1