Справа № 751/4793/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/948/2016
Категорія - ч. 2 ст. 185 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 жовтня 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові в порядку апеляційного розгляду кримінальне провадження, внесене в єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000190 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Новозаводського районного суду м. Чернігова від 12 липня 2016 року щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Носівка, Чернігівської області, громадянина України, освіта середня, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 31.07.2015 року Носівським районним судом Чернігівської області за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, 70 КК України до 2 років позбавлення волі;

- 30.10.2015 року Носівським районним судом Чернігівської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ст. 70 ч. 1, 70 ч. 4 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

- 13.01.2016 Чернігівським районним судом Чернігівської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289, 70 ч. 1, 70 ч. 4 КК України до 4 років позбавлення волі без конфіскації майна

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

за участі прокурора ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_8

В С Т А Н О В И В:

До апеляційного суду Чернігівської області надійшла апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_6 , в якій він просить вирок Новозаводського районного суду м. Чернігова від 12 липня 2016 року щодо нього скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_8 до початку апеляційного розгляду відмовилася від поданої нею апеляційної скарги. Обвинувачений ОСОБА_9 та прокурор проти цього не заперечували.

Даним вироком ОСОБА_6 визнано винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання покарання, призначеного за даним вироком, та невідбутого покарання за вироком Чернігівського районного суду від 13 січня 2016 року ОСОБА_6 остаточно до відбування призначено покарання у виді 4 (чотирьох) років 10 днів позбавлення волі.

Строк відбування покарання визначено рахувати з 31 липня 2015 року.

До набрання даним вироком законної сили, тимчасово, вирішено залишити ОСОБА_6 у Чернігівському слідчому ізоляторі.

На підставі ст. 72 ч. 5 КК України зараховано ОСОБА_6 у строк покарання перебування в місцях попереднього ув`язнення з 31 липня 2015 року по 12 липня 2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги обвинувачений вказує на неповноту судового розгляду, посилаючись на безпідставну відмову суду у виклику потерпілого та свідка, про що неодноразово він та його захисник заявляли в судовому засіданні. Вказує, що він мав намір укласти мирову угоду з потерпілим, оскільки шкоду останньому відшкодував, претензій він до нього не мав та забрав свою заяву про вчинення злочину, крім того, потерпілий не висловив своєї думки щодо міри покарання.

Також вказує на порушення його права на захист, оскільки за його клопотанням його не ознайомили з матеріалами кримінального провадження, а також журналом судового засідання та технічним записом.

Вказує, що судом невірно визначено повторність як кваліфікуючу ознаку його дій оскільки між вчиненими ним крадіжками пройшло півроку.

Як встановив суд першої інстанції, 09 січня 2016 року, близько 18 години 47 хвилин, ОСОБА_6 , який раніше вчиняв корисливі злочини проти власності, маючи умисел на заволодіння чужим майном, діючи повторно, шляхом вільного доступу, з корисливих мотивів, таємно викрав з офісу АДРЕСА_2 , ноутбук марки «ASUS K56C», в корпусі чорного кольору, вартістю 3000 грн., що належав ОСОБА_10 , чим спричинив останньому матеріальну шкоду на вказану суму.

Заслухавши доповідача; обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу обвинуваченого та просили скасувати вирок місцевого суду і призначити новий розгляд у суді першої інстанції; прокурора, яка вважає вирок місцевого суду законним та обґрунтованим, а вимоги апеляційної скарги безпідставними, тому просила вирок залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого без задоволення; дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи, наведені в ній, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_6 у таємному викраденні майна ОСОБА_10 , вчиненому повторно, за обставин, зазначених у вироку, ґрунтується на зібраних у встановленому законом порядку та досліджених в судовому засіданні доказах, яким дана належна оцінка з наведенням цих доказів у вироку.

Зокрема, цей висновок підтверджується покладеними в основу вироку показаннями самого обвинуваченого, який в повному обсязі визнав вину, послідовно показав як вчинив крадіжку та як відшкодовував шкоду потерпілому; даними протоколу огляду місця події від 10.01.2015 року, проведеного в присутності потерпілого ОСОБА_10 (а.п. 49-53), які вказують, що крадіжка ноутбука була вчинена за адресою: АДРЕСА_3 , шляхом вільного доступу до місця вчинення крадіжки, в замку дверей виявлено фрагмент ключа. Як пізніше пояснив обвинувачений, ключ він зламав навмисно, щоб імітувати проникнення; даними, отриманими з ломбарду „Скарбниця від 22.01.2015 року (а.п. 56), які підтверджують, що ОСОБА_6 09.01.2015 року заклав ноутбук „Асус, який викуплений 10.01.2015 року.

Отже, аналіз матеріалів кримінального провадження свідчить про те, що судом досліджено всі обставини, які могли мати значення для прийняття правильного рішення і висновки суду ґрунтуються на достатніх та допустимих доказах.

Посилання обвинуваченого на відсутність претензій з боку потерпілого, яке полягало у відкликанні ним поданої заяви та порушення розгляду кримінального провадження у його відсутність та відсутність свідка ОСОБА_11 не спростовують вини обвинуваченого, оскільки в матеріалах провадження наявний протокол прийняття заяви про вчинений злочин, складений 10.01.2015 року, згідно якого потерпілий ОСОБА_12 повідомив про факт викрадення у нього належного йому ноутбуку „Асус (а.п. 48).

В силу положень ст. 56 КПК України брати участь у судовому провадженні є правом потерпілого, а не його обов`язком так само як і висловлювати свою думку під час вирішення питання про призначення покарання обвинуваченому. Стосовно неявки свідка ОСОБА_11 та потерпілого в судове засідання суду першої інстанції, то колегія суддів з огляду на те, що останні викликалися судом, проте на виклик суду не з`явились, очевидцем крадіжки свідок не була, тому колегія суддів не вбачає упередженості або необ`єктивності з боку суду. Потерпілий мав реальну можливість написати заяву про відсутність з його боку претензій до обвинуваченого, однак такої заяви в матеріалах провадження немає.

Стосовно тверджень обвинуваченого про відсутність в його діях ознаки повторності, то колегія суддів знаходить їх безпідставними, як вірно послався суд у вироку, вироком Носівського районного суду Чернігівської області від 31.07.2015 року та 30.10.2015 року ОСОБА_6 був визнаний винуватим та засуджений за вчинення крадіжок, скоєних у квітні, вересні 2014 року та в червні і липні 2014 року, що дає підстави кваліфікувати його дії як повторні.

Доводи обвинуваченого щодо порушення судом першої інстанції його права на ознайомлення із матеріалами кримінального провадження не знаходять свого документального підтвердження в матеріалах кримінального провадження з причини відсутності відповідного клопотання. А його клопотання, адресоване Апеляційному суду, задоволене, 28 вересня 2016 року ОСОБА_6 ознайомлений з матеріалами в повному обсязі (а.п. 121).

Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_6 покарання, суд, з урахуванням характеру та ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, конкретних обставин провадження, даних про особу обвинуваченого, зокрема те, що останній постійного місця проживання не мав, до адміністративної відповідальності не притягувався, враховані також і пом`якшуючі вину обставини: з`явлення із зізнанням, щире каяття у вчиненому та активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування завданої шкоди, відсутність обтяжуючих вину обставин, дійшов обґрунтованого висновку, що виправлення ОСОБА_6 можливе в ізоляції від суспільства та обрав йому покарання у виді обмеження волі в межах санкцій ч. 2 ст. 185 КК України. Разом з тим, судом обґрунтовано застосовано положення ч. 4 ст. 70 КК України та шляхом частково складання покарання, призначеного за даним вироком та невідбутого покарання за вироком Чернігівського районного суду від 13 січня 2016 року визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі.

Отже, призначене судом першої інстанції покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, яке за своїм видом та розміром є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_6 та попередження вчинення ним нових злочинів, а тому доводи його апеляційної скарги про необхідність скасування оскаржуваного вироку з призначенням нового розгляду є безпідставними і задоволенню не підлягають.

Оскільки захисник в засіданні апеляційного суду відмовився від поданої ним апеляційної скарги і проти цього не заперечував обвинувачений та прокурор, тому вказана апеляційна скарга не розглядається у зв`язку з відмовою апелянта від поданої ним скарги.

Істотних порушень кримінального-процесуального закону під час розгляду в суді першої інстанції, які б могли бути підставою для скасування обвинувального вироку, як і порушень права на захист обвинуваченого не встановлено.

Керуючись ст. ст. 376, 404-409, 418, 419, 422 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Новозаводського районного суду м. Чернігова від 12 липня 2016 року щодо ОСОБА_6 без змін.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_6 у строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з 12 січня 2016 року по 03 жовтня 2016 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала суду може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, у той же строк з моменту отримання її копії.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4