№ 207/2930/16-к
№ 1-в/207/333/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 жовтня 2016 року суддя Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_1 , розглянувши клопотання захисника ОСОБА_2 про приведення вироку суду Ленінського району м. Мінська Республіки Білорусь від 26.10.2015 року у відповідність із законодавством України, -

ВСТАНОВИВ:
12 жовтня 2016 року до Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області надійшло клопотання захисника ОСОБА_2 про приведення вироку суду Ленінського району м. Мінська Республіки Білорусь від 26.10.2015 року у відповідність із законодавством України.

В поданому клопотанні захисник ОСОБА_2 просив ухвалити рішення про приведення вироку суду Ленінського району м. Мінська Республіки Білорусь від 26.10.2015 року відносно ОСОБА_3 у відповідність із законодавством України; при визначенні остаточної міри покарання, врахувати застосування ст. 7 Закону « Про амністію...» від 17.06.2014 року, відповідно до якої строк покарання скорочено на 1 рік та ст. 8 Закона « Про амністію...» від 28.05.2015 року, відповідно до якої строк покарання скорочено на 1 рік.
Такі вимоги особа, яка звернулась з клопотанням, мотивує тим, що ОСОБА_3 був засуджений у Республіці Білорусь відповідно до вироку суду Ленінського району м. Мінська Республіки Білорусь від 30.09.2014 року. 22 жовтня 2015 року ухвалою Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , приведено вирок суду Ленінського району м. Мінська Республіки Білорусь від 30.09.2014 року у відповідність із законодавством України та визнано його засудженим за ч.4 ст.296 Кримінального Кодексу України до 4-х(чотирьох) років позбавлення волі, за ч. 1 ст.122 Кримінального кодексу України до 3 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст.70 Кримінального Кодексу України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, вважати остаточним покаранням засудженого ОСОБА_3 4 (чотири) роки позбавлення волі, рахуючи початок строку відбування покарання з 30.09.2014 року, зарахувавши в строк відбуття покарання перебування засудженого під вартою з 20 травня по 29 вересня 2014 року. Відповідно до зазначеної вище ухвали Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська ОСОБА_3 було передано з Республіки Білорусь в Україну, де в цей час він відбуває покарання у КВК-80 м. Кривий Ріг.
19.08.2015 року постановою президіуму Мінського міського суду Республіки Білорусь за наглядовим протестом прокурора м. Мінська Республіки Білорусь вирок Ленінського району м. Мінська Республіки Білорусь від 30.09.2014 року було змінено та скасовано в частині обвинувачення та справу було направлено на новий розгляд в суд першої інстанції.
26 жовтня 2015 року Ленінським районним судом м. Мінська Республіки Білорусь було винесено новий вирок, відповідно до якого ОСОБА_3 , визнано винним в скоєнні умисних дій, що грубо порушують громадський порядок та виражають явну неповагу до суспільства, які супроводжувались застосуванням насильства та погрозою застосування насильства, скоєних групою осіб, пов`язанні з опором особі, яка припиняла хуліганські дії, якщо вони вчинені із застосуванням іншого предмету використаного в якості зброї для нанесення тілесних ушкоджень, вчинених з погрозою їх застосування (особливо злісне хуліганство), та на підставі ч.3 ст.339 КК Республіки Білорусь призначено покарання в вигляді позбавлення свободи строком 4 роки 6 місяців.
Відповідно ч. 2 ст. 71 КК Республіки Білорусь шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного цим вироком, більш суворим, призначеним вироком суду Ленінського району м. Мінська Республіки Білорусь від 30.09.2014 року, призначено ОСОБА_3 , остаточне покарання в вигляді позбавлення волі на строк 5 років з відбуванням покарання у виправній колонії в умовах посиленого режиму.
Строк відбування покарання обвинуваченому рахувати з 26 жовтня 2015 року.
Зарахувати ОСОБА_3 в строк відбування покарання по зазначеному вироку, покарання відбуте частково по вироку суду Ленінського району м. Мінська Республіки Білорусь від 30.09.2014 року - з 20.05. 2014 року по 25.10.2015 року, застосування ст. 7 Закону «Про амністію...» від 17.06.2014 року, відповідно до якої строк покарання скорочено на 1 рік, ст. 8 Закону « Про амністію...» від 28.05.2015 , відповідно до якої строк покарання скорочено на 1 рік.
Зазначений вище вирок від 26.10.2015 року вступив в законну силу.
В зв`язку з чим виникла необхідність у звернені до суду з клопотанням про приведення вироку суду Ленінського району м. Мінська Республіки Білорусь від 26.10.2015 року у відповідність із законодавством України.
Перевіривши клопотання захисника ОСОБА_2 на предмет можливості відкриття та розгляду провадження про приведення вироку суду Ленінського району м. Мінська Республіки Білорусь від 26.10.2015 року у відповідність із законодавством України, суд вважає, що клопотання підлягає поверненню з наступних підстав.

Судом встановлено, що вироком Ленінського району м. Мінська Республіки Білорусь від 30.09.2014 року ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 339 КК Республіки Білорусь.

Ухвалою Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 22 жовтня 2015 року вирок суду Ленінського району м. Мінська Республіки Білорусь від 30.09.2014 року відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , приведено у відповідність із законодавством України та визнано його засудженим за ч. 4 ст. 296 Кримінального Кодексу України до 4-х (чотирьох) років позбавлення волі, за ч. 1 ст. 122 Кримінального кодексу України до 3 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 Кримінального Кодексу України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, вважати остаточним покаранням засудженого ОСОБА_3 4 (чотири) роки позбавлення волі, рахуючи початок строку відбування покарання з 30.09.2014 року, зарахувавши в строк відбуття покарання перебування засудженого під вартою з 20 травня по 29 вересня 2014 року.
Відповідно до ухвали Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 22 жовтня 2015 року ОСОБА_3 було передано з Республіки Білорусь в Україну, у КВК-80 м.Кривий Ріг, де він відбуває покарання
Відповідно до ч. 1 ст. 612 КПК України будь-які питання, пов`язані з переглядом вироку суду іноземної держави, вирішуються судом держави, в якій ухвалено вирок.

Відповідно до ст. 13 Конвенції про передачу засуджених осіб від 21 березня 1983 року право вирішувати щодо будь-якого клопотання про перегляд судового рішення має тільки держава винесення вироку. Відповідно до ч. 1 ст. 11 зазначеної Конвенції, у випадку заміни вироку застосовуються процедури, передбачені законодавством держави виконання вироку.
Відповідно до ст. 610 КПК України суд розглядає питання про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України відповідно до частини третьої статті 609 цього Кодексу за клопотанням Міністерства юстиції України. До клопотання Міністерство юстиції України подає на розгляд суду такі документи: копію вироку разом з документом, що підтверджує набрання ним законної сили; текст статей кримінального закону іноземної держави, на якому ґрунтується вирок; документ про тривалість відбутої частини строку покарання, в тому числі інформацію про будь-яке попереднє ув`язнення, звільнення від покарання і про будь-які інші обставини щодо виконання вироку; заяву засудженого про згоду на передачу його для відбування покарання в Україні, а у випадку, передбаченому міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, заяву законного представника засудженого; інформацію про стан здоров`я і поведінку засудженого.
Таким чином КПК України чітко визначено, хто має право подавати клопотання про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України, а також встановлено перелік документів, які повинні обов`язково бути доданими до такого клопотання.

Частиною 4 статті 13 Договору між Україною та Республікою Білорусь про передачу осіб, засуджених до позбавлення волі, для подальшого відбування покарання передбачено, якщо після передачі засудженої особи для відбування покарання вирок змінено державою його винесення, копія рішення про це та інші необхідні матеріали направляються центральному органу держави виконання вироку. Суд держави виконання вироку вирішує питання про виконання такого рішення в порядку, передбаченому статтею 11 цього Договору. Відповідно до п.7 статті 1 зазначеного Договору "центральні органи" в Україні - це Міністерство юстиції України.
Відповідно до ч. 2 ст. 612 КПК України визначено, що у разі зміни або скасування судом іноземної держави вироку питання про виконання такого рішення розглядається в порядку, передбаченому цим Кодексом (глава 46 КПК України).
Відповідно до ч. 3 ст. 612 КПК України, у разі скасування судом іноземної держави вироку із закриттям кримінального провадження або застосування до засудженого акта помилування, амністії, пом`якшення вироку, ухваленого судом іншої держави, Міністерство юстиції України інформує центральний орган виконавчої влади у сфері виконання покарань в Україні про необхідність звільнення особи.
Таким чином, законодавством України, зокрема КПК України, не передбачено можливості розгляду судом питання про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України за клопотанням захисника засудженого, а тільки за клопотанням Міністерства юстиції України, при цьому статтею 610 КПК України чітко визначено перелік документів, які повинні бути додані до клопотання,а отже суд вважає, що клопотання захисника ОСОБА_2 про приведення вироку суду Ленінського району м. Мінська Республіки Білорусь від 26.10.2015 року у відповідність із законодавством України підлягає поверненню як таке, що не підлягає розгляду.

КПК України не передбачено оскарження ухвал про повернення заявнику клопотання про розгляд питання про приведення вироку суду іноземної держави у відповідності із законодавством України.

Керуючись ст. 609, 610, 612 КПК України, ст. 11, 13 Конвенції про передачу засуджених осіб від 21 березня 1983 року, ст. 11, 13 Договору між Україною та Республікою Білорусь про передачу осіб, засуджених до позбавлення волі, для подальшого відбування покарання, -

У Х В А Л И В:

Клопотання захисника ОСОБА_2 про приведення вироку суду Ленінського району м. Мінська Республіки Білорусь від 26.10.2015 року у відповідність із законодавством України повернути.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1