Справа № 462/2529/16-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/783/446/16 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2016 року колегія суддів Судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючогоОСОБА_2 ,
суддів апеляційного судуОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
при секретаріОСОБА_5

у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000480 від 12 лютого 2016 року за ознаками кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 191 КК України, за участі

прокурораОСОБА_6
слідчого ОСОБА_7
представника скаржникаОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу генерального директора ПП «Львівдах» ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова від 04 травня 2016 року про накладення арешту на видаткову частину розрахункових рахунків, які належать ПП «Львівдах»,

встановила:
ухвалою слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова від 04 травня 2016 року задоволено клопотання старшого слідчого Залізничного відділу поліції ГУ НП у Львівській областіОСОБА_10 та/або старшому оперуповноваженому Управління захисту економіки у Львівській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України майору поліції ОСОБА_11 про накладення арешту на видаткову частину розрахункових рахунків № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 , № НОМЕР_6 , в межах завданих збитків державі тобто на суму 3 732 768, 74 грн., які належать ПП «Львівдах» (), відкритих у ПАТ АКБ «Львів», МФО 325268, який розташований за адресою: м. Львів, вул. Сербська, 1 та повідомити про залишки коштів на зазначених рахунках.

Не погоджуючись із ухвалою слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова від 04 травня 2016 року, генеральний директор ПП «Львівдах» ОСОБА_12 подав на неї апеляційну скаргу, в якій просить: поновити йому строк на апеляційне оскарження; оскаржувану ухвалу скасувати і постановити нову, якою у задоволенні клопотання слідчого ? відмовити.

В обґрунтування прохання про поновлення строку на апеляційне оскарження апелянт зазначає, що відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого про арешт майна розглядається за участю власника майна. При цьому, клопотання слідчого може бути розглянуто без повідомлення власника майна, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна. Така необхідність завжди має бути об`єктивно обґрунтована з метою недопущення порушення права на захист особи та забезпечення змагальності, всебічності судового розгляду. Однак, слідчий суддя прийняв рішення про необхідність розгляду клопотання слідчого про арешт майна без повідомлення власника майна, жодним чином не мотивував своє рішення наявністю об`єктивних для цього підстав, на підставі чого розгляд клопотання було проведено з порушенням права ПП «Львівдах», як власника майна на захист. Апелянт вважає, що розгляд клопотання про накладення арешту у відсутності представника ПП «Львівдах» призвело до однобічності судового розгляду та незаконності судового рішення.

Апелянт вважає оскаржувану ухвалу необґрунтованою, винесеною без достатніх на це підстав, такою, що підлягає скасуванню у зв`язку з порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Заслухавши доповідача, апелянта, який підтримав вимоги та доводи апеляційної скарги, прокурора про відмову в задоволенні апеляційної скарги і залишення оскаржуваної ухвали слідчого судді без змін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги колегія суддів вважає, що клопотання апелянта про поновлення строку на подання апеляційної скарги підлягає до задоволення, оскільки розгляд клопотання слідчого проводився слідчим суддею без участі апелянта, останнього не повідомили про прийняте рішення, копії ухвали не надіслали і про накладений арешт йому стало відомо, як убачається з його пояснення, запиту та копії супровідних листів лише 18 липня 2016 року.

Що ж стосується розгляду апеляційної скарги по суті, то колегія суддів приходить до висновку, що така підлягає до задоволення з наступних підстав.

З матеріалів кримінального провадження убачається, що слідча Залізничного відділу поліції м. Львова Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_13 , за погодженням з прокурором, звернулася до слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова з клопотанням про надання дозволу старшому слідчому Залізничного відділу поліції ГУ НП у Львівській області ОСОБА_14 та/або старшому оперуповноваженому Управління захисту економіки Національної поліції України у Львівській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України майору поліції ОСОБА_15 про накладення арешту на видаткову частину розрахункових рахунків № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 , № НОМЕР_6 , в межах завданих збитків державі тобто на суму 3 732 768, 74 грн., які належать ПП «Львівдах» (), відкритих у ПАТ АКБ «Львів», МФО 325268, який розташований за адресою: м. Львів, вул. Сербська, 1 та повідомити про залишки коштів на зазначених рахунках.

При цьому слідчий покликався в поданні на те, що посадові особи ПП «Львівдах», шляхом внесення недостовірних даних в акти приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в, КБ-3 здійснили привласнення бюджетних коштів в сумі близько 200 тис. грн.

Вказаний факт внесено до ЄРДР за №0000480 від 12 лютого 2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України.

За результатами розгляду даного подання слідчий суддя Залізничного районного суду м. Львова 04 травня 2016 року прийняв рішення про задоволення клопотання слідчого і надання дозволу старшому слідчому Залізничного відділу поліції ГУ НП у Львівській області ОСОБА_7 та/або старшому оперуповноваженому Управління захисту економіки у Львівській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України майору поліції ОСОБА_16 про накладення арешту на видаткову частину розрахункових рахунків № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 , № НОМЕР_6 , в межах завданих збитків державі тобто на суму 3 732 768, 74 грн., які належать ПП «Львівдах» (), відкритих у ПАТ АКБ «Львів», МФО 325268, який розташований за адресою: м. Львів, вул. Сербська, 1, та повідомити про залишки коштів на зазначених рахунках.

При цьому слідчий суддя у своїй ухвалі покликався на те, що відповідно до п.4 ч.2, ч.б ст.170 КПК України арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження, а Львівською місцевою прокуратурою №2 заявлено 29.04.2016 року відповідний позов до ПП «Львівдах» на загальну суму 3 732 768, 74 грн.

В засіданні апеляційного суду встановлено, що всі кошти, які надійшли на вказані рахунки ПП «Львівдах» використані даним підприємством, крім того представник ПП «Львівдах» надав колегії суддів акти здачі та звірки вказаних об`єктів за березень 2016 року пояснивши, що відповідно до них ПП «Львівдах» виконало всі роботи, а висновки експертизи є неточними, оскільки після проведених експертом замірів протягом березня місяця був виконаний певний об`єм робіт, який не зафіксований у висновку експерта.

Крім того, колегією суддів встановлено, що жодній особі, в тому числі і з числа посадових осіб ПП «Львівдах» у даному кримінальному провадженні не висунуто підозри.

На підставі наведеного колегія суддів приходить до висновку, що при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, всупереч вимог ст. 94, ст. 132, ст. 173 КПК України, не врахував існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, про що вказує апелянт у своїй апеляційній скарзі.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судці або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Як убачається з оскаржуваної ухвали, слідчий суддя, всупереч цих вимог закону, не наклав арешт на майно грошові кошти, що надійшли на розрахункові рахунки № , № НОМЕР_2 , №, №, №985, №3978, в межах завданих збитків державі тобто на суму 3 732 768, 74 грн., які належать ПП «Львівдах» (), відкритих у ПАТ АКБ «Львів», МФО 325268, а лише надав дозвіл старшому слідчому Залізничного відділу поліції ГУ НП у Львівській області ОСОБА_14 та/або старшому оперуповноваженому Управління захисту економіки у Львівській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України майору поліції ОСОБА_15 про накладення арешту на видаткову частину розрахункових рахунків № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 , № НОМЕР_6 , в межах завданих збитків державі тобто на суму 3 732 768, 74 грн., які належать ПП «Львівдах» (), відкритих у ПАТ АКБ «Львів», МФО 325268, який розташований за адресою: м. Львів, вул. Сербська, 1, та повідомити про залишки коштів на зазначених рахунках.

Однак, як убачається з вимог ст. 170-175 КПК України, накладення арешту на майно, в тому числі і на грошові кошти та видаткові операції належить до компетенції слідчого судді, а слідчий чи оперуповноважений не вправі накласти арешт на майно навіть з дозволу суду. У відповідності до вимог ст. 175 КПК України слідчий чи прокурор лише виконують ухвалу слідчого судді про арешт майна.

При цьому п. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України передбачено, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Як убачається з оскаржуваної ухвали, слідчий суддя вказаної норми закону не дотримався, оскільки не дивлячись на те, що кримінальне провадження №0000480 зареєстроване ще 12.02.2016 року повідомлення про підозру будь-кому із посадових осіб ПП «Львівдах» не здійснено, отже на час розгляду клопотання слідчого та накладення арешту на вказане майно у вказаному кримінальному провадженні службові особи ПП «Львівдах» в статусі підозрюваного, обвинуваченого не перебували, ПП «Львівдах» в силу закону, не відноситься до тих осіб, які несуть цивільну відповідальність за шкоду завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, у зв`язку з чим у слідчого судді були відсутні правові підстави для накладення арешту на майно товариства.

На підставі наведеного колегія суддів приходить до висновку, що слідчим суддею не дано належну оцінку тому, що клопотання слідчого про арешт майна не відповідає вимогам ст. 171 КПК України і помилково та передчасно прийнято рішення про арешт майна.

На думку колегії суддів, слідчий суддя не обґрунтував у своїй ухвалі правову підставу накладення арешту на майно та його мету, навівши лише норми статей КПК України про накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів та забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, вказавши при цьому, що прокурором заявлено цивільний позов про відшкодування заподіяної шкоди в розмірі 3 732 768,74 грн.
Однак в матеріалах кримінального провадження відсутній цивільний позов про відшкодування заподіяної шкоди, жодній особі не висунуто підозру, в засіданні апеляційного суду, прокурор пояснив, що цивільний позов про відшкодування заподіяної шкоди у даному кримінальному провадженні не заявлявся.

Виходячи з встановлених органом досудового розслідування обставин кримінального провадження, слідчий суддя, на думку колегії суддів, дійшов до помилкового та передчасного висновку про необхідність надання дозволу слідчому і оперуповноваженому накласти арешт на видаткову частину банківських рахунках № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 , № НОМЕР_6 , в межах завданих збитків державі тобто на суму 3 732 768, 74 грн., які належать ПП «Львівдах» (), відкритих у ПАТ АКБ «Львів», МФО 325268, який розташований за адресою: м. Львів, вул. Сербська, 1 та повідомити про залишки коштів на зазначених рахунках, оскільки гроші які поступили на зазначені рахунки для виконання робіт уже витрачені, а ті які можуть поступити на зазначені рахунки не відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, з метою забезпечення відшкодування заподіяної шкоди у відповідності до вимог ч. 6 ст. 170 КПК України арешт на майно можна накласти лише у випадку повідомлення особі про підозру чи обвинувачення особи у вчиненні злочину.

Відповідно до п. п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження. При цьому згідно до п. п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

З урахуванням викладеного, а саме того, що за матеріалами клопотання неможливо чітко встановити тих обставин, яке відношення майно ПП «Львівдах» має до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України, колегія суддів вважає, що у даному кримінальному провадженні слідчий не довів необхідності у накладенні арешту на майно ПП «Львівдах», що відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України мало стати підставою для відмови у задоволенні клопотання, однак безпідставно не було зроблено слідчим суддею.

Беручи до уваги обставини на які посилається апелянт, колегія суддів приходить до висновку про порушення вимог КПК України підчас постановлення ухвали слідчим суддею, і вважає за необхідне оскаржувану ухвалу слідчого судді як незаконну скасувати, а апеляційну скаргу представника власника майна задовольнити, з постановленням апеляційним судом нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання слідчого, як такого, що внесено до суду за недоведеності необхідності арешту майна, який при викладених у клопотанні обставинах, явно порушуватиме справедливий баланс між інтересами власника, гарантованими законом, і завданням цього кримінального провадження.

Керуючись ст. 376, 404-405, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

ухвалила:
клопотання апелянта генерального директора ПП «Львівдах» ОСОБА_9 про поновлення строку на подання апеляційної скарги задовольнити.
Апеляційну скаргу апелянта генерального директора ПП «Львівдах» ОСОБА_9 задовольнити, а ухвалу слідчого судді Сихівського районного суду м. Львова від 04 травня 2016 року про накладення арешту на видаткову частину банківських рахунків № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 , № НОМЕР_6 , в межах завданих збитків державі тобто на суму 3 732 768, 74 грн., які належать ПП «Львівдах» (), відкритих у ПАТ АКБ «Львів», МФО 325268, який розташований за адресою: м. Львів, вул. Сербська, 1, скасувати.

Відмовити в задоволенні клопотанні старшого слідчого Залізничного відділу поліції ГУНП у Львівській області про накладення арешту на видаткову частину банківських рахунків № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 , № НОМЕР_6 , в межах завданих збитків державі тобто на суму 3 732 768, 74 грн., які належать ПП «Львівдах» (), відкритих у ПАТ АКБ «Львів», МФО 325268, який розташований за адресою: м. Львів, вул. Сербська, 1.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:
підпис підпис підпис
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4
Копія відповідно до оригіналу.
Суддя апеляційного суду ОСОБА_17 .

Ухвала вступила в законну силу «22» липня 2016 року.

Копію виготовлено «_______» ___________ 2016 року

Помічник судді_______________В. Юрочко