Справа № 197/262/16-к
Номер провадження № 1-в/197/108/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 березня 2016 року Широківський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,
прокурора: ОСОБА_3 ,
представника ШВЦ № 75 ОСОБА_4 ,
засудженого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 3 в смт. Широке Широківського району Дніпропетровської області подання начальника Широківського виправного центру № 75, узгоджене із спостережною комісією, та клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , суд ,-
Вироком апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 травня 2006 року ОСОБА_5 було засуджено за п.п.6,12 ч.2 ст. 115, ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 263, ч.3 ст. 289, ст. 70 КК України до 14 років позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 27.04.2015 року не відбуту частину покарання замінено більш м`яким покаранням у виді обмеження волі, засуджений відбуває покарання в Широківському виправному центрі № 75.
Ухвалою Широківського районного суду Дніпропетровської області від 29.01.2016 року засудженому ОСОБА_5 зарахований в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з моменту його затримання 07.11.2005 року до набрання вироком законної сили - до 12.09.2006 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
До суду 22.02.2016 року надійшло спільне подання спостережної комісії Широківської районної державної адміністрації Дніпропетровської області та начальника Широківського ВЦ № 75 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 . Початок строку покарання: 07.11.2005 року. Кінець строку відбування покарання: 06.11.2018 р. Станом на 06.02.2016 року відбув 3/4 строку покарання.
З подання вбачається, що ОСОБА_5 з 23.06.2015 року відбуває покарання в Широківському ВЦ-75. При прибутті на відділення був старшим днювальним на відділенні СПС №1. Пізніше за виробничою необхідністю був переведений на об`єкт «Пологи», нічним вартівником, де працює по теперішній час. Має два заохочення за зразкову поведінку та сумлінне ставлення до праці правами начальника установи, стягнень не має. До виконання робіт із благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою. Активно приймає участь в господарчих роботах по благоустрою установи, чим подає позитивний приклад іншим засудженим. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи. Заходи виховного впливу відвідує регулярно. Висновки з них робить правильні. В скоєному злочині розкаюється щиро. Вважає міру кримінального покарання за скоєний злочин справедливою.
В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 відповідно до ст.ст. 537-539 КПК України подав клопотання про умовно-дострокове звільнення його від відбування покарання.
Прокурор заперечує проти задоволення клопотання адміністрації Широківського ВЦ № 75 про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 , так як, на думку прокурора, адміністрація установи виконання покарань не має право подавати клопотання про умовно-дострокове звільнення згідно зі ст. 154 ч.8 КВК України, проти задоволення аналогічного клопотання засудженого прокурор не заперечує.
Представник Широківського ВЦ № 75 ОСОБА_4 підтримала подання та клопотання, суду пояснила, що до осіб, яким замінено нневідбуту частину покарання у вигляді позбавлення волі на більш м`яке покарання - обмеження волі - ст. 154 ч.8 КВК України не застосовується, оскільки ці особи твердо стали на шлях виправлення відповідно до ст. 82 КК України.
Засуджений ОСОБА_5 просить звільнити його умовно-достроково, суду пояснив, що він на протязі всього строку відбування покарання постійно працює, у скоєному щиро розкаюється, в 2006-2008 роках мав стягнення, два стягнення - за те, що вдень спав в слідчому ізоляторі, одне стягнення - за конфлікт з іншими засудженими і одне стягнення накладено, оскільки після нічної зміни він не вийшов зранку на шикування, стягнення погашені за часом, він має 18 заохочень, відвідує школу підготовки до звільнення, після звільнення планує проживати з матір`ю, також має намір укласти шлюб та працювати охоронцем на фірмі у дружини.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Згідно ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.
Вислухавши думку прокурора, представника органу установи покарання, пояснення засудженого, дослідивши документи, додані до подання та матеріали особової справи, оцінивши поведінку засудженого за весь період відбуття покарання, суд приходить до висновку, що він сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, у зв`язку з чим суд вважає за можливе задовольнити подання та клопотання.
Заперечення прокурора щодо неможливості задоволення клопотання установи виконання покарань відповідно до ч. 8 ст. 154 КВК України не приймаються судом до уваги, виходячи з такого.
Відповідно до ч. 8 ст. 154 КВК України особи, звільнені від відбування покарання з випробуванням або в порядку заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, якщо вони були направлені у місця обмеження волі або позбавлення волі у випадках, передбачених законом, можуть бути знову представлені до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання або заміни невідбутої частини покарання більш м`яким не раніше як через один рік з дня винесення ухвали про направлення у місця обмеження волі або позбавлення волі. При цьому "звільнені" стосується як звільнених від відбування покарання з випробуванням (ст.ст. 75, 76 КК України), так і звільнених в порядку заміни невідбутої частини покарання більш м`яким (ч.1 ст. 82 КК України у випадку заміни судом особі, яка відбуває покарання у вигляді обмеження волі, більш м`яким покаранням у вигляді виправних робіт). ОСОБА_5 , засудженому до позбавлення волі, як такому, що став на шлях виправлення, в порядку ст. 82 КК України ухвалою суду невідбуту частину покарання у вигляді позбавлення волі замінено на більш м`яке покарання - обмеження волі, його не було звільнено в порядку заміни невідбутої частини покарання більш м`яким в розумінні ч.8 ст. 154 КВК України, він не направлявся в місця обмеження волі відповідно до ч.6 ст. 82 КК України. Крім того, в розумінні ч. 8 ст. 154 КВК України ключовим є слово "знову", ОСОБА_5 до умовно-дострокового звільнення представляється вперше, а не знову, після заміни невідбутої частини покарання на більш м`яке в місця позбавлення волі відповідно до ч.6 ст. 82 КК України останній не направлявся. В даному випадку невірне трактування прокурором ч. 8 ст. 154 КВК України порушує право особи, що стала на шлях виправлення, на умовно-дострокове звільнення, гарантоване ч.5 ст. 82 КК України, та права засудженого на свободу та особисту недоторканість, гарантовані статею 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.
На підставі викладеного, керуючись ст. 81 КК України , ст. ст. 537, 539, 392 КПК України,
Подання начальника Широківського виправного центру № 75, узгоджене із спостережною комісією, та клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання задовольнити.
Засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , звільнити умовно-достроково від відбування основного покарання з не відбутою станом на 01 березня 2016 року частиною покарання 2 роки 8 місяців 5 днів.
Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області через Широківський районний суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її оголошення.
Оскарження прокурором ухвали суду зупиняє її виконання.
Суддя ОСОБА_1