УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №295/8008/16-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст.183 КПК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 червня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:
головуючого - судді. . . . . . . . . . . . ОСОБА_2
суддів: . . . . . . . . . . . ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря . . . . . . . . . . . ОСОБА_5
прокурора . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_6
підозрюваного . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_7
захисника . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_8
розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Житомирі провадження за апеляційною скаргою прокурора Житомирської місцевої прокуратури на ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 06.06 2016 року.
Цією ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця смт. Володарськ-Волинський Житомирської області, жителя АДРЕСА_1 , не судимого в силу ст. 89 КК України,
та застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Заборонено ОСОБА_7 залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 з 20-00 год. до 07-00 год. до 02 серпня 2016 року.
Покладено на підозрюваного ОСОБА_7 обов`язки:
прибувати до слідчого СВ Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області за викликом;
не відлучатися за межі міста Бердичева Житомирської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;
повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання.
Роз`яснено підозрюваному, що у разі ухилення або невиконання покладених на нього даною ухвалою обов`язків, до нього буде застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати,
в с т а н о в и л а:
03.06.2016 року ОСОБА_7 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.
Органом досудового розслідування 04.06.2016 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
Суд 1-ї інстанції вмотивував своє рішення тим, що ризики можливого переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілу, слідчим та прокурором належним чином не доведено. Водночас, слідчим суддею було враховано, що підозрюваний не працює та не має постійного доходу, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, що характеризує його як особу схильну до вчинення кримінальних правопорушень.
Крім того, слідчий суддя враховуючи тяжкість пред`явленої підозри ОСОБА_7 , тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у його вчиненні, його вік, стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків - до членів його сім`ї, зі слів підозрюваного, належить його мати та дівчина, з якою він проживає без реєстрації шлюбу, має зареєстроване місце проживання в м. Бердичеві Житомирської області, прийшов до висновку про недоведеність прокурором того, що інший, більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, не є достатнім для запобігання ризику можливого вчинення підозрюваним інших злочинів.
Не погоджуючись з прийнятим слідчим суддею рішенням, прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, без визначення розміру застави, згідно з вимогами п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України.
Посилається на те, що слідчий суддя не в повній мірі врахувала дані, що характеризують особу підозрюваного, зокрема те, що останній не має місця роботи та навчання, на утриманні неповнолітніх дітей не має, раніше вже притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних тяжких злочинів. Крім того, у судовому засіданні під час обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу останній не зміг чітко зазначити адресу свого постійного проживання.
Вважає, що твердження про те, що ОСОБА_7 потребує лікування від наркотичної залежності у реабілітаційному центрі «Аква Віта», не заслуговує на увагу, оскільки у судовому засіданні не було надано жодного доказу на підтвердження вищенаведеної обставини. Адвокат не може брати на себе функції експерта та встановлювати ступінь залежності особи від наркотичних речовин. Також зазначає, що допитаний у судовому засіданні у якості свідка керівник громадської організації «Аква Віта» зазначив, що ОСОБА_7 вже пройдений повний курс реабілітації у вищевказаному центрі.
Зухвалий характер вчинення ОСОБА_7 злочину свідчить про наявність ризику впливу останнього на потерпілу та свідків, оскільки, перебуваючи на волі, підозрюваний може вчинити дії, направлені на залякування останніх.
Враховуючи наведене прокурор вважає, що на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років, наявність достатніх підстав існування ризиків, передбачених п.п. 1,3,4,5 ч.1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя необґрунтовано застосувала більш м`який запобіжний захід, передбачений ст. 181 КПК України.
Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та заперечення підозрюваного проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши ухвалу суду в межах ст. 404 КПК України, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про таке.
Доводи апеляційної скарги про незаконність ухвали слідчого судді районного суду про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, необґрунтовані.
Предметом дослідження суду першої інстанції при розгляді подання слідчого про продовження строку були ті обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання запобіжного заходу (ст.ст.177, 178, 184, 197, 199 КПК України).
Згідно ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.
Як убачається із провадження, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, санкція якого передбачає покарання від чотирьох до шести років позбавлення волі, має постійне місце проживання, в силу ст.89 КК України несудимий, вину визнав повністю, частково відшкодував шкоду потерпілій.
Доводи прокурора про необґрунтованість ухвали слідчого судді є безпідставними. Судом 1-ї інстанції перевірялись всі ті доводи, на які посилається в апеляційній скарзі прокурор.
При визначенні запобіжного заходу слідчим суддею було враховано доводи захисту про необхідність проходження ОСОБА_7 курсу лікування від наркоманії у реабілітаційному центрі «Аква Віта» .
За таких обставин, колегія суддів вважає, що слідчий суддя прийшов до правильного висновку про відмову у задоволенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою та обрання йому запобіжного заходу у виді домашнього арешту.
Керуючись ст. ст. 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів
п о с т а н о в и л а :
Апеляційну скаргу прокурора Житомирської місцевої прокуратури залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 06 червня 2016 року щодо ОСОБА_7 - без зміни.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.