Справа № 215/625/16-к
26 квітня 2016 року Тернівський районний суд м. Кривого Рогу
у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю: прокурора ОСОБА_3 ,
засудженого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Тернівського районного суду м. Кривого Рогу клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відбуваючого покарання у Криворізькій установі виконання покарань (№ 3) УДПтСУ в Дніпропетровській області, про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання за вироком від 09.12.2013 року Суворовського районного суду м. Одеси за ст.ст. 15 ч.2, 115 ч.2 п.п. 6,13, 187 ч.4 КК України за правилами, визначеними ч. 5 ст. 72 КК України зі змінами від 24.12.2015 р.,-
До Тернівського районного суду м. Кривого Рогу надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 про зарахування попереднього строку ув`язнення з розрахунку один день до двох днів позбавлення волі у строк покарання за вироком від 09.12.2013 року Суворовського районного суду м. Одеси за ст.ст. 15 ч.2, 115 ч.2 п.п. 6,13, 187 ч.4 КК України до покарання у вигляді довічного позбавлення волі з конфіскацією майна.
Свої вимоги засуджений ОСОБА_4 мотивував тим, що згідно Закону України «Про внесення зміни до кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», він має право на зарахування йому строку попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а інформаційний лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ не являється Законом чи нормативно - правовим актом.
Засуджений та захисник у судовому засіданні підтримали клопотання.
У судовому засіданні прокурор вважає, що у задоволенні клопотання слід відмовити, так як довічне позбавлення волі не відносяться до строкових видів покарань, на які розповсюджуються правила ч. 5 ст. 72 КК України.
Заслухавши учасників процесу, ознайомившись з матеріалами, що надані адміністрацією Криворізької УВП № 3 та засудженим, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.
24.12.2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року № 838-VIII.
Згідно ч. 6 ст. 9 КПК України, під час виконання вироку, питання застосування вказаного Закону від 26 листопада 2015 року має вирішуватись відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України місцевим судом, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі у межах кримінального провадження, у якому до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. У строк попереднього ув`язнення включається строк тримання особи під вартою як запобіжний захід на стадії досудового розслідування та під час судового розгляду кримінального провадження.
Згідно п. 24 ст. 3 КПК України поняття судове провадження включає провадження в суді першої інстанції, в апеляційному та в касаційному порядку.
Відповідно до ч. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» від 30 червня 1993 року зі змінами, попереднє ув`язнення - це запобіжний захід, який у випадках, передбачених КПК України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.
Згідно п. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України « Щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» цей Закон застосовується до всіх осіб, щодо яких на момент набрання чинності цим Законом набрав законної сили обвинувальний вирок, покарання за яким не відбуто повністю.
Як видно з: вироку Суворовського районного суду м. Одеси від 09.12.2013 року; ухвали апеляційного суду Одеської області від 20.02.2014 року; ухвали від 05.05.2013 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ; розпорядження від 24.10.2014 року про виконання вироку від 09.12.2013 року Суворовського районного суду м. Одеси, що набрав законної сили 20.02.2014 року; ОСОБА_4 був засуджений за ст.ст. 15 ч.2, 115 ч.2 п.п. 6,13, 187 ч.4 КК України до довічного позбавлення волі. Строк відбування покарання встановлено рахувати з 27.05.2013 року, а вирок набрав законної сили 20.02.2014 року.
На даний час покарання засудженим не відбуто.
Конституція України, закріпивши частиною першою статті 58 положення щодо неприпустимості зворотної дії в часі законів та інших нормативно-правових актів, водночас передбачає їх зворотну дію в часі у випадках, коли вони пом`якшують або скасовують юридичну відповідальність особи, що є загальновизнаним принципом права. Тобто щодо юридичної відповідальності застосовується новий закон чи інший нормативно-правовий акт, що пом`якшує або скасовує відповідальність особи за вчинене правопорушення під час дії нормативно-правового акта, яким визначались поняття правопорушення і відповідальність за нього.
Ст. 5 КК України передбачено, що Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність, або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності.
Зі змісту ч. 1 ст. 72 КК України вбачається, що правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення розповсюджуються на всі види покарань, в тому числі на довічне позбавлення волі, оскільки законом ніяких виключень не передбачено.
Частина 5 статті 72 КК України, в редакції від 26 листопада 2015 року не містить обмежень щодо застосування Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», до осіб засуджених до довічного позбавлення волі, так як вказаний Закон не обмежує наведені правила лише покаранням у виді позбавлення волі на певний строк, на відмінність від норм КК України, таких як ст. ст. 81, 82 КК України, де таке розмежування проведено.
Лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з приводу застосування судами ст. 72 ч. 5 КК України, носить лише рекомендаційний характер.
Разом з тим, ст. 87 КК України передбачає помилування, яке здійснюється Президентом України стосовно індивідуально визначеної особи, яке передбачає індивідуальне державно - владне веління у формі пробачення особі, яка вчинила злочин будь - якої тяжкості.
Частиною 2 статті 87 КК України, передбачено, що актом про помилування може бути здійснена заміна засудженому призначеного судом покарання у виді довічного позбавлення волі на позбавлення волі на строк не менше двадцяти п`яти років.
Згідно Положення про порядок здійснення помилування, затвердженого Указом Президента України від 21 квітня 2015 року № 223/2015, у випадку засудження особи до довічного позбавлення волі клопотання про її помилування може бути подано після відбуття нею не менше двадцяти років призначеного покарання. Застосування до ОСОБА_4 , засудженого до довічного позбавлення волі, положення Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року, не може бути обмежено, оскільки передбачені ним правила зарахування у строк покарання строку попереднього ув`язнення мають істотне значення для обрахування засудженому строку фактичного відбування покарання та використання ним права на звернення з клопотанням про помилування.
Крім цього, ч. 6 ст. 151 КВК України, встановлено, що при сумлінній поведінці і ставленні до праці після відбуття п`яти років строку покарання засудженому до довічного позбавлення волі може бути дозволено додатково витрачати на місяць гроші в сумі двадцяти відсотків мінімального розміру заробітної плати, а після відбуття п`ятнадцяти років строку покарання брати участь у групових заходах освітнього, культурно-масового та фізкультурно-оздоровчого характеру.
Таким чином, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, слід зарахувати засудженому до строку відбуття покарання період попереднього ув`язнення з 27.05.2013 р. дати затримання до 20.02.2014 року дати набрання вироком законної сили.
На підставі ст. 72 ч. 5 КК України, керуючись ст. ст. 9, 537, 539 КПК України, Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України (щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання)» від 26 листопада 2015 року, суд, -

Зарахувати до строку відбуття покарання ОСОБА_4 , засудженому вироком від 09.12.2013 року Суворовського районного суду м. Одеси за ст.ст. 15 ч.2, 115 ч.2 п.п. 6,13, 187 ч.4 КК України до покарання у вигляді довічного позбавлення волі з конфіскацією майна, строк попереднього ув`язнення з 27.05.2013 року по 20.02.2014 року, включно, тобто до дати набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області, через Тернівський районний суд. Кривого Рогу Дніпропетровської області, протягом семи днів з дня її проголошення, а засудженим із дня отримання її копії.

Суддя: