АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1701/16 Справа № 196/266/16-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 серпня 2016 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду кримінальне провадження за апеляційною скаргою потерпілої ОСОБА_7 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 10 червня 2016 року, про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_8 у зв`язку із закінченням строків давності по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001056 від 20.10.2014 року,
В с т а н о в и л а:

Цією ухвалою

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Магдалинівка Дніпропетровської області, громадянина України, не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,
звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 185 КК України на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності та на підставі ст. 44, п. 32 ч. 1 ст. 49 КК України. Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КАК України закрито.

Згідно ухвали суду ОСОБА_8 07 серпня 2008 року, у період часу з 08.00 години по 10 годину, в с. Першотравенка Магдалинівського району Дніпропетровської області, маючи вільний доступ до приміщення житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_2 , знаходячись у одній із кімнат, переслідуючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, таємно викрав належну ОСОБА_7 кредитну картку ЗАТ КБ "ПриватБанк" рахунок № НОМЕР_1 з "пін-кодом" від неї, гроші в сумі 500 грн. та три проїзні квитки на потяг за напрямком "Дніпропетровськ - Трускавець" вартістю 193 грн. Заволодівши викраденим, з місця скоєння злочину зник, викрадене майно присвоїв та розпорядився на власний розсуд в корисливих для себе цілях, знявши з викраденої кредитної картки, без урахування комісії, готівку у сумі 3170 грн. та здавши викрадені проїзні документи до каси, чим заподіяв потерпілій матеріальний збиток, без урахування комісії по кредиту, на загальну суму 3863 грн.
В апеляції потерпіла прохала вирок суду першої інстанції скасувати, оскільки судом порушені норми процесуального права в частині розгляду цивільного позову та не розглянуті її вимоги про відшкодування варості вкраденого майна. Вказувала на те, що суд не прийняв ні яких заходів щодо повернення належних їй грошей в розмірі 3863 гривні.

Заперечень на дану апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходило.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення потерпілої ОСОБА_7 , яка прохала вирок суду першої інстанції скасувати та стягнути зі ОСОБА_8 3863 гривні, позицію прокурора ОСОБА_6 , яка заперечувала проти задоволення апеляції потерпілої, перевіривши матеріали провадження в межах апеляції, обговоривши її доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченої ОСОБА_9 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Висновки суду першої інстанції про звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, учасниками судового провадження не оспорюються, а тому, відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України судом апеляційної інстанції не перевіряються.

При звільненні суд врахував, що ОСОБА_8 вчинив злочин передбачений ч. 1 ст. 185 КК України, санкція якої передбачає покарання у виді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або позбавленням волі на строк до трьох років , а тому за ч. 2 ст. 12 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості. Згідно з п. 3 ч. 1ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину середньої тяжкості минуло п`ять років.
Суд прийшов до висновку, що оскільки з дня вчинення ОСОБА_8 злочину минуло більше п`яти років, у зв`язку з чим, в силу п. 3 ч. 1ст. 49 КК України, він підлягає звільненню від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.
З такими висновками суду першої інстанції колегіясуддів погоджується в повному обсязі. Так як, наведені судом обставини ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження та даних судового розгляду справи, підтверджені відповідними документами.

Вирішуючи вимоги апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не порушив загальних засад, передбачених Кримінальним кодексом України, тому доводи апеляційної скарги потерпілої щодо порушення її права на відшкодування шкоди завданої кримінальним правопорушенням, а також щодо затягування розгляду справи, є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.
Не знаходять свого підтвердження доводи апеляційної скарги про відмову в задоволенні цивільного позову потерпілої, оскільки з матеріалів кримінального провадження вбачається, що при розгляді судом першої інстанції цивільній позов взагалі не заявлявся, а був наданий до апеляційної інстанції разом зі скаргою. Таким чином, апелянт позбавив суд можливості розглянути зазначений позов, як у суді першої інстанції так і в апеляції, оскільки в першій інстанції він не був предметом дослідження по суті.
Колегія суддів звертає увагу на те, що потерпіла ОСОБА_7 не втратила права звернення до суду з зазначеним цивільним позовом в порядку цивільного судочинства. Оскільки п.7 ст128 КПК України, передбачено, що Особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.
Будь-яких даних, які б свідчили про наявність при розслідуванні кримінального провадження та його розгляді істотних вимог норм кримінально-процесуальногозакону, які б тягли за собою безумовне скасування всього вироку, по справі не встановлено.

На підставі вищевикладеного, керуючись ч.2 ст.376, ст.404, ст.405, ст.407, ст.419 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_7 , залишити без задоволення, а ухвалу Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 10 червня 2016 року, про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_8 у зв`язку із закінченням строків давності по кримінальному провадженню без змін.

Ухвала набирає чинності з дня її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді:

_____________ _______________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_10