Справа № 375/1379/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/577/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 18 05.05.2016

УХВАЛА
Іменем України
05 травня 2016 року Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
з участю

прокурора ОСОБА_6
представника потерпілого ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження за апеляційними скаргами представника ОСОБА_7 в інтересах потерпілого ОСОБА_9 та обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Рокитнянського районного суду Київської області від 02 березня 2016 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, громадянина України, із базовою загальною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, жителя АДРЕСА_1 , засудженого Рокитнянським районним судом Київської області 24.11.2014 року за ч.3 ст.185 КК України до чотирьох років позбавлення волі та звільненого від відбування покарання з іспитовим строком два роки, з непогашеною судимістю -

засудженого за ч.3 ст. 185 КК України та призначено покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі.

Остаточне покарання ОСОБА_8 призначено у відповідності до ст. 71 КК України та за правилами ст. 72 КК України за сукупністю вироків шляхом приєднання до визначеного судом покарання за новий злочин частково не відбутої частини покарання за попереднім вироком Рокитнянського районного суду Київської області від 24.11.2014 року щодо його особи за ч.3 ст.185 КК України призначено у вигляді чотирьох років шести місяців позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили щодо засудженого ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою. Строк відбування покарання ОСОБА_8 рахувати з дня утримання його під вартою з 02.03.2016 року.

Позов ОСОБА_9 до ОСОБА_8 про відшкодування заподіяних злочином матеріальної та моральної шкоди задоволено частково. Зокрема, з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_9 в рахунок відшкодування заподіяної злочином матеріальної шкоди стягнуто 33 872,12 грн., моральної шкоди 10 000,00 грн., 1 400,00 грн. в рахунок відшкодування понесених судових витрат, а всього 45 272,12 грн.

Вироком також вирішено питання щодо речових доказів.

Згідно вироку, ОСОБА_8 працюючи у травні місяці 2015 року за наймом у потерпілого ОСОБА_9 , а саме в АДРЕСА_2 , обвинувачений в належному потерпілому трейлері виявив грошові кошти. 10 червня 2015 року близько 10:30 години, перебуваючи за вказаною адресою у зв`язку із виконанням робіт за договором найму та виявивши відсутність біля домоволодіння інших працівників та самого потерпілого, він вирішив викрасти раніше виявленні ним у трейлері належні потерпілому грошові кошти.
З метою реалізації свого злочинного умислу, обвинувачений упевнившись ще раз, що його дії не будуть помітними для сторонніх осіб, шляхом вільного доступу проник до трейлера, зі спального приміщення якого викрав належні потерпілому 5000.00 польських злотих.
Викрадені кошти обвинувачений переховав за місцем свого проживання та у послідуючому використав на власні потреби, а саме на придбання легкового автомобіля «ВАЗ 2106», д.н.з. НОМЕР_1 .
Вказаними протиправними діями обвинувачений заподіяв на той час потерпілому матеріальну шкоду на суму 28 582.65 грн.
В апеляційній скарзі представник потерпілого ОСОБА_7 просить вирок Рокитнянського районного суду Київської області від 02 березня 2016 року скасувати та ухвалити новий вирок, яким визнати винним ОСОБА_8 за ч. 3 ст. 185 КК України та призначити покарання у вигляді чотирьох років двох місяців позбавлення волі. Остаточне покарання ОСОБА_8 призначити у відповідності до ст. 71 КК України та за правилами ст. 72 вказаного Кодексу за сукупністю вироків шляхом приєднання до визначеного судом покарання за новий злочин частково не відбутої частини покарання за попереднім вироком Рокитнянського районного суду Київської області від 24.11.2014 року щодо його особи за ч. 3 ст. 185 КК України і таким визначити 4 роки 6 місяців позбавлення волі. Задовольнити цивільний позов в повному обсязі, стягнувши з ОСОБА_8 74 518, 66 грн. матеріальної шкоди, 15000 грн. моральної шкоди та 1400 грн. в рахунок відшкодування понесених судових витрат.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що 19.06.2015 року потерпілим ОСОБА_9 було виявлено відсутність 11 000 польських злотих про що того ж дня останній повідомив правоохоронні органи, та того ж дня працівники Рокитнянського РВ ГУ МВС України в Київській області відібрали пояснення від працюючих, що на той час працювали у ОСОБА_9 .. Під час судового розгляду справи не були усунуті суперечності між поясненнями потерпілого та показами обвинуваченого, який визнав вину у викраденні лише 5 000 польських злотих. Таким чином до обвинуваченого висунуто обвинувачення не на всю суму викрадених коштів з чим він не погоджується, а разом з тим і задоволення цивільного позову в частині визнання вини обвинуваченим також є протиправним, оскільки в потерпілого зникло значно більше коштів, а саме 11 000 польських злотих.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 просить зменшити покарання та врахувати те, що він допомагав правоохоронним органам в розкритті злочину, щиро розкаюється у вчиненому, повністю визнає свою вину, має постійне місце проживання, за яким характеризується позитивно та дівчину, з якою вони очікують народження дитини, має батьків, які знаходяться на пенсії та потребують його допомоги.

Заслухавши суддю-доповідача, представника потерпілого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_7 , яка просила задовольнити її апеляційну скаргу, обвинуваченого ОСОБА_8 , який підтримав свою апеляційну скаргу та просив її задольнити, думку прокурора, який просив відмовити в задоволенні апеляційних скарг, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Як вбачається з вироку суду і матеріалів справи, суд першої інстанції повно, всебічно і неупереджено дослідив всі докази і обставини справи, надав їм належну юридичну оцінку і обґрунтовано прийшов до висновку про доведеність вини і правильність юридичної кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_8 за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане з проникненням у інше приміщення та вчинене повторно.
Вина обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення за яке він засуджений доведена доказами дослідженими в судовому засіданні і не оспорюється в апеляційній скарзі.

Щодо доводів апеляційної скарги представника потерпілого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_7 про задоволення цивільного позову то вони є безпідставними.

Як вбачається із показань обвинуваченого ОСОБА_8 він частково визнає цивільний позов та вказує на те, що викрав лише 5 000 польських злотих, саме така сума зазначена і у пред`явленому обвинуваченні. Посилання потерпілого про те, що гроші були викрадені обвинуваченим у сумі 11 000 польських злотих, не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду та не можуть слугувати достатнім та належним доказом такої обставини. Крім того, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що згідно витягу з кримінального провадження № 0000453 наданим прокурором в судовому засіданні існує паралельне кримінальне провадження стосовно вказаної потерпілим різниці сум.

Щодо доводів апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_8 про пом`якшення призначеного покарання, то вони є необґрунтованими.

Як вбачається з вироку, суд при обранні виду та розміру покарання, врахував характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, котрий відноситься до категорії тяжких, особу обвинуваченого, який на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, раніше судимий, обставиною, що пом`якшує покарання, суд визнав щире каяття, обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Крім того, судом враховано що обвинувачений ОСОБА_8 вчинив новий злочин, не відбувши покарання за попереднім вироком Рокитнянського районного суду Київської області від 24.11.2014 року, що вказує на те, що на шлях виправлення останній не став.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що визначене судом першої інстанції покарання буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_10 та попередження вчинення ним нових злочинів.
Підстав для пом`якшення покарання не вбачається.
Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила:
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та представника ОСОБА_7 в інтересах потерпілого ОСОБА_9 - залишити без задоволення.

Вирок Рокитнянського районного суду Київської області від 02.03.2016 року відносно ОСОБА_8 залишити без змін.

Зарахувати ОСОБА_8 строк попереднього ув`язнення, у період з 02.03.2016 року до моменту набрання вироком законної сили, в строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Головуючий :
Судді :