Справа № 635/3344/16-к
Провадження 1-кп/635/509/2016
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2016 року селище Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря ОСОБА_2

сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_3

потерпілий ОСОБА_4 , представник потерпілого ОСОБА_5

сторона захисту: обвинувачений ОСОБА_6

захисник адвокат ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0002380 за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Мерефа Харківського району Харківської області, громадянина України, який має середньо-спеціальну освіту, не працює, не одружений, раніше не засуджений, зареєстрований і проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

УСТАНОВИВ:

суд вважає доведеним, що 20 червня 2015 року приблизно о 15:00 годині ОСОБА_6 , перебуваючи біля багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 , на ґрунті неприязних стосунків вступив в конфліктну ситуацію із ОСОБА_4 , під час якої наніс останньому три удари кулаком в нижню щелепу обличчя, два удари кулаком в обличчя, а також два удари кулаком в зігнутий лікоть лівої руки, в результаті чого ОСОБА_6 спричинив потерпілому ОСОБА_4 тілесні ушкодження - закриту гостру черепно-мозкову травму у вигляді струсу головного мозку із забитою раною у ділянці нижньої губи, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 3565 ая/15 від 06 вересня 2015 року відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, та забій м`яких тканин із синцем в ділянці лівого ліктьового суглобу, які є легкими тілесними ушкодженнями.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений повністю визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, щодо обставин вчинення кримінального правопорушення дав пояснення, так як це зазначено у вироку, також повністю визнав вимоги за цивільним позовом, тому суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та обмежився допитом обвинуваченого, потерпілого, оголошенням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, при цьому суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, їх позиція є добровільною і роз`яснив, що у такому випадку учасники судового провадження будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Обвинувачений ОСОБА_6 у судовому засіданні підтвердив, що 20 червня 2015 року приблизно о 15:00 годині він, перебуваючи біля багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 , на ґрунті неприязних стосунків вступив в конфліктну ситуацію із ОСОБА_4 , під час якої наніс останньому три удари кулаком в нижню щелепу обличчя, два удари кулаком в обличчя, а також два удари кулаком в зігнутий лікоть лівої руки.

Потерпілій ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснив, що 20 червня 2015 року приблизно о 15:00 годині він перебував біля багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 , де на ґрунті тривалих неприязних стосунків в конфліктній ситуації обвинувачений наніс йому три удари кулаком в нижню щелепу обличчя, два удари кулаком в обличчя, а також два удари кулаком в зігнутий лікоть лівої руки. Підтримав вимоги за цивільним позовом.

Таким чином, суд кваліфікує дії ОСОБА_6 , за ч. 2 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

При призначенні обвинуваченому покарання, необхідного й достатнього для його виправлення та попередження нових злочинів, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, які відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого у вчиненому та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання, судом не встановлено.

Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_6 встановлено, що він на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, не одружений, за місцем проживання скарг та заяв до Мереф`янської міської ради Харківського району Харківської області не поступало, не працює, в період служби з 2008 року по 2012 рік на посаді молодшого інспектора супроводження батальйону міліції спеціального підрозділу служби інкасації УДСО при ГУМВС України в Харківській області характеризується позитивно, за останнім місцем роботи в період з 11 травня 2013 року по 27 лютого 2015 року на посаді оператора кручення та витягування ТОВ «СІНАТІ» характеризується позитивно, раніше не засуджений, вчинив злочин, який відповідно до ст. 12 КК України класифікуються як злочин невеликої тяжкості, при цьому відповідно до характеристики є особою яка впевнено володіє спеціальними засобами та прийомами рукопашного бою, і вчинив злочин проти здоров`я людини, тому обвинуваченому необхідно призначити найсуворіше покарання в межах санкції статті закону, яка передбачає відповідальність за вчинене у виді обмеження волі, але враховуючи, що обвинувачений визнав себе винним у вчинені кримінального правопорушення, визнав цивільний позов і мають місце обставини, що пом`якшують покарання, суд приходить до висновку про можливість звільнення обвинуваченого від відбування призначеного покарання з випробуванням, відповідно до ст. 75 КК України з одночасним покладенням на обвинуваченого обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Вимоги ОСОБА_4 за цивільним позовом про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 4321,24 гривні та моральної шкоди у розмірі 10 000, 00 гривень, суд задовольняє виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 та ч. 5 ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та моральної шкоди, має право під час кримінального провадження пред`явити цивільний позов до обвинуваченого, при цьому цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом, а якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода).

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав та полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Оскільки судом встановлено, що в результаті злочинних дій обвинуваченого потерпілому ОСОБА_4 були спричинені тілесні ушкодження, що свого часу спричинило потерпілому фізичний біль та страждання, вплинуло на його фізичний стан здоров`я і у зв`язку з спричиненням тілесних ушкоджень потерпілий проходив певний курс лікування, що порушило звичайний життєвий ритм і як наслідок спричинило моральні страждання, крім того лікування потребувало коштів, тому суд вважає що потерпілий має право на відшкодування як матеріальної та і моральної шкоди, розмір яких обвинувачений не оскаржував, при цьому суд також враховує, що відповідно до ч. 4 ст. 1193 ЦК України, шкода завдана вчиненням злочину відшкодовується незалежно від матеріального становища особи що завдала шкоди.

Судові витрати, речові докази по справі відсутні.

Заходи забезпечення провадження не застосовувалися.

Керуючись ст. ст. 373-376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України і призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 , звільнити від відбування призначеного за цим вироком суду покарання, якщо ОСОБА_6 , протягом іспитового строку в 1 (один) рік не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки в силу п. 2, 3 ст. 76 КК України: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання чи роботи.

Цивільний позов задовольнити повністю та стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 суму відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 4321 (чотири тисячі триста двадцять одна) гривня 24 коп. та суму відшкодування моральної шкоди у розмірі 10 000 (десять тисяч) гривень 00 коп.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційну скаргу на вирок можуть подати: обвинувачений, його захисник в частині, що стосується інтересів обвинуваченого, прокурор, потерпілий, його представник у частині, що стосується інтересів потерпілого, але в межах вимог, заявлених ними в суді першої інстанції, при цьому вирок не підлягає оскарженню в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Апеляція на вирок суду подається до Апеляційного суду Харківської області через Харківський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку суду.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1