Справа № 468/212/16-к
БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
іменем УКРАЇНИ
15.03.2016 року Баштанський районний суд Миколаївської області у складі: судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Баштанка кримінальне провадження №0000758 по обвинуваченню

ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Добре Баштанського району Миколаївської області, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, працюючого оператором АЗС " АNP " №2, раніше судимого 24.02.2015 року Баштанським районним судом Миколаївської області за ст.185 ч.1 КК України до покарання у виді 80 годин громадських робіт, проживаючого по АДРЕСА_1 , який обвинувачується за ч.2 ст.389 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:
Досудовим розслідуванням встановлено, що вироком Баштанського районного суду від 24.02.2015 року ОСОБА_3 засуджено за ч.1 ст.185 КК України та призначено 80 годин громадських робіт. Вказаний вирок набрав законної сили 27.03.2015 року.

Згідно вимог ст.ст. 36,37 КВК України, ОСОБА_3 зобов`язаний відбувати покарання у виді громадських робіт за місцем свого проживання в с. Добре Баштанського району Миколаївської області.

Даний вирок був направлений до Баштанського РВ КВІ УДПтС України в Миколаївській області для поставлення останнього на облік. Засудженому ОСОБА_3 06.04.2015 року роз`яснено порядок та умови відбування покарання у виді громадських робіт про що відібрано відповідну розписку та видано направлення до Добренської сільської ради Баштанського району, на території якої останній проживає.

22.04.2015 року до кримінально-виконавчої інспекції надійшло повідомлення від Добренської сільської ради про те, що засуджений ОСОБА_3 ознайомився з графіком відбування покарання, але до роботи не приступив. Баштанським РВ КВІ 27.05.2015 року із засудженим ОСОБА_3 проведено профілактичну бесіду та згідно ч.1 ст.40 КВК України винесено попередження, однак засуджений і надалі порушував порядок виконання громадських робіт.

Так, 19.10.2015 року працівниками Баштанського РВ КВІ засудженого ОСОБА_3 опитано, де він пояснив, що не має жодних поважних причин, які перешкоджають виконанню громадських робіт та цього ж дня йому вдруге винесено попередження згідно ч.1 ст.40 КВК України.

Із засудженим ОСОБА_3 03.02.2016 року втретє проведено профілактичну бесіду стосовно не відпрацювання ним громадських робіт, який пояснив, що не має на те поважних причин, за що йому в черговий раз винесено письмове попередження.

Також встановлено, що ОСОБА_3 на даний час постійно знаходиться за місцем свого проживання.

Таким чином, ОСОБА_3 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 КК України - ухилення від відбування громадських робіт особою, засудженої до цього покарання.

02 березня 2016 року між прокурором та обвинуваченим, за участі захисника, укладена угода про визнання винуватості відповідно до ст. 472 КПК України.

Згідно з даною угодою сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ст. 389 ч.2 КК України, та щодо істотних для даного кримінального провадження обставин.

Обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні. Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести обвинувачений за ст. 389 ч. 2 КК України у виді 1 (одного) місяця арешту, на підставі ст.ст. 71,72 КК України з повним приєднанням невідбутої частини покарання за вироком суду від 24.02.2015 року, з остаточним призначенням покарання у виді 1 (одного) місяця 10 (десяти) днів арешту.

Вказані вид та міра покарання визначені сторонами угоди з врахуванням ступеню тяжкості та характеру злочину, наявності декількох пом`якшуючих покарання обставин, до яких відносяться щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується посередньо.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Прокурор та обвинувачений і його захисник підтримали угоду про визнання винуватості та вважають, що є всі підстави для її затвердження судом та визначення погодженого сторонами угоди покарання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч.4 ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Судом в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ст. 389 ч.2 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до злочинів невеликої тяжкості.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом та беззаперечно погоджується на це.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди від 02.03.2016 року між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду від 02.03.2016 року, укладену між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_3 про визнання винуватості.

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.389 ч.2 КК України і призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання у виді 1 (одного) місяця арешту.

На підставі ст.ст. 71,72 КК України приєднати не відбуту частину покарання за вироком Баштанського районного суду Миколаївської області від 24.02.2015 року і остаточно призначити ОСОБА_3 1 (один) місяць 10 (десять) днів арешту.

Міру покарання ОСОБА_3 рахувати з часу приведення вироку до виконання.

На вирок може бути подана апеляційна скарга з підстав, передбачених ч.4 ст. 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

СУДДЯ :