АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1549/16 Справа № 180/3379/15-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 жовтня 2016 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2

суддів: - ОСОБА_3 ,

- ОСОБА_4 ,

за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро матеріали кримінального провадження № 0000848 за апеляційними скаргами заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_6 та прокурора, який приймав участь при розгляді у суді першої інстанції на вирок Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 20 травня 2016 року, щодо:

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Новокиївка Томаківського району Дніпропетровської області, проживаючого та зареєстрованого по АДРЕСА_1 раніше судимого:

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.190, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 187, ч. 2 ст. 186 КК України,

Кримінальне провадження розглянуто за участю:

прокурора - ОСОБА_8 ,

адвокатів - ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 20 травня 2016 року року ОСОБА_7 визнано винним та засуджено:

- за ч.2 ст.190 КК України у виді позбавлення волі строком 1 (один) рік;
- за ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком 3 (три) роки;
- за ч.1 ст.187 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 6 (шість) місяців;
- за ч.2 ст.186 КК України у виді позбавлення волі строком 4 (чотири) роки.
На підставі ч. 1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено покарання ОСОБА_7 у виді позбавлення волі строком 4 (чотири) роки.
На підставі ч. 1 ст. 71, ч. 1 ст. 72 КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 18 грудня 2014 року, та призначено остаточне покарання ОСОБА_7 у виді позбавлення волі строком 4 (чотири) років 0 (нуль) місяців 3 (три) дні.

Прийнято рішення про відшкодування процесуальних витрат.

Обрано запобіжний захід тримання під вартою.

Встановлено початок відбуття покарання з 18 грудня 2015 року.

Вирішено питання про речові докази в порядку ст. 100 КПК України.
Не погодившись з прийнятим рішенням заступник прокурора Дніпропетровської області подав апеляційну скаргу в якій не оспорюючи фактичні обставини кримінального правопорушення, встановлені судом і викладені у вироку, доведеність винуватості у вчиненні злочину і правильність кваліфікації його діяння, просить вирок суду в частині призначення покарання змінити. Виключити з вироку рішення про призначення остаточного покарання обвинуваченому на підставі ст. 71, ст. 72 КК України, та вважати ОСОБА_7 засудженим за ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у вигляді 1 року позбавлення волі, за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі, за ч. 1 ст. 187 КК України до покарання у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі, за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у вигляді 4 років позбавлення волі, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим до покарання у вигляді 4 років позбавлення волі. В інший частині вирок Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 20 травня 2016 залишити без змін.

Свої вимоги обгрунтовує тим, що при призначенні покарання ОСОБА_7 застосував положення ч. 1 ст. 71 КК України і до покарання за вироком від 18 грудня 2014 року частково приєднав невідбуту частину покарання, призначеного вироком Томаківського районного суду від 18.12.2014, та остаточно призначив покарання у вигляді 4 років 3 днів позбавлення волі. Проте, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що засуджений повністю відбув покарання, призначене вироком Томаківського районного суду від 18.12.2014 року.

Також не погодившись з вказаним вироком прокурор, який приймав участь при розгляді у суді першої інстанції подав апеляційну скаргу в якій не оспорюючи фактичні обставини кримінального правопорушення, встановлені судом і викладені у вироку, доведеність винуватості у вчиненні злочину і правильність кваліфікації його діяння, просить вирок суду в частині призначення покарання змінити. Виключити з вироку рішення про призначення остаточного покарання обвинуваченому на підставі ст. 71, ст. 72 КК України, та вважати ОСОБА_7 засудженим за ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у вигляді 1 року позбавлення волі, за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі, за ч. 1 ст. 187 КК України до покарання у вигляді 4 років позбавлення волі, за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим до покарання у вигляді 5 років позбавлення волі. В інший частині вирок Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 20.05.2016 залишити без змін.

Свої вимоги обгрунтовує тим, що при призначенні покарання ОСОБА_7 суд не приділив достатньої уваги тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, а також стійкість умислу засудженого, який вчинив ряд корисливих та зухвалих злочинів.

В ході судового засідання в апеляційній інстанції прокурор відмовився від апеляційної скарги прокурора, який приймав участь при розгляді справи у суді першої інстанції та підтримав в повному обсязі апеляційну скаргу подану заступником прокурора Дніпропетровської області.

Згідно вироку суду ОСОБА_7 визнано винним та засуджено за вчинення злочину за таких обставин: 06.08.2015 року приблизно о 15:00 годин поблизу будинку АДРЕСА_2 , діючи умисно, повторно, зловживаючи довірою ОСОБА_11 заволодів належною їй ігровою приставкою «Soni PSP 3004», заподіявши потерпілій матеріальну шкоду на суму 1250,00 грн.
Також, 26.08.2015 року приблизно о 10:00 годині ОСОБА_7 через відчинене вікно проник до квартири АДРЕСА_3 , звідки, діючи умисно, таємно, повторно, викрав майно належне ОСОБА_12 майно, а саме: колонки акустичні F&D, вартістю 170 грн., WI-FI роутер, вартістю 310 грн., цифровий фотоапарат «Samsung», вартістю 1800 грн., вентилятор «Scarlett», вартістю 150 грн., тим самим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 2430 грн..
Також, 03.09.2015 року, приблизно о 12:00 годині ОСОБА_7 поблизу будинку № 16 Східного кварталу в м.Марганець Дніпропетровської області побачив раніше незнайому йому ОСОБА_13 , підійшов до неї і, діючи умисно, застосував насильство, яке є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої, а саме: наніс ОСОБА_13 тілесні ушкодження, що згідно висновку судово-медичного експерта № 267-Е від 29.09.2015 року відносяться до легких тілесних ушкоджень, та зірвав з шиї і заволодів належним останній золотим ланцюжком, вагою 7 грамів, і хрестиком, вагою 5 грамів, спричинивши потерпілій ОСОБА_13 матеріальну шкоду на загальну суму 5400 грн..
Також, 03.09.2015 року о 16:50 годині ОСОБА_7 позаду будинку № 19 по вул. Лермонтова в м. Марганець Дніпропетровської області зустрів ОСОБА_14 , та діючи відкрито, повторно, з корисливих мотивів, застосувавши до потерпілої насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я, зірвав з шиї потерпілої належний їй золотий ланцюжок, довжиною 50 см, вагою 10 грамів, після чого втік з місця вчинення злочину з викраденим. Своїми діями ОСОБА_7 спричинив ОСОБА_14 матеріальну шкоду в розмірі 4500 грн.
Заслухавши суддю доповідача, доводи прокурора, який підтримав вимоги апеляційної скарги та просив їх зодовольнити, думку захисника ОСОБА_10 та обвинуваченого, які не заперечували протии задоволення апеляційної скарги прокурора та просили її зодовольнити, дослідивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла висновку про те, що вимоги апеляційної скарги прокурора підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно довідки наданої начальником ВКзВСР ОСОБА_15 обвинувачений ОСОБА_7 відбував покарання у виді арешту за вироком Тамаківського районного суду Дніпропетровської області від 18 грудня 2014 року у Жовтоводській ВК № 26.
З відповіді начальника ВКВСР ДУВП № 4 підполковника внутрішньої служби ОСОБА_16 слідує, що ОСОБА_7 покарання за вироком Томаківським районним судом Дніпропетровсбької області за ч. 2 ст. 185, ст. 71, ст. 72 КК України відбув.
Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п. 26 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.03 «Про практику призначення судами кримінального покарання», при визначенні покарання за правилами ст. 71 КК України до покарання за новим вироком повністю або частково приєднується невідбута частина покарання за попереднім вироком. Невідбутою частиною покарання за попереднім вироком треба вважати невідбуту засудженим частину будь-якого основного покарання.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів визнає доводи апеляційної скарги заступника прокурора Дніпропетровської області обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню

Керуючись ст. ст. 404, 407, 409, 408, 414 КПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.03 «Про практику призначення судами кримінального покарання» колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу заступника прокурора Дніпропетровської області- задовольнити.

Вирок Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 20 травня 2016 року щодо ОСОБА_17 змінити.

Вирок Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 20.05.2016 відносно ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 190, ч. З ст. 185, ч. 1 ст. 187, ч. 2 ст. 186 КК України змінити в частині призначення покарання. Виключити з вироку рішення про призначення остаточного покарання обвинуваченому на підставі ст. 71, ст. 72 КК України.

Вважати ОСОБА_7 засудженим за ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у вигляді 1 (один) рік позбавлення волі, за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 3 (три) роки позбавлення волі, за ч. 1 ст. 187 КК України до покарання у вигляді 3 (три) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі, за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у вигляді 4 (чотири) роки позбавлення волі та на підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання у вигляді 4 років позбавлення волі.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.
Ухвалу може бути оскаржено і на неї може бути подана касаційна скарга у Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції.
Судді Апеляційного суду

Дніпропетровської області

_____________ ____________ ____________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4