АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні 02 липня 2016 року, з використанням відеоконференцзв`язку з Печерським районним судом м. Києва, де перебуває підозрюваний ОСОБА_5 , апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 01 липня 2016 року, відносно

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Рівне, Новоукраїнського району, Кіровоградської області, громадянин України, нагородженого державними нагородами України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , зі слів не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289, ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 28, ч. 3, ст. 357 КК України,

за участю: прокурора захисника підозрюваного ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 ,
ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою суду задоволено клопотання прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення у кримінальних провадженнях слідчого відділу управління процесуального керівництва та нагляду за додержанням законів органами, що проводять оперативно-розшукову діяльність Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 , та застосовано до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Строк дії ухвали визначено до 16 години 50 хвилин 28 серпня 2016 року.

Вирішуючи питання про вид заходу забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя місцевого суду зазначає, що матеріалами провадження обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 , оскільки більш м`який запобіжний захід не гарантуватиме та не забезпечуватиме запобігання ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та виконанням підозрюваним процесуальних обов`язків.

Не погоджуючись з ухвалою суду, захисник ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 01 липня 2016 року та винести нову ухвалу, якою обрати його підзахисному запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі.
Зокрема, апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржувана ухвала підлягає скасуванню через неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження.
Так, захисник стверджує, що слідчий суддя в порушенням вимог ст. ст. 177, 178 КПК України не врахував при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою вагомості доданих до клопотання доказів.
Крім того, в апеляційній скарзі звертається увага на те, що в порушення вимог ст. 194 КПК України, слідчий суддя не з`ясував питання застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризикам, зазначених у клопотанні, оскільки в судовому засіданні Народні депутати України: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 заявили клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді особистої поруки та можливості обрання цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_2 .

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника, підозрюваного та прокурора, кожен з яких окремо вважав за необхідне застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, виступи Народних депутатів України ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , кожного окремо про особисту поруку за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, в провадженні Першого слідчого відділу слідчого управлінняГоловної військової прокуратури Генеральної прокуратури України знаходиться кримінальне провадження, внесене 01 квітня 2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000892, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289, ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 28, ч. 3, ст. 357 КК України.

30 червня 2016 року ОСОБА_5 було затримано в порядку ст. 208 КПК України та наступного дня повідомлено про підозру у вчиненні згаданих кримінальних правопорушень.
В той же день, 01 липня 2016 року,прокурор відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення у кримінальних провадженнях слідчого відділу управління процесуального керівництва та нагляду за додержанням законів органами, що проводять оперативно-розшукову діяльність Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 звернувся до Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
01 липня 2016 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва вказане клопотання прокурора задоволено та застосовано до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 16 години 50 хвилин 28 серпня 2016 року.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор, але не доведе недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою статті 194 КПК України, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

При апеляційному перегляді ухвали слідчого судді встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримано не в повній мірі.
З ухвали суду та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні прокурора підстави для обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою перевірялись при розгляді клопотання. При цьому був допитаний підозрюваний, вислухана думка прокурорів та захисників, допитано свідка, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання обрання запобіжного заходу.

Перевіряючи доводи та обставини, на які посилаються прокурор у клопотанні, слідчим суддею з`ясовано, що наведені у клопотанні дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, що дає підстави для застосування до нього заходів забезпечення кримінального провадження, з метою здійснення подальшого розслідування.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

При розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Суд першої інстанції вірно встановив, що ризики заявлені у клопотанні прокурора, хоча й існують, проте мають незначний ступінь небезпеки, про що свідчать ті обставини, що ОСОБА_5 має родину, міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання, державні нагороди. При цьому, з урахуванням доведеності наявних ризиків та доказів можливої причетності підозрюваного ОСОБА_5 до інкримінованих йому злочинів, суд, обмежившись лише посиланням на законодавчі норми кримінального процесуального закону, застосував до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, належним чином не обґрунтувавши прийняте рішення з врахуванням конкретного кримінального провадження та даних про особу підозрюваного.
Слідчому судді, суду необхідно враховувати, що обмеження розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції (правова позиція ЄСПЛ у справі «Белевитський проти Росії», пункти 111 - 112 рішення від 1 березня 2007 року).
Крім того, як вбачається з матеріалів судової справи до суду було подано заяви Народними депутатами України ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 про взяття на поруки підозрюваного ОСОБА_5 , а в судовому засіданні апеляційної інстанції депутати ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , і ОСОБА_9 підтримали в повному обсязі, та взяли на себе, кожен окремо, зобов`язання поручителя, передбачені законом.

Отже, з урахуванням вказаних обставин, рішення слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 , є належним чином невмотивованим.
Колегія суддів, перевіряючи наявність обґрунтованої підозри, вважає, що сукупність матеріалів судової справи, на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі, є достатньою для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу, оскільки обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

Також, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для обмеження свободи особи має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

В рішенні «Єлоєв проти України» Європейський суд з прав людини повторює, що пункт 4 статті 5 Конвенції забезпечує заарештованим чи затриманим особам право на перегляд матеріально-правових і процесуальних умов, які з погляду Конвенції, є суттєвими для забезпечення «законності» позбавлення свободи. Це означає, що компетентний суд має перевірити не лише дотримання процесуальних вимог національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, яка стала підставою для затримання, а також мети, з якою застосовувалося затримання (див. також справу «Буткевічюс проти Литви).

Також, згідно з рішенням Європейського суду з прав людини «Ходорковський проти Росії», при оцінці позбавлення свободи будь-кого суд не обмежується проголошеними видимими цілями взяття та тримання під вартою, про які йдеться, але також розглядає істинні наміри та цілі, що стоять за ними.

На думку колегії суддів, слідчий суддя місцевого суду під час розгляду клопотання прокурора не в повній мірі дотримався підстав застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, оскільки не визначив мету та цілі, які стоять за ним, а тому колегія суддів вважає, що в сукупності із встановленими конкретними обставинами кримінального провадження, даних про особу підозрюваного ОСОБА_5 та практики Європейського суду з прав людини, а саме ст. 5 Конвенції, яка говорить, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність, нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом, достатніх підстав, які виправдовують обмеження права ОСОБА_5 на свободу, за матеріалами справи не встановлено.

Таким чином, враховуючи дані, що характеризують особу підозрюваного, позицію прокурора в суді апеляційної інстанції та недоведеність в клопотанні прокурора того, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не здатний запобігти встановленим ризикам, колегія суддів вважає, що в даному конкретному випадку, апеляційна скарга захисника підлягає задоволенню, на підставі чого ухвалу слідчого судді слід скасувати та постановити нову ухвалу, якою клопотання прокурора задовольнити частково та застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у виді особистої поруки, з покладенням на останнього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Саме такий запобіжний захід на думку колегії суддів буде достатнім, необхідним та доцільним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 та виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Керуючись ст. ст. 176-178, 181, 193, 194, 309, 376, 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 01 липня 2016 року, якою задоволено клопотання прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення у кримінальних провадженнях слідчого відділу управління процесуального керівництва та нагляду за додержанням законів органами, що проводять оперативно-розшукову діяльність Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 , та застосовано до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення у кримінальних провадженнях слідчого відділу управління процесуального керівництва та нагляду за додержанням законів органами, що проводять оперативно-розшукову діяльність Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 про застосування щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, задовольнити частково.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді особистої поруки Народних депутатів України ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 (посвідчення, відповідно, №188, 195, 129, 140).

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , негайно звільнити з-під варти.

Крім того, на підставі ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , наступні обов`язки:
- не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
- утримуватися від спілкування зі свідками та іншими підозрюваними у цьому кримінальному провадженні;

Роз`яснити поручителям Народним депутатам України ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень злочинів, передбачених ст. 257, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289, ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 28, ч. 3, ст. 357 КК України, а також, що кожен з них окремо несе відповідальність за виконання ОСОБА_5 обов`язків, визначених ч. 5 ст. 194 КПК України.

У разі невиконання поручителями ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 взятих на себе зобов`язань, на них накладається грошове стягнення в розмірі від двадцяти до п`ятдесяти мінімальних заробітних плат.

Копію ухвали апеляційного суду про застосування запобіжного заходу у вигляді особистої поруки надіслати для виконання до органу Національної поліції України за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_5 .

Копії даної ухвали вручити підозрюваному ОСОБА_5 та його поручителям ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 .

Контроль за виконанням обов`язків особистої поруки покласти на старшого групи слідчих у цьому кримінальному провадженні.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа №11-сс/796/2304/2016 Категорія: ст.181 КПК УкраїниГоловуючий у першій інстанції ОСОБА_15 Доповідач: ОСОБА_1