Справа № 308/5195/16-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02.06.2016 року м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області
в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали провадження №11-сс/777/153/16 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_7 від 20 травня 2016 року, якою задоволено клопотання про арешт тимчасово вилученого у ОСОБА_6 під час огляду місця події 17.05.2016 року майна, в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР №0000046 від 10.05.2016 року за ст. 368 ч. 3 КК України,
за участю захисника ОСОБА_5 ,
підозрюваного ОСОБА_6
прокурора ОСОБА_8 ,
ВСТАНОВИВ:

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20 травня 2016 року, якою задоволено клопотання військового прокурора Ужгородського гарнізону майора юстиції ОСОБА_9 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання відмовити.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги захисник посилається на те, що клопотання про накладення арешту на тимчасово вилучене 17.05.2016 року майно, було подано до суду 19.05.2016 року, що підтверджується штампом канцелярії Ужгородського міськрайонного суду із зазначенням дати отримання такого клопотання, а отже згідно ч. 5 ст. 171 КПК України строк для звернення до суду із відповідним клопотанням було пропущено, воно не підлягало розгляду та задоволенню, а майно, яке було вилучено у громадянина ОСОБА_6 під час огляду місця події 17.05.2016 року підлягає негайному поверненню особі, у якої таке майно було вилучено.

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20 травня 2016 року задоволено клопотанням військового прокурора Ужгородського гарнізону майора юстиції ОСОБА_9 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно.

Накладено арешт на тимчасово вилучене у ОСОБА_6 під час огляду місця події 17.05.2016 року майна, а саме:
- пакет №5 грошові кошти у сумі 420 євро;
- пакет №4 грошові кошти у сумі 500 гривень;
- пакет №6 грошові кошти у сумі 450 євро;
- пакет №7 мобільний телефон марки Iphone;
- пакет №8 телефон марки «Флай», телефон марки «Сони», ключі від автомобіля марки «Мазди», посвідчення водія ОСОБА_6 , представницьке посвідчення та аркуш паперу з записами;
- пакет №10 куртка ОСОБА_6 .
Рішення про задоволення клопотання про накладення арешту на тимчасово вилучене у ОСОБА_6 під час огляду місця події 17.05.2016 року майна в ухвалі слідчого судді мотивовано тим, що вищевказане майно, на яке слідчим суддею накладено арешт, має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, може бути використано як доказ у вчиненні даного кримінального правопорушення та з метою забезпечення кримінального провадження, запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження вказаного майна. ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, санкція якої передбачає додаткове покарання у виді конфіскації майна. Слідчий суддя відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України вважає обґрунтованим накладення арешту на грошові кошти в сумі 500 гривень, 450 євро, що вилучені у ОСОБА_6 , з метою забезпечення можливої конфіскації майна останнього.

Після доповіді суддею-доповідачем змісту оскарженої ухвали, доводів, викладених в апеляційній скарзі, були вислухані:
- захисник ОСОБА_5 та підозрюваний ОСОБА_6 , які підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги та просили її задовольнити;
- прокурор ОСОБА_8 , який заперечив проти задоволення апеляційної скарги і просив залишити її без задоволення, а ухвалу слідчого судді залишити без змін. Пояснив, що клопотання про накладення арешту на тимчасово вилучено майно до суду не було подано 18.05.2016 року у зв`язку із великим об`ємом роботи у кримінальному провадженні.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення захисника, підозрюваного, прокурора, вивчивши матеріали провадження №11-сс/777/153/16 (справа №308/5195/16-к) і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, військовою прокуратурою Ужгородського гарнізону Західного регіону України здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000046 від 10.05.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 368 ч. 3 КК України.

19.05.2016 року військовий прокурор Ужгородського гарнізону майор юстиції ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно під час огляду місця події 17.05.2016 року.
В клопотанні прокурора вказано, що ОСОБА_6 в порушення вимог ст. 19 Конституції України, ст. 38 Закону України «Про державну службу», ч. 3 ст. 332 та ч. 3 ст. 421 МК України, ч. 3 ст. 1, п. п. 1, 3, 4, 6 ч. 6 ст. 3, п. 33 ч. 6 ст. 3, ч. 10 ст. 4 Положення про відділ митного оформлення №6 (Малий Березний) митного посту «Ужгород» Закарпатської митниці ДФС затвердженого 07.04.2016, будучи начальником відділу митного оформлення №6, та займаючи відповідальне становище, вимагав та отримав від керуючої магазином безмитної торгівлі СП «Д`юті Фрі Трейдінг» ОСОБА_10 неправомірну вигоду в сумі 420 Євро (що становить згідно офіційного курсу НБУ 12079,2 грн.) за не проведення додаткових заходів митного контролю товарів у магазині безмитної торгівлі, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 368 КК України - одержання службовою особою, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди за не вчинення дій в інтересах особи, яка надає неправомірну вигоду, з використанням наданої йому влади та службового становища, поєднане з вимаганням.

17.05.2016 року о 11 год. 41 хв., безпосередньо після вчинення злочину ОСОБА_6 було затримано та під час огляду місця події, в кармані його куртки виявлено та вилучено предмет неправомірної вигоди - купюри номіналом 50 Євро: V2, Х9, S2, S4, Х5, S6, S5, Х4; купюра номіналом 20 Євро: S8, які упаковані в пакет №5.

Одночасно, в ході огляду місця події виявлені та вилучені наступні речі: пакет №4 - грошові кошти у сумі 500 гривень; пакет №6 - грошові кошти у сумі 450 євро; пакет №7 - мобільний телефон марки Iphone; пакет №8 - телефон марки «Флай», телефон марки «Сони», ключі від автомобіля марки «Мазди», посвідчення водія ОСОБА_6 , представницьке посвідчення та аркуш паперу с записами; пакет №10 - куртка ОСОБА_6 .

Встановлено, що вказані предмети є речовим доказом та належать до вище вказаного кримінального провадження.

Вищезазначені вилучені документи та речі, відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України є тимчасово вилученим майном.

17.05.2016 ОСОБА_6 затримано в порядку ст.208 КПК України.

17.05.2016 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України - одержання службовою особою, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди за не вчинення дій в інтересах особи, яка надає неправомірну вигоду, з використанням наданої йому влади, поєднане з вимаганням.

18.05.2016 постановою слідчого вищевказані речі визнані речовими доказами.

Санкція ч. 3 ст. 368 КК України передбачає кримінальну відповідальність у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років із конфіскацією майна.

Предмет неправомірної вигоди - грошові кошти в сумі 420 Євро, які вилучені під час огляду місця події у ОСОБА_6 , необхідні органу досудового розслідування для проведення судово-хімічної та криміналістичної експертизи в експертній установі для з`ясування однорідності спеціальної хімічної речовини, використаної при ідентифікації (помітці) вказаних грошових коштів.

Мобільний телефон «Iphone», необхідний органу досудового розслідування для його детального огляду з фіксуванням вхідних та вихідних дзвінків з нього, оскільки за допомогою вказаного мобільного телефону ОСОБА_6 зв`язувався з заявником та під час їхніх телефонних розмов останні обговорювали деталі вчинення зазначеного кримінального правопорушення.

Мобільний телефон «Флай» та «Соні» ОСОБА_6 необхідний органу досудового розслідування для його детального огляду з фіксуванням вхідних та вихідних дзвінків з нього, оскільки за допомогою вказаного мобільного телефону останній зв`язувався з заявником та під час їхніх телефонних розмов, обговорювали деталі вчинення зазначеного кримінального правопорушення.

Грошові кошти в сумі 500 гривень, 450 євро, вилучені у ОСОБА_6 , необхідні для забезпечення можливої конфіскації майна останнього.

Куртка ОСОБА_6 необхідна з метою проведення судово-хімічної та криміналістичної експертизи в експертній установі для з`ясування однорідності спеціальної хімічної речовини, використаної при ідентифікації (помітці) вказаних грошових коштів.

За результатами розгляду клопотання слідчий суддя 20 травня 2016 року постановив ухвалу, якою задовольнив клопотання військового прокурора Ужгородського гарнізону майора юстиції ОСОБА_9 .

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Частиною 2 цієї статті встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів (п. 1); спеціальної конфіскації (п. 2); конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи (п. 3); відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (п. 4).

При судовому розгляді клопотання про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, слідчий суддя з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні прокурора підстав застосування саме такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Слідчий суддя встановив, що тимчасово вилучене майно під час огляду місця події 17.05.2016 року, а саме купюри номіналом 50 Євро: V2, Х9, S2, S4, Х5, S6, S5, Х4; купюра номіналом 20 Євро: S8, які упаковані в пакет №5; мобільний телефон марки Iphone, телефон марки «Флай», телефон марки «Сони», ключі від автомобіля марки «Мазди», посвідчення водія ОСОБА_6 , представницьке посвідчення та аркуш паперу с записами та куртка ОСОБА_6 мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, оскільки можуть бути використані як доказ у вчиненні даного кримінального правопорушення.

Слідчий суддя свій висновок про задоволення внесеного клопотання також обґрунтував тим, що накладення арешту на вказане в клопотанні майно здійснюється для запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження, що відповідає абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України.

Крім того враховуючи те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, санкція якої передбачає додаткове покарання у виді конфіскації майна, слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку про накладення арешту на грошові кошти в сумі 500 гривень, 450 євро, що вилучені у ОСОБА_6 , з метою забезпечення можливої конфіскації майна.

Встановлення даних обставин при застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження, яким є арешт майна, є правильним, та відповідає вимогам ч. 3 ст. 132 КПК України, якою передбачено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Колегія суддів вважає, що при розгляді клопотання слідчим суддею належним чином досліджені клопотання слідчого та матеріали провадження, встановлена наявність передбачених законом обставин, які пов`язують можливість застосування до підозрюваного ОСОБА_6 заходу забезпечення кримінального провадження, яким є арешт майна, доведено, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання, а також доведено, що може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий звернувся із клопотанням.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Колегія суддів вважає, що порушення слідчим, прокурором встановленого кримінальним процесуальним законом строку подачі клопотання про арешт тимчасово вилученого майна може бути підставою встановленої законодавством відповідальності слідчого, прокурора, але не є самостійною підставою для відмови в його задоволенні слідчим суддею.

Застосування цієї єдиної підстави для відмови в задоволення клопотання про арешт тимчасово вилученого майна мало б наслідком втрату доказів у кримінальному провадженні, що не відповідає завданнями кримінального провадження, якими відповідно до ч. 1 ст. 2 КПК України, є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

З огляду на викладене, зазначена в апеляційній скарзі захисника підстава для скасування ухвали слідчого судді щодо пропуску строку звернення з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна, не спростовує підстави та мету накладення арешту на таке майно.

Порушень норм кримінального процесуального закону України, які б могли стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегія суддів не встановила, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що в резолютивній частині оскаржуваної ухвали слідчого судді допущено описку при написанні прізвища підозрюваного ОСОБА_6 , а саме вказано « ОСОБА_11 », яка підлягає виправленню в суді першої інстанції відповідно до вимог ст. 379 КПК України.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_7 від 20 травня 2016 року, якою задоволено клопотання про арешт тимчасово вилученого у ОСОБА_6 під час огляду місця події 17.05.2016 року майна, залишити без змін.

Відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК України ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3