Справа № 30082016
Провадження 1-кс/127/6346/16
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.08.2016 м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю скаржника ОСОБА_3 , його захисника ОСОБА_4 , представника прокуратури Вінницької області розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого прокуратури Вінницької області від 10 травня 2011 року в частині закриття кримінальної справи №09270147 відносно директора ТОВ "Надра" ОСОБА_5 за ч.5 ст.191 КК України,
в с т а н о в и в:
Скаржник звернувся до суду зі скаргою на постанову старшого слідчого прокуратури Вінницької області 10 травня 2011 року в частині закриття кримінальної справи №09270147 відносно директора ТОВ "Надра" ОСОБА_5 за ч.5 ст.191 КК України. Скаргу мотивував тим, що слідчим відділом Вінницького міського відділу поліції проводиться кримінальне провадження № 0006997 за фактом заволодіння шахрайським шляхом моїми коштами в сумі 1600000 грн., яке вчинив директор ТОВ «Надра» ОСОБА_5 під приводом укладання зі мною фіктивного договору позики, тобто за ч.3 ст.190 КК України. Під час досудового розслідування до матеріалів кримінального провадження № 0006997 частково приєднано необхідні матеріали кримінальної справи №09270147.
У кримінальній справі №09270147 директор ТОВ "Надра" ОСОБА_5 обвинувачувався у зловживанні службовим становищем та у заволодінні моїми коштами шляхом обману та зловживання довірою в особливо великих розмірах за ст. 190 4.4, 364 4.2 КК України ( справу порушено 17 вересня 2009 року), за фактом привласнення та розтрати отриманих з метою не повернення мені коштів в сумі 1600000 грн., за ч.5 ст.191 КК України (справу порушено 15 жовтня 2009 року) , за фактом вчинення службового підроблення з метою заволодіння моїми коштами за ст.366 ч.1 КК України за фактом привласнення та розтрати майна в особливо великих розмірах МПП ТОВ «Слов`янка» та за ч.4 ст.190 КК України - за фактом привласнення та розтрати майна в особливо великих розмірах громадянина ОСОБА_6 . Під час досудового розслідування ОСОБА_5 понад п`ять місяців утримувався під вартою.
Але, 10 травня 2011 року слідчим прокуратури Вінницької області винесено постанову про закриття кримінальної справи щодо ОСОБА_5 , в т.ч. щодо заволодіння коштами скаржника у зв`язку з відсутністю у його діях складу злочину, передбаченого ч.5 ст.191 КК України та за недоведеністю вини у вчиненні злочинів, передбачених ст. 190 ч,4, 364 ч,2 КК України
10 травня 2011 року ОСОБА_5 звільнили з під варти, а кримінальну справу щодо нього, за ч.1 ст.366 КК України, направили до суду для вирішення питання про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінчення строків давності.
07 вересня 2011 року постановою Ленінського районного суду м. Вінниці ОСОБА_5 , звільнено від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.366 КК України у зв`язку із закінченням строків давності. Під час розгляду постанови суд встановив, що ОСОБА_5 навмисно не вніс до договору застави необхідну інформацію, склавши неправдивий офіційний документ. На підставі вказаного, фіктивного документа він отримав кошти.
18 жовтня 2015 року слідчим відділом Вінницького міського відділу поліції за моєю заявою внесено до ЄРДР відомості про те що директор ТОВ «Надра» ОСОБА_5 заволодів шахрайським шляхом моїми коштами в сумі 1600000 грн. та розпочато досудове розслідування за ч.3 ст.190 КК України
При цьому наявність закритих кримінальних справ кримінальних справ за недоведеністю вини, в порядку, передбаченому КПК України 1960 року не є перешкодою для проведення досудового розслідування в порядку, передбаченому чинним КПК України.
У відповіді на його звернення щодо надання інформації про стан розслідування, слідчий ОСОБА_7 у листі за № 12681/200/2016 від 06 07.2016 року повідомив, що під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0006997 встановлено, що директор ТОВ «Надра» ОСОБА_5 , під приводом укладання договору позики, з метою заволодіння коштами скаржника, зловживаючи довірою уклав договір позики за яким отримав 1600000 грн. З метою створення наміру повернути позику ОСОБА_5 , зловживаючи моєю довірою уклав договір про заставу будинку за адресою АДРЕСА_1 , якою забезпечувався договір позики.
При цьому ОСОБА_8 , шляхом використання свого службового становища, не зазначив у договорі про заставу тієї обставини, що Бердичівська міська рада не передавала в оренду земельну ділянку ТОВ "Надра".
Крім того, ОСОБА_5 , навмисно не дотримався домовленості про нотаріальне посвідчення договору застави та всупереч домовленості і договору застави, 02.04.08, передав незавершений будівництвом 5-ти поверховий житловий будинок вартістю 2 788 150 гривень в іпотеку ВАТ АБ "Укргазбанк".
По закінченню граничного терміну повернення позики, тобто до 02.11.2008 року і до даного часу ОСОБА_5 гроші не повернув.
У зв`язку з вчиненням ОСОБА_5 службового підроблення, з метою отримання позички, постановою Ленінського районного суду м. Вінниці від 07 вересня 2011 року, його звільнено від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.366 КК України у зв`язку із закінченням строків давності. Під час розгляду справи ОСОБА_5 погодився на її закриття та частково визнав свою вину у вчиненні службового підроблення.
Під час проведення досудового розслідування зібрано докази, які можуть свідчити про наявність в діях ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України, а не ч.3 ст.190 КК України, оскільки ОСОБА_5 укладав вказаний договір позички з метою заволодіння та не повернення мені коштів, вчинивши службове підроблення будучи директором ТОВ "Надра", тобто службовою особою.
Однак, проведенню та прийняттю передбаченого законом рішення за результатами досудового розслідування щодо ОСОБА_5 за ч. 5 ст.191 КК України перешкоджає той факт, що 10 травня 2011 року старший слідчий з особливо важливих справ прокуратури Вінницької області виніс постанову про закриття кримінальної справи №09270147 відносно директора ТОВ "Надра" ОСОБА_5 за ч.5 ст.191 КК України за відсутністю в його діях складу злочину при заволодінні коштами скаржника.
Тобто, матеріали кримінального провадження № 0006997 свідчать про те, що під час проведення досудового розслідування у кримінальній справі 9270147 щодо заволодіння директором ТОВ «Надра» ОСОБА_5 коштами ОСОБА_3 та при винесенні постанови про закриття справи в цій частині зроблено передчасні висновки про відсутність в діяннях ОСОБА_8 складу злочину, передбаченого ч.5 ст.191 ККУкраїни.
Єдиною обставиною, яку наведено в постанові слідчого про закриття номінальної справи щодо ОСОБА_5 за відсутністю в його діях складу злочину, передбаченого ч.5 ст.191 КК України є на думку слідчого не зазначення в договорі позички вказівки про те, на які цілі надавались кошти. При цьому не враховано, що ст.191 КК України не передбачає таку кваліфікуючу ознаку як нецільове використання позички. А ст.827 ЦК України не передбачено зазначення в договорі позики цілей, на які вона надається.
Тому, закриття кримінальної справи тільки із зазначеної підстави не є тією обставиною, яка свідчить про відсутність в діях директора ТОВ «Надра» складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України.
Про те, що в діях ОСОБА_5 достовірно вбачаються ознаки кримінально правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України скаржнику стало відомо із вказано повідомлення слідчого за результатами досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0006997.
Вказані обставини свідчать про те, що скаржник пропустив передбачений ст.236-3 КПК України строк оскарження постанови про закриття кримінальної справи з поважних причин.
На підставі викладеного, керуючись ст. 236-3, КПК України 1960 року, ст.303( України, розділом XI "Перехідних положень" Кримінального процесуального кодекс України», Просить скасувати постанову про закриття кримінальної справи.
Скаржник ОСОБА_3 та його захисник в судовому засіданні скаргу підтримали за обставин, викладених в скарзі, просив суд її задовольнити.
Представник прокуратури Вінницької обалсті покладався на розсуд суду.
Суд, вислухавши пояснення скаржника, слідчого, дослідивши матеріали скарги та надані докази, встановив наступне.
Статтею 236-5 КПК України(в редакції 1960р.) передбачено, що постанова органу дізнання, слідчого, прокурора про закриття
кримінальної справи може бути оскаржена особою, інтересів якої
вона стосується, або її представником до районного (міського) суду
за місцерозташуванням органу або роботи посадової особи, яка
винесла постанову, протягом семи днів з дня отримання її копії чи
повідомлення прокурора про залишення скарги на цю постанову без
задоволення.
Відповідно до ст. 236-6 КПК України, скарга на постанову органу дізнання, слідчого, прокурора про закриття справи розглядається суддею, який визначається в порядку, встановленому частиною третьою статті 16-2 цього Кодексу, одноособово не пізніше п`яти днів, а у разі складності справи десяти днів з дня надходження закритої справи до суду. Суддя витребує справу, знайомиться з нею, а в разі необхідності заслуховує пояснення особи, яка подала скаргу на постанову. Про час розгляду скарги суддя повідомляє прокурора та особу, що подала скаргу, які вправі взяти участь у її розгляді та висловити свої доводи. При розгляді скарги ведеться протокол судового засідання. Розглянувши скаргу, суддя залежно від того, чи були при
закритті справи виконані вимоги статей 213 і 214 цього Кодексу, приймає одне з таких рішень:1) залишає скаргу без задоволення; 2) скасовує постанову про закриття справи і направляє справу прокурору для відновлення слідства або дізнання. Скасовуючи постанову про закриття справи і направляючи справу
прокурору для відновлення досудового слідства або дізнання, суддя
вказує, які обставини належить з`ясувати при проведенні
досудового розслідування. На постанову судді прокурором, особою, яка подала скаргу, протягом семи діб з дня її винесення може бути подана апеляція до
апеляційного суду. Копія постанови судді надсилається особі, яка прийняла рішення про закриття справи, особі, яка подала скаргу на
постанову, і прокурору, який відмовив у поновленні досудового
слідства або дізнання.
Аналізуючи постанову слідчого, суддя прийшов до висновку, що слідчим не було вжито всіх необхідних заходів для встановлення істини по справі. Крім того, враховуючи вимоги КПК України від 2012р., відомості щодо незаконних дій внесені до ЄРДР, однак лише на підставі ч.3 ст. 190 КК України. А наявна оскаржувана постанова не дає можливості в повному обсязі вжити заходів щодо обєктивного, повного та всебічного розслідування кримінального правопорушення.
Таким чином суддя приходить до переконання, що постанова старшого слідчого прокуратури Вінницької області про закриття кримінального справи від 10.05.2011р. винесена передчасно, досудове слідство проведено неповно та поверхнево, слідчим не перевірено всіх обставин справи, на які вказує скаржник, не проведено ряд слідчих дій, а тому постанова підлягає скасуванню.
Відповідно, доводи викладені в скарзі, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 236-5,236-6 КПК України (в редакції 1960р.),
у х в а л и в :
Скаргу - задовольнити.
Постанову старшого слідчого прокуратури Вінницької області від 10 травня 2011 року в частині закриття кримінальної справи №09270147 відносно директора ТОВ "Надра" ОСОБА_5 за ч.5 ст.191 КК України - скасувати.
Зобов`язати компетентних осіб Вінницького міського відділу поліції внести до ЄРДР відомості щодо розтрати та привласнення директором ТОВ «Надра» ОСОБА_5 коштів в сумі 1600000 грн. та розпочати досудове розслідування за ознакам кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України.
На постанову судді прокурором, особою, яка подала скаргу, протягом семи діб з дня її винесення може бути подана апеляція до апеляційного суду Вінницької області.
Слідчий суддя: