АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження №11кп/790/816/16 Головуючий 1 інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 та ч.2 ст.185 КК України
УХВАЛА
Іменем України
19 квітня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченої - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченої на вирок Київського районного суду м. Харкова від 20.01.2016р. стосовно ОСОБА_7 , -

ВСТАНОВИЛА:
Вказаним вироком

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Харкова, громадянка України, із середньою освітою, непрацююча, одружена, має на утриманні двох неповнолітніх дітей 2008р.н. та 2013р.н., мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судима

-11.12.2014р. за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнена від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік,

засуджена за: - ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України до 2(двох) років 6(шести) місяців позбавлення волі

-ч.2 ст.185 КК України до 2 років та 8 місяців позбавлення волі.

Відповідно до ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначено покарання 2(два) роки 10(десять) місяців позбавлення волі.

Згідно ч.5 ст.71 КК України, частково приєднана невідбута частина покарання за вироком суду від 11.12.2014 року та остаточно визначено покарання у вигляді 3 років позбавлення волі.

Цим же вироком задоволений цивільний позов та вирішена доля речових доказів і процесуальних витрат в порядку передбаченому ст.ст.100, 124 КПК України.

Згідно вироку, в 11год. 35хв. 27.06.2015р. ОСОБА_7 , знаходилась у приміщенні гіпермаркету ТЦ «Караван» ТОВ «ГРУ», розташованого за адресою: м. Харків, вул. Героїв Праці, 7, де умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, викрала з торгівельних полиць шоколадки Мілка, загальною вартістю 310грн. 27коп., і склала їх у торгівельний кошик. Після чого, поклавши викрадений товар до свого пакету та не оплативши його, ОСОБА_7 перетнула лінію кас гіпермаркету, намагаючись вийти із приміщення ТОВ «ГРУ» ТЦ «Караван», однак довести свій злочинний намір до кінця не змогла з причин, не залежних від її волі, так як при виході з магазину з неоплаченим товаром, була зупинена співробітниками охорони магазину.
02.11.2015р. об 11год. 15хв. ОСОБА_7 знаходилась в магазині «Єва», розташованому за адресою: м. Харків, пер. Амурський, 1, де повторно, умисно, з корисливих мотивів, впевнившись, що за її діями ніхто не спостерігає, таємно, взяла з торговельної вітрини шоколадні батончики «Snikers», «M&Ms з горіхами», «Milky Way», «Snikers лісний горіх», загальною вартістю 998грн. 59коп. Після чого, ОСОБА_7 з викраденим майном покинула місце вчинення злочину, розпорядившись ним на власний розсуд. Своїми діями ОСОБА_7 заподіяла ТОВ «РУШ» матеріальну шкоду на вищевказану суму.
Також об 11год. 40хв. 08.11.2015р. ОСОБА_7 знаходилась в магазині «Єва», розташованому за адресою: м. Харків, пер. Амурський, 1, де, повторно, умисно, з корисливих мотивів, взяла з торговельної вітрини шоколадні батончики Мастер Фаус «Snikers», «Bounti Trio», «Snikers Super», загальною вартістю 371грн. 96коп.. Після чого з викраденим майном покинула місце вчинення злочину, розпорядившись ним на власний розсуд. Своїми діями ОСОБА_7 заподіяла ТОВ «РУШ» матеріальну шкоду на вищезазначену суму.
В апеляційній скарзі обвинувачена ОСОБА_7 просить пом`якшити призначене їй покарання, застосувавши до неї ст.69 КК України, посилається на позитивну характеристику, а також на те, що вона на обліках у лікарів психіатра та нарколога не перебуває та на утриманні має неповнолітніх дітей, 2014 та 2008 років народження.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченої ОСОБА_7 , яка на обґрунтування поданої апеляційної скарги просила пом`якшити призначене їй покарання, з`ясувавши думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченої і вважав вирок законним та обґрунтованим, перевіривши доводи апеляційної скарги і матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Так, згідно ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

З матеріалів кримінального провадження (т.4 а.с.85-86), вбачається, що воно розглянуте судом у порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, висновки суду про фактичні обставини справи та винність ОСОБА_7 у скоєнні інкримінованих злочинів ніким із учасників кримінального провадження не оскаржуються, тому апеляційним судом не перевіряються.

Дії ОСОБА_7 , що виразились у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно та таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно кваліфіковані за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 та ч.2 ст.185 КК України правильно, що також не оскаржується учасниками кримінального провадження.

Згідно ст.65 КК України, суд призначає покарання: у межах, встановлених санкцією статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до вимог Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

При призначенні ОСОБА_7 покарання суд першої інстанції врахував характер та ступінь суспільної небезпеки скоєних злочинів, відомості про особу обвинуваченої, яка раніше судима за вчинення аналогічних умисних, корисливих злочинів, не працювала, вчинила злочин у період випробувального терміну за попереднім вироком. Окрім цього, районний суд взяв до уваги позитивну характеристику ОСОБА_7 , а також те, що вона на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває та має на утриманні двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_8 , 2013р.н. та ОСОБА_9 , 2008р.н.

Щире каяття визнано судом в якості обставини, що відповідно до ст.66 КК України, пом`якшує покарання. Обставинами, що обтяжує покарання, судом не встановлено.

Наведені факти свідчать, про те, що обставини, на які посилається обвинувачена в апеляційній скарзі, були реально враховані судом при призначенні їй покарання.

Відповідно до ч.1 ст.69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційний злочин, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин.

З наведеної норми випливає, що призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом можливе лише за наявності кількох обставин, які пом`якшують покарання, а як випливає з матеріалів кримінального провадження у даному випадку встановлена тільки одна така обставина.

З урахуванням вище викладеного, покарання ОСОБА_7 , призначене судом першої інстанції без застосування ст.69 КК України, колегія суддів вважає правомірним.

Разом з цим, колегія суддів зважаючи на конкретні обставини по справі, з урахуванням вищезазначених фактів і даних про особу обвинуваченої, погоджується з висновком суду першої інстанції про можливість її виправлення лише в умовах ізоляції від суспільства, проте вважає призначене їй покарання занадто суворим за своїм розміром і таким, що не відповідає вимогам справедливості передбаченої ст.414 КПК України, а тому приходить до висновку, що відповідно до ч.2 ст.409 КПК України є всі підстави для зміни вироку в цій частині шляхом пом`якшення призначеного покарання.

Отже, апеляція обвинуваченої підлягає частковому задоволенню а вирок в частині призначеного покарання зміні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407 ч.2 ст.409, 414, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченої задовольнити частково.

Вирок Київського районного суду м. Харкова від 20.01.2016р. стосовно ОСОБА_7 змінити шляхом пом`якшення покарання.

Так, призначити ОСОБА_7 наступне покарання:

-за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України - 1(один) рік позбавлення волі;

-ч.2 ст.185 КК України - 1(один) рік 6(шести) місяців позбавлення волі.

Відповідно до ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити - 1(один) рік 6(шести) місяців позбавлення волі.

Згідно ч.5 ст.71 КК України, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком суду від 11.12.2014 року та остаточно призначити покарання 2(два) роки 1(один) місяць позбавлення волі.

Зарахувати в строк відбування покарання, відповідно до ч.5 ст.72 КК України строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 20.01.2016р. по день набрання вироком законної сили тобто по 19.04.2016р.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченою, яка тримається під вартою у той самий строк з моменту вручення їй копії ухвали.

Головуючий

Судді