Апеляційний суд Рівненської області
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
21 квітня 2016 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю прокурора ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника-адвоката ОСОБА_6 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 31 березня 2016 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 31 березня 2016 року частково задоволено клопотання прокурора Рівненської місцевої прокуратури ОСОБА_4 .

Застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Феодосія АР Крим, громадянина України, українця, не працюючого, раніше судимого, ніде не зареєстрованого, без постійного місця проживання, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 30 днів.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту затримання, а саме з 29 березня 2016 року.

Строк дії ухвали встановлений до 28 квітня 2016 року.

На обгрунтування цьго рішення слідчий суддя констатував, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до семи років, може переховуватись від органів досудового розслідування, знищити, сховати або спотворити річ, яка має істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкодити кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення. Також ОСОБА_5 є жителем іншої області, постійного місця проживання в м. Рівне та області немає.

_______________________________________________________________________________________________

№ 11сс/787/81/ 2016 р. Головуючий в суді 1-ї інстанції ОСОБА_9

Категорія: зап. захід Доповідач ОСОБА_1
ОСОБА_5 підозрюється у тому, що він 29 березня 2016 року о 06 год. 50 хв., користуючись послугами перевезення пасажирів служби таксі «305», біля нічного клубу «ZOV», що по вул. Відінська, 9 в м. Рівне, сів до салону автомобіля марки «Daewoo Lanos», номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_10 , та прибувши за адресою замовлення до готелю «Турист», що по вул. Київській, 36 в м. Рівне, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, здійснив напад на ОСОБА_10 , поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, що зазнала нападу, що виразилось у захопленні потерпілого лівою рукою за шию, після чого одразу дістав зі своєї кишені розкладений ніж, який приставив до горла ОСОБА_10 та почав погрожувати його застосуванням з метою заволодіння грошовими коштами потерпілого, який сприйняв вказані погрози як реальні, однак гроші ОСОБА_5 на його вимогу не передав, а за вказівкою продовжив рух по вул. Київська в м. Рівне. Під час якого натиснув на телефоні сигнал тривоги та через декілька хвилин зупинив автомобіль і вибіг на проїжджу частину з метою припинення подальших протиправних дій ОСОБА_5 .

В апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_8 просить скасувати вказану ухвалу та постановити нову, якою обрати ОСОБА_5 запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою особисте зобов`язання, домашній арешт.

В обґрунтування заявлених вимог апелянт зазначив, що вказані в ухвалі ризики незаконно впливати на потерпілого свідків, експертів, спеціалістів у цьому кримінальному провадженні, переховуватись від органів досудового розслідування, а також вчинити інше кримінальне правопорушення не підтверджені жодними доказами.

При цьому, захисник зазначив, що підозрюваний одружений, має дитину та працевлаштований. Крім того, стороною обвинувачення не надано відомостей, які б свідчили про ухилення ОСОБА_5 від виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника-адвоката ОСОБА_6 і підозрюваного ОСОБА_5 , які підтримали апеляційну скаргу та просили скасувати ухвалу, думку прокурора ОСОБА_4 про безпідставність апеляційних доводів і залишення ухвали слідчого судді без зміни, перевіривши матеріали клопотання та обговоривши апеляційні доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчиняти інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів клопотання, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КК України, що підтверджується сукупністю зібраних доказів протоколом огляду місця події від 29.03.2016 року, показаннями потерпілого ОСОБА_11 , свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , рапортом поліцейського РПОП ОСОБА_14 .

У ході апеляційного розгляду прокурор ОСОБА_4 показав суду, що ОСОБА_5 04.04.2016 р. також повідомлено про підозру у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України. Згідно отриманих досудовим слідством пояснень дружини підозрюваного, вона має намір розірвати шлюб з ОСОБА_5 , який не надає матеріальної допомоги, а тому прокурор вважає, що даний шлюб існує формально.

При цьому стороною захисту не було надано доказів на підтвердження сімейного стану підозрюваного, наявності у нього дитини, та даних щодо його працевлаштування, про що зазначено в апеляційній скарзі.

Колегія суддів вважає доведеними ризики переховування ОСОБА_5 від органів досудового розслідування та вчинення іншого кримінального правопорушення зважаючи на дані про особу підозрюваного і його репутацію. Так, ОСОБА_15 був раніше неодноразово судимий за вчинення тяжких злочинів, у тому числі й проти власності, ніде не працює, відсутність у нього міцних соціальних зв`язків, засобів до існування, а також постійного місця проживання та реєстрації у м. Рівне або Рівненській області. Також Крім того, колегія суддів враховує невеликий проміжок часу, який минув з моменту звільнення ОСОБА_5 з Городищенської виправної колонії №96 09.02.2016 року, на підставі ухвали Рівненського районного суду Рівненської області від 01.02.2016 року, до часу вчинення кримінального правопорушення 29.03.2016 року, у якому він підозрюється.

Усі перелічені обставини у своїй сукупності свідчать про наявність ризиків продовження зайняття злочинною діяльністю підозрюваного ОСОБА_5 перебуваючи на волі, а також переховуватись від органів досудового розслідування. Тому, на думку колегії суддів, більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, не здатний запобігти даному ризику.

Крім того, заявляючи вимогу про зміну запобіжного заходу на домашній арешт захисник не вказав, за якою саме адресою слід обрати даний запобіжний захід, оскільки вжите законодавцем словосполучення у ч.5 ст.181 КПК України «житло цієї особи» охоплює випадки, коли підозрюваний є власником (співвласником) такого житла, зареєстрований у такому житлі або постійно або тимчасово проживає у такому житлі без реєстрації. При цьому, при обранні даного виду запобіжного заходу слідчому судді, суду необхідно з`ясувати думку власника такого житла.

Надана слідчому судді світлокопія договору найму житла від 29 березня 2016 року містить дані про те, що ОСОБА_16 для проживання ОСОБА_5 найняла житло у ОСОБА_17 . При цьому стороною захисту не забезпечено явки в судове засідання власника житла та незаявлено клопотання про його виклик.

Посилання ж захисника на практику Європейського суду з прав людини у даному випадку не може слугувати в якості прецеденту для скасування ухвали про обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки при розгляді клопотання було встановлено не лише наявність обґрунтованої підозри, але й наведено обґрунтування наявності реальних ризиків вчинення підозрюваним нового злочину, а також можливості переховуватись від органів досудового розслідування.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні доводи про необґрунтованість ухвали слідчого судді є безпідставними, а тому задоволенню не підлягають.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 31 березня 2016 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_8 без задоволення.

Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3