Дата документу Справа № 1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження №11-сс/778/431/16
Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 серпня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,

заявника ОСОБА_7 ,

адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку матеріали провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 18 липня 2016 року,

ВСТАНОВИЛА:
ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 18 липня 2016 року залишена без задоволення скарга ОСОБА_7 на постанову старшого слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 від 30 травня 2016 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.11.2012р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.384 КК України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати, ухвалити нову ухвалу, якою скасувати постанову старшого слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області від 30.05.2016р. про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000384, за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.384 КК України, мотивуючи тим, що експерти при складанні актів первинної посмертної судово-психіатричної експертизи №120 та №121 від 25.02.2011р. не вивчали пояснення свідків, на які послалися в обох актах, спиралися на медичну документацію, яка не мала в собі належної і допустимої інформації щодо справжнього стану психічного здоров`я померлої особи та, не посилаючись на конкретні медичні дані, виклали власні суб`єктивні міркування з поставлених питань. При цьому слідчий не витребував і не вивчав аудіо записи судових засідань, під час яких надавали пояснення свідки, також не перевірив, чи дійсно мав місце збій комп`ютерного обладнання, в результаті якого не зберігся аудіо запис судового засідання, чи збереглася архівна копія диску. Крім того, слідство належним чином не перевірило відповідність дій експертів нормативно-правовим актам у сфері регулювання експертної діяльності, не з`ясувало у який спосіб виписний епікриз, на підставі якого зроблено висновки експертизи, з`явився у первинних матеріалах, не опитало ОСОБА_10 та інших лікарів з приводу справжності підписів у даному документі.

Зазначені недоліки досудового розслідування, на думку апелянта, не отримали належної оцінки слідчим суддею, а тому висновок про повноту і всебічність розслідування зроблено передчасно.

Заслухавши в судовому засіданні суду апеляційної інстанції суддю-доповідача про суть судового рішення та доводи апеляційної скарги; заявника ОСОБА_7 та адвоката ОСОБА_11 , які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, прокурора, який заперечував проти задоволення скарги; перевіривши матеріали провадження, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_7 задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Відповідно до вимог п.2 ч.1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення, лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів. Його результати мають бути відображені в постанові про закриття кримінального провадження, яка відповідно до вимог ст. 110 КПК України має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Оскаржувана постанова слідчого про закриття кримінального провадження відповідає вказаним вимогам закону, викладені в ній висновки підтверджені доказами, зібраними під час досудового розслідування в даному кримінальному провадженні.

На думку колегії суддів, в ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження слідчим було вжито всі передбачені законом заходи для перевірки викладених в заяві ОСОБА_7 фактів і встановлення всіх обставин справи шляхом допиту свідків, призначення декількох судово-психіатричних експертиз, перевірені усі доводи заявниці, що у подальшому послугувало підставою для закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.11.2012р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.384 КК України.

Всім дослідженим та зібраним у кримінальному провадженні доказам слідчим надана відповідна правова оцінка.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_7 звернулася до слідчого судді зі скаргою на постанову старшого слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області від 30.05.2016р. про закриття кримінального провадження №0000384, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.11.2012р., за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.384 КК України, в обґрунтування якої зазначила, що кримінальне провадження було закрито безпідставно, а тому просила суд скасувати постанову слідчого про закриття кримінального провадження від 30.05.2016р.

Слідчий суддя, залишаючи скаргу ОСОБА_7 без задоволення, в ухвалі зазначив, що в ході досудового розслідування встановлено, що на виконання ухвал Жовтневого районного суду м.Запоріжжя в рамках розгляду цивільних справ за позовом ОСОБА_12 до ОСОБА_7 про визнання шлюбу недійсними та про визнання заповіту недійсним, експертами КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 проведено дві посмертні судово-психіатричні експертизи, за наслідками яких складено висновки від 25.02.2011р. №120 та №121, якими встановлено, що ОСОБА_16 , на час складання заповіту - 22.12.2006р. та на час укладання шлюбу із ОСОБА_7 - 26.01.2007р., виявляв виражені розлади особистості та поведінки внаслідок органічного ураження головного мозку складного ґенезу (енцефалопатія змішаного ґенезу - алкогольного, травматичного, судинного), у силу чого не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Вказані висновки посмертних судово-психіатричних експертиз було покладено в основу рішень Жовтневого районного суду м.Запоріжжя, які набрали законної сили. Цими рішеннями було визнано недійсними шлюб, укладений між заявником ОСОБА_7 та померлим ОСОБА_16 , а також заповіт, який складено ОСОБА_16 на користь ОСОБА_7 .

Крім того, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_16 проходив лікування в КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради з 19.10.2005р. по 23.01.2006р. з діагнозом: лакунарна деменція складного ґенезу (дисциркуляторна, токсична). Згідно виписного епікризу ОСОБА_16 , не дивлячись на лікування, що проводилося, стан хворого погіршувався, на фоні вираженого абстенентного синдрому, посилилися когнітивні розлади. Став дезорієнтований у часі, висловлювався не по суті. У зв`язку з таким станом, деякий час проводилась інтенсивна терапія, після чого, на виході виявляв грубі інтелектуально-мнестичні розлади. У зв`язку з затяжним періодом зазначених розладів переведений до гострого відділення. У подальшому стан хворого дещо покращився. 23.01.2006р. ОСОБА_16 був виписаний за попереднім місцем роботи у зв`язку із збереженням професійних навичок.

Як вбачається з наданих матеріалів, слідчим було призначено проведення ряду судових експертиз у різних експертних установах. При проведенні посмертних судово-психіатричних експертиз було зроблено протилежний висновок, зокрема, що ОСОБА_16 у досліджуваний експертами період розумів значення своїх дій та міг керувати ними.

При цьому, як правильно зазначив слідчий у своїй постанові, всіма експертними установами ОСОБА_16 встановлено тотожній діагноз, формулювання якого змінюється у висновках, у залежності від використання експертами термінології Міжнародної класифікації хвороб 9-го та 10-го перегляду.

Різниця у встановленому діагнозі полягає у визначенні експертами КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради розладу особистості та поведінки ОСОБА_16 , як вираженого.

Визначення ступеню вираженості психічного розладу ОСОБА_16 , як вираженого, стало підґрунтям для винесення кінцевого експертного рішення про його неможливість усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними на момент здійснення юридичних актів - складання заповіту 22.12.2006р. та реєстрації шлюбу від 26.01.2007р.

Наявність актів судово-психіатричних експертиз, які мають протилежний актам №120 та №121 висновок щодо психічного стану ОСОБА_16 само по собі не може свідчити про наявність в діях експертів об`єктивної та суб`єктивної сторони злочину, передбаченого ч.1 ст.384 КК України, і, відповідно, не може бути юридичною підставою для визнання висновків експертів ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 завідомо неправдивими.

Згідно довідки Департаменту охорони здоров`я Запорізької обласної державної адміністрації від 07.05.2014р., яка проводилася на підставі наказу від 25.04.2014р. №381, комісія дійшла висновку, що первинні посмертні судово-психіатричні експертизи відносно ОСОБА_16 проведені згідно чинного законодавства та відповідають вимогам нормативно-правових документів.

Враховуючи викладені обставини, слідчий суддя дійшов до висновку, що слідчий дійшов до обґрунтованого висновку, про те, що встановлені в ході досудового розслідування кримінального провадження обставини у сукупності виключають наявність у діях ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ознак об`єктивної та суб`єктивної сторін складу злочину, передбаченого ч.1 ст.384 КК України, а отже постанова слідчого є законною.

Перевіряючи постанову про закриття кримінального провадження слідчий суддя належним чином перевірив викладені в скарзі ОСОБА_7 факти, дослідив наявні в матеріалах провадження докази, і встановивши повноту і об`єктивність проведення досудового розслідування за заявою ОСОБА_7 , виконання всіх слідчих дій, передбачених КПК України, щодо встановлення обставин справи, та винних осіб, прийшов до обґрунтованого висновку про відповідність постанови про закриття кримінального провадження вимогам ст. 284 КПК України, її законність та обґрунтованість, з належною мотивацією такого рішення, у тому числі, і з мотивацією доводів, зазначених у апеляційній скарзі.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_7 не знайшли свого підтвердження під час перегляду оскаржуваного рішення в апеляційному порядку, оскільки слідчий надав належну оцінку зібраним у справі доказам і цілком обґрунтовано, на підставі зібраних і належним чином оцінених доказів встановив відсутність даних, що свідчили б про наявність в діях ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ознак об`єктивної та суб`єктивної сторони злочину, передбаченого ч.1 ст.384 КК України, а отже і складу кримінального правопорушення, інкримінованого цим особам, а рішення слідчого судді мотивоване повнотою проведеного досудового розслідування та необґрунтованістю доводів заявника щодо його необ`єктивності та упередженості, проведенням всіх необхідних слідчих дій, виконання яких необхідне для прийняття рішення про закриття кримінального провадження, яке ґрунтується на матеріалах провадження за скаргою ОСОБА_7 та є законним і обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя всебічно, повно та об`єктивно дослідив усі надані йому матеріали справи та постановив законне та обґрунтоване рішення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 214, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:
апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 18 липня 2016 року, якою залишена без задоволення скарга ОСОБА_7 на постанову старшого слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 від 30 травня 2016 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.11.2012р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.384 КК України, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4