Справа № 755/3164/16-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"30" вересня 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
головуючогосудді ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з не закінченою середньою технічною освітою, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, -
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора: ОСОБА_4
захисника: ОСОБА_5 ,
законного представника обвинуваченого ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
У судовому засіданні захисником обвинуваченого було заявлено клопотання про його звільнення від кримінальної відповідальності, на підставі положень ч. 4 ст. 289 КК України, оскільки він вперше вчинив дії, передбачені цією статтею, добровільно заявив про це правоохоронним органам, транспортний засіб повернутий власнику, претензій майнового характеру власник транспортного засобу не має, збитки його діями не завдані. При цьому він беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України за викладених в обвинувальному акті обставин.
Прокурор в судовому засіданні клопотання захисника обвинуваченого не підтримав, просив не задовольняти.
Суд, заслухавши доводи обвинуваченого та прокурора, думку обвинуваченого, його законного представника, дослідивши матеріали кримінального провадження, приходить до наступного.
В ході судового розгляду судом достовірно встановлено, що ОСОБА_3 , разом з наглядно знайомим ОСОБА_8 , 10.05.2015 року приблизно о 18 годині 20 хвилин перебували на території гаражного кооперативу, що розташований за адресою: м. Київ, вул., Березняківська, 27, де займалися ремонтом автомобіля «ВАЗ 2106». ОСОБА_3 , побачив, що біля одного із гаражних бокчів припарковано автомобіль марки «Тойота Ленд Крузер Прадо», сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , що належить TOB «К.А.Н. Девелопмент», і перебуває у користуванні ОСОБА_9 , та вирішив подивитись чи є у ньому власник. Коли ОСОБА_3 підійшов до вищевказаного автомобіля, то виявив, що у ньому відчинені ліві передні водійські двері, але нікого нема всередині. Потім, він відчинив дверцята повністю, оглянув салон автомобіля та побачив, що всередині нього знаходяться автомобільні ключі. Після чого, ОСОБА_3 відійшов від автомобіля марки «Тойота Ленд Крузер Прадо», д.н.з. НОМЕР_1 , зачинивши при цьому повністю двері.
Приблизно через 10 хвилин цього ж дня, ОСОБА_3 знову повернувся до вищевказаного автомобіля, та вирішив проїхати до автомобіля «ВАЗ 2106», з метою завести його. При цьому, ОСОБА_3 , усвідомлюючи свої протиправні дії, та розуміючи, що діє без дозволу власника, відчинив передні ліві двері, сів за кермо автомобіля «Тойота Ленд Крузер Прадо», д.н.з. НОМЕР_1 , взяв ключі, які знаходились у підлокітнику автомобіля, вставив в замок запалювання, запустив двигун автомобіля та почав рух на ньому по території гаражного кооперативу, тобто незаконно заволодів транспортним засобом. Проїхавши кілька метрів, ОСОБА_3 вирішив повернути автомобіль та припаркував його на тому ж самому місці, а у подальшому з місця вчинення кримінального правопорушення зник.
Будучи допитаним у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 свою вину в скоєнні зазначеного кримінального правопорушення визнав повністю, надав покази, підтвердив обставини їх скоєння, викладені в установочній частині ухвали, щиро розкаялася в скоєному, не оспорював в судовому засіданні вищезазначені фактичні обставини, встановлені у кримінальному провадженні органом досудового розслідування.
За таких обставин, суд переконавшись, що учасники процесу, вірно розуміють зміст обставин провадження, відсутності сумнівів в добровільності їх позицій, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням, зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують його особу, тих, що стосуються вирішення питання про долю речових доказів, а також відомостей, що мають значення для встановлення фактів і обставин даного кримінального провадження.
Таким чином, на підставі наведеного та з урахуванням визнавальних показань обвинуваченого, який не оспорював фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 вчинив своїми умисними діями кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 289 КК України, а саме незаконне заволодіння транспортним засобом.
В свою чергу, згідно з ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, яким, відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 3 КПК України, є законодавчі акти України, які встановлюють кримінальну відповідальність (Кримінальний кодекс України та закон України про кримінальні проступки), судом (ч. 1 ст. 286 КПК України).
Відповідно до ч. 4 ст. 289 КК України, звільняються від кримінальної відповідальності судом особа, яка вперше вчинила дії передбачені цією статтею, але добровільно заявила про це правоохоронним органам, повернула транспортний засіб власнику і повністю відшкодувала завданні збитки.
Як убачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_3 добровільно заявив працівникам правоохоронних органів про вчинені ним дії, до внесення відомостей про вчинення даного кримінального правопорушення до ЕРДР, транспортний засіб ним було повернуто на попереднє місце його знаходження та збитки власнику завдані не були.
Отже, суд вважає, що є достатньо підстав для звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого за дії, передбачені ч. 1 ст. 289 КК України, у зв`язку з чим клопотання обвинуваченого підлягає задоволенню, а судове провадження закриттю.
Процесуальні витрати у кримінальному проваджені, вирішено відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України.
Долю речових доказів у кримінальному проваджені вирішено, відповідно до ст. 100 КПК України.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 284-286, 288, 372, 395 КПК України, ст. 309 КК України, суд -
Клопотання захисника обвинуваченого задовольнити.
ОСОБА_3 , звільнити від кримінальної відповідальності за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, на підставі ч. 4 ст. 289 КК України.
Речові докази по справі, а саме: DVD диск з відеозаписом - зберігати в матеріалах кримінального провадження.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом семи днів з дня її оголошення

Суддя: