Ухвала
іменем україни
30 червня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
Головуючого ОСОБА_1 ,
суддівОСОБА_2 і ОСОБА_3 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження щодо
ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, такого, що судимості не мав,
за участю прокурораОСОБА_6 ,
ВСТАНОВИЛА:
З касаційною скаргою до суду касаційної інстанції звернувся прокурор.

Вироком Нововоронцовського районного суду Херсонської області від 15 вересня 2015 року ОСОБА_5 засуджено за ст. 336 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку 2 роки та з покладенням на нього обов?язків, передбачених п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 76 КК України.

Ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 25 листопада 2015 року вирок залишено без зміни.
ОСОБА_5 визнано винуватими в тому, що він будучи військовозобов`язаним, на підставі довідки-висновку військово-лікарської комісії №18/24 від 24 вересня 2014 року придатний до несення військової служби, порушуючи вимоги Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Указу Президента України №15/2015 від 14 січня 2015 року «Про часткову мобілізацію», не маючи правових підстав на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, без поважних на те причин ухилився від призову за мобілізацією за наступних обставин.
Так, він, перебуваючи в офісі охоронної фірми « ІНФОРМАЦІЯ_2 » по вул. Гагаріна, 63 в смт. Нововоронцовка Нововоронцовського району Херсонської області 09 червня 2015 року в присутності старшого офіцера відділення комплектування та бронювання сержантів і солдатів ОСОБА_7 , начальника захисту інформації старшини ОСОБА_8 , молодшого спеціаліста служби захисту інформації солдата ОСОБА_9 та водія солдата ОСОБА_10 , а також 09 липня 2015 року в присутності молодшого спеціаліста захисту інформації ОСОБА_9 , призваного за призовом ОСОБА_11 та громадянина ОСОБА_12 відмовився від отримання повісток, якими його було викликано до ІНФОРМАЦІЯ_3 за призовом на військову службу у Збройні Сили України по частковій мобілізації.

ОСОБА_5 , будучи належним чином повідомлений, діючи умисно, безпідставно, з метою ухилення від призову на військову службу за мобілізацією, не з`явився у вказані йому терміни 11 червня та 13 липня 2015 року на 8 годину до пункту збору ІНФОРМАЦІЯ_3 по АДРЕСА_1 , тим самим умисно ухилився від призову на військову службу за мобілізацією та порушив порядок комплектування Збройних Сил України.

У касаційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу апеляційного суду у зв?язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, неправильним застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого внаслідок м`якості. Обґрунтовуючи касаційну скаргу прокурор стверджує, що апеляційний суд порушив вимоги ст. 419 КПК України, оскільки належним чином не мотивував своє рішення щодо законності звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, тобто не надав відповіді на доводи апеляційної скарги прокурора щодо неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність. Зазначені недоліки, за доводами касаційної скарги прокурора, вплинули на те, що засудженому призначено таке покарання, яке не відповідає ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та даним про особу засудженого внаслідок м`якості.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав касаційну скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження, доводи, наведені у касаційній скарзі, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_5 в ухиленні від призову за мобілізацією підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами, яким суд дав належну оцінку, і є обґрунтованим. Дії засудженого за ст. 336 КК України кваліфіковано правильно, що у скарзі не заперечується.
Посилання прокурора у скарзі на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону апеляційним судом, є безпідставними.
Розглядаючи апеляційну скаргу прокурора, апеляційний суд зазначив її суть в ухвалі та докладно виклав мотиви прийнятого ним рішення, ретельно вивчив усі доводи, що містяться в апеляційній скарзі та проаналізував їх.

Оскільки згідно з ч. 1 ст. 404 КПК України апеляційний суд перевіряє судові рішення в межах апеляційної скарги, в якій прокурором не було порушено питання про дослідження в апеляційному суді даних про особу ОСОБА_5 , цей суд з урахуванням положень п.п. 3, 15 ч. 1 ст. 7 КПК України та, дотримуючись вимог ч. 2 ст. 404 України, був позбавленим права досліджувати докази за власною ініціативою з метою погіршення становища засудженого.
За наведених обставин доводи прокурора в касаційній скарзі про те, що апеляційний суд належним чином не мотивував своє рішення щодо законності звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, тобто не надав відповіді на доводи апеляційної скарги прокурора щодо неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, є нікчемними з тих підстав, що апеляційний суд не мав процесуальної можливості дослідити докази та надати їм оцінку.

Рішення апеляційного суду належно мотивовано в ухвалі. З ним погоджується й колегія суддів
Порушень норм кримінального процесуального закону, що тягли б за собою зміну чи скасування судових рішень, не встановлено.
За таких обставин касаційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 434, 436 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:
Ухвалу Апеляційного суду Херсонської області від 25 листопада 2015 року щодо ОСОБА_5 залишити без зміни, а касаційну скаргу прокурора без задоволення.

Ухвала набуває законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_13 ОСОБА_14 ОСОБА_15