Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-кп/781/628/16 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 187 (86, 86-1, 142) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01.07.2016 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кіровограда кримінальне провадження № 90000152 за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 26 травня 2016 року, якою обвинувальний акт щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Якимівка, Маловисківського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою (8 класів), який не працює, неодружений, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий Маловисківським районним судом Кіровоградської області: у 1990 р. за ст. 140 ч. 2 КК України до 11 місяців 22 днів позбавлення волі; у 1992 р. за ст. 206 ч. 2 КК України до 1 року 9 місяців позбавлення волі; у 1994 р. за ст. 144 ч. 1 КК України до 6 місяців позбавлення волі; у 1997 р. за ст. ст. 81 ч. 3, 86-1 КК України до 5 років позбавлення волі, що був звільнений з місць позбавлення волі 08.09.2001 р. за відбуттям строку покарання,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, повернуто прокурору Маловисківського відділу Знам`янської місцевої прокуратури ОСОБА_6 , як такий, що не відповідає вимогам КПК України, для усунення виявлених порушень

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_8

ВСТАНОВИЛА:
Органом досудового розслідування ОСОБА_7 обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, тобто у вчиненні нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного з насильством, небезпечним для життя особи, яка зазнала нападу (розбій), вчиненого за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням в житло.
У підготовчому судовому засіданні суд першої інстанції прийняв рішення повернути обвинувальний акт прокурору,як такий, що не відповідає вимогам КПК України.
Своє рішення суд мотивував тим, що обвинувальний акт не відповідає вимогам п. 2, п. 5, п. 7 ст. 291 КПК України. Зокрема, в обвинувальному акті не зазначені: зміст попередньої змови ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , а саме яке кримінальне правопорушення домовилися вчинити зазначені особи, чи групою осіб та яка роль покладалася на кожного з них до проникнення у житло та у подальшому; фактична роль обвинуваченого в ході проникнення до житла потерпілої; хто з вищевказаних осіб погрожував потерпілій ножем, кидав розпечене вугілля на тіло останньої та наносив численні удари по голові; якою частиною тіла чи предметом (предметами) були завдані удари, їх ймовірна кількість.
Крім того,в обвинувальному акті органи досудового розслідування належним чином не зазначають який розмір шкоди, становить заволодіння належними ОСОБА_10 грошовими коштами у сумі 100 доларів США у національній валюті (гривні) на момент вчинення інкримінованого правопорушення та вартість кожної з двох золотих каблучок.
Разом із тим, суд першої інстанції послався на те, що обвинувальний акт складено та скеровано до суду тільки стосовно ОСОБА_7 , тоді як інша зазначена в обвинувальному акті особа ( ОСОБА_9 ), який начебто діяв за попередньою змовою з ОСОБА_7 не визначена у своєму процесуальному статусі.
В той же час, в обвинувальному акті в порушення вимог п. 2 ч. 2 ст. 291 КПК України не зазначено місце реєстрації та місце фактичного проживання ОСОБА_7 , оскількиіз пояснень обвинуваченого в підготовчому судовому засіданні слідує, що він лише зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , а насправді останні 12 років ОСОБА_7 проживає у РФ, де має постійне місце проживання.
В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_6 , не погоджуючись з прийнятим рішенням, просить ухвалу районного суду скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
В обґрунтування вимог зазначив, що твердження про те, що в обвинувальному акті в порушення вимог п. 5 ст. 291 КПК України належним чином не викладено фактичних обставин кримінального правопорушення є необґрунтованим, оскільки в обвинувальному акті міститься виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими.
Вважає, що з огляду на положення ст. 314 КПК України суд має право повернути обвинувальний акт прокурору виключно з причин невідповідності процесуальним вимогам, однак не вправі на даній стадії вирішувати питання правильності формулювання обвинувачення та давати оцінку фактичним обставинам кримінального правопорушення.
Так, апелянт не погоджується з твердженням суду, що в обвинувальному акті всупереч п. 7 ч. 2 ст. 291 КПК України не вказано розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, так як в ньому містяться відомості щодо заволодіння обвинуваченим належними потерпілій ОСОБА_10 грошовими коштами в сумі 100 доларів США та 500 грн.
Стверджує, що посилання суду щодо не зазначення в обвинувальному акті відомостей щодо кожного обвинуваченого, так як кримінальне правопорушення вчинялося ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , є помилковими. В матеріалах кримінального провадження є вирок Маловисківського районного суду від 04.10.2007 року, яким ОСОБА_11 засуджено за ч. 3 ст. 187 КК України та призначено міру покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років.
Крім того, прокурор не може погодитись з твердженням суду щодо невірних анкетних даних щодо обвинуваченого ОСОБА_7 , оскільки згідно наявного матеріалах кримінального провадження протоколу допиту в якості підозрюваного ОСОБА_7 зазначено, що останній проживає по АДРЕСА_1 , про правильність даних відомостей обвинувачений власноруч розписався.
Заслухавши доповідача, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, просив ухвалу суду скасувати та призначити новий судовий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно положень п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України суд першої інстанції у підготовчому судовому засіданні має право прийняти рішення, зокрема, про повернення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу.
Частиною 2 ст. 291 КПК України встановлено вимоги до обвинувального акта та вказано вичерпний перелік відомостей, які обов`язково він повинен містити.
Відповідно до п. п. 2, 5, 7 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити,
зокрема анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правовому кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
Дослідженням матеріалів кримінального провадження, колегією суддів встановлено, що в обвинувальному акті у кримінальному провадженні № 0000152 містяться всі відомості, визначені ч. 2 ст. 291 КПК України, а тому висновок суду першої інстанції про невідповідність обвинувального акта вимогам ст. 291 КПК України є помилковим, виходячи з наступного.
Як слідує зі змісту обвинувального акту стосовно ОСОБА_7 , - прокурором зазначено у даному процесуальному рішенні фактичні обставини кримінального провадження (час, місце, спосіб та інші обставини), що їх встановлено досудовим розслідуванням, зазначено, яке, за висновком прокурора, кримінальне правопорушення вчинено ОСОБА_7 , правову кваліфікацію цього кримінального правопорушення, посилання на відповідну частину статті закону України про кримінальну відповідальність (ч. 3 ст. 187 КК України). Також, прокурором вказано й кваліфікуючі ознаки злочинного діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 .
Крім того, колегія суддів звертає увагу, що суд першої інстанції вказуючи на неповноту викладу фактичних обставин кримінального правопорушення в частині не розкриття органом досудового розслідуваннякваліфікуючої ознаки розбою «за попередньою змовою групою осіб» вийшов за межі тих питань, які підлягають вирішенню під час підготовчого судового засідання, оскільки фактичні обставини кримінального правопорушення підлягають встановленню виключно під час судового розгляду шляхом дослідження наданих сторонами кримінального провадження доказів.
Посилання суду першої інстанції, як на підставу повернення обвинувального акту про те, що в обвинувальному акті не вказано розмір шкоди, також є помилковим.
Перевіркою матеріалів кримінального провадження, колегією суддів встановлено, що в обвинувальному акті вказано, що кримінальним правопорушенням потерпілій ОСОБА_10 завдано матеріальну шкоду на суму 100 доларів США та 500 грн.. Окрім того, як обґрунтовано вказав в апеляції прокурор, що довідкою вартості викраденого майна визначено вартість 100 доларів США в еквіваленті національної валюти на момент вчинення кримінального правопорушення, а також вартісну оцінку належних потерпілою 2 золотих каблучок по 250 грн.
Також, колегія суддів вважає, що безпідставним є твердження суду першої інстанції, що в обвинувальному акті не визначено статус ОСОБА_9 , який діяв за попередньою змовою з ОСОБА_7 , оскільки щодо ОСОБА_9 ухвалено вирок Маловисківського районного суду від 04.10.2007 року, яким його засуджено за ч. 3 ст. 187 КК України та призначено міру покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років.
Що стосується посилання суду першої інстанції, що в порушення п. 2 ч. 2 ст. 291 КПК України, в обвинувальному акті не зазначено місце реєстрації та місце фактичного проживання ОСОБА_7 , то воно є безпідставним.
Як вбачається з обвинувального акта місцем проживання обвинуваченого є АДРЕСА_1 , що також підтверджується матеріалами кримінального провадження.
З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції повернув обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч. 3 ст. 187 КК України без передбачених кримінальним процесуальним законом підстав, а тому апеляційна скарга прокурора у кримінальному провадженні підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції скасуванню з призначенням нового судового розгляду в суді першої інстанції, який постановив ухвалу в тому ж складі суду.
На підставі викладеного та керуючись ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів.
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному проваджені ОСОБА_6 задовольнити.
Ухвалу Новомиргородського районного Кіровоградської області від 26 травня 2016 року щодо ОСОБА_7 , скасувати.
Призначити новий розгляд кримінального провадження № 90000152 за обвинуваченням ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 187 КК України в суді, який постановив ухвалу в тому ж складі суду..
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді: (підписи)

З оригіналом згідно:
Суддя Апеляційного суду
Кіровоградської області ОСОБА_2