справа № 216/623/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 березня 2016 року
Центрально-Міський районний суд м.Кривого Рогу
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м.Кривому Розі Дніпропетровської області, громадянина України, освіта середня, неповнолітніх дітей на утриманні немає, неодруженого, військовозобов`язаного, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України, -
Указом Президента України «Про часткову мобілізацію» №15/2015 від 14.01.2015 р., затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» №113-VIII від 15.01.2015 р., відповідно до ст.106 ч.1 п.п.1, 17, 20, ст.112 Конституції України та ст.ст.4, 11 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» №3543-XII від 21.10.1993 р. оголошено проведення, зокрема, на території Дніпропетровської області часткової мобілізації та постановлено здійснити призов військовозобов`язаних для забезпечення потреб Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, інших військових формувань України в обсягах, визначених мобілізаційними планами з урахуванням резерву.
Відповідно до ст.1 Закону України «Про оборону України» №1932-XII від 06.12.1991 р. та ст.1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» №3543-XII від 21.10.1993 р. особливий період це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
На виконання цього Указу Президента України та визначених завдань ІНФОРМАЦІЯ_2 18.03.2015 р. з урахуванням стану здоров`я та інших даних, а також відсутності визначених ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» № 3543-XII від 21.10.1993 р. підстав для відстрочки або звільнення від призову на військову службу під час мобілізації, здійснено призов ОСОБА_4 на військову службу під час мобілізації, яку він починаючи з 19.04.2015 р. проходить у військовій частині НОМЕР_1 (військова частина польова пошта НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 ) на посаді кулеметника у військовому званні солдата.
Згідно ст.24 ч.1 п.4 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» №2232-XII від 25.03.1992 р. з 18.03.2015 р. ОСОБА_4 набув статусу військовослужбовця і під час проходження військової служби повинен, окрім іншого, дотримуватися вимог ст.ст.6, 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №548-XIV від 24.03.1999 р., та ст.ст.1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України №551-XIV від 24.03.1999 р., які вимагають від нього свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, постійно бути зразком високої культури, скромності і витримки, берегти військову честь, захищати свою і поважати гідність інших людей, бути ввічливим і дотримуватись військового етикету, поводитися з гідністю і честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.
21.07.2015 р. ОСОБА_4 , діючи в умовах особливого періоду, з прямим умислом, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою тимчасово незаконно ухилитися від неї, вирішив стати на злочинний шлях та у порушення зазначених статутних вимог, а також ст.216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №548-XIV від 24.03.1999 р., самовільно залишити військову частину НОМЕР_1 (військова частина польова пошта НОМЕР_2 ).
Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_4 , 21.07.2015 р. біля 21.00 год., самовільно без дозволу командування залишив військову частину НОМЕР_1 (військова частина польова пошта НОМЕР_2 ) та направився до місця свого постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де став проводити час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та не вживаючи жодних заходів для повернення у вказану військову частину, звернення до правоохоронних, інших державних органів чи органів військового управління за наявності реальної можливості для цього.
07.12.2015 р. біля 18.00 год., тобто більше ніж через один місяць, усвідомлюючи протиправність і помилковість своїх дій, побоюючись кримінальної відповідальності за вчинений злочин, ОСОБА_4 добровільно та з власної ініціативи прибув до військової прокуратури Криворізького гарнізону і заявив про себе, після чого був направлений для подальшого проходження військової служби до військової частини польова пошта НОМЕР_1 (військова частина польова пошта НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 ).
Таким чином, ОСОБА_4 , являючись військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації військової частини НОМЕР_1 (військова частина польова пошта НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 ) на посаді кулеметника у військовому званні солдата, 21.07.2015 р. біля 21.00 год., діючи в умовах особливого періоду, з прямим умислом, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою тимчасово незаконно ухилитися від неї, у порушення вимог ст.ст.6, 11, 16, 49, 127, 128, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №548-XIV від 24.03.1999 р., та ст.ст.1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України №551-XIV від 24.03.1999 р., самовільно без дозволу командування залишив вказану частину та направився до місця свого постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де став проводити час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та не вживаючи жодних заходів для повернення у військову частину, звернення до правоохоронних, інших державних органів чи органів військового управління за наявності реальної можливості для цього, поки 07.12.2015 р. біля 18.00 год., тобто більше ніж через один місяць, усвідомлюючи протиправність і помилковість своїх дій, побоюючись кримінальної відповідальності за вчинений злочин, добровільно та з власної ініціативи прибув до військової прокуратури Криворізького гарнізону і заявив про себе.
В судовому засіданні обвинувачений винним себе визнав, пояснив, що з 18.03.2015 р. призваний на військову службу під час мобілізації до військової частини польова пошта НОМЕР_2 за адресою: АДРЕСА_2 , де займав посаду кулеметника у військовому званні солдат. 21.07.2015 р. з метою відпочинку від обов`язків несення військової служби самовільно залишив військову частину без дозволу командування підрозділу та направився за місцем свого проживання, а саме: АДРЕСА_1 де проводив час на власний розсуд, і лише 07.12.2015 р. прибув до військової частини польова пошта НОМЕР_2 . У вчиненому злочині розкаявся, просить суд не призначати йому сувору міру покарання.
Винність обвинуваченого крім його показань також підтверджується письмовими матеріалами кримінального провадження:
- витягом з наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_3 від 18.03.2015 р. № 71 про призов військовозобов`язаних при частковій мобілізації, згідно якого з 18.03.2015 р. до військової частини польова пошта НОМЕР_4 АДРЕСА_3 призвано солдата ОСОБА_4 а.с.34;
- заявою про вчинення кримінального правопорушення від 03.11.2015 р. а.с.8;
- наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 від 22.07.2015 р. № 2678, про призначення службового розслідування по факту відсутності на військовій службі солдата ОСОБА_4 а.с.9;
- актом службового розслідування по факту самовільного залишення території військової частини солдатом ОСОБА_4 а.с.11-12.
Аналізуючи зібрані по справі докази, суд вважає обвинуваченого винним у кримінальному правопорушенні за ст.407 ч.4 КК України самовільне залишення військової частини вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, військовослужбовцем (крім строкової служби).
При призначенні покарання обвинуваченому суд керується ст.65 КК України та враховує тяжкість вчиненого злочину, особистість винного і обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання: обвинувачений вину визнав, розкаявся у вчиненому, характеризується задовільно, та вважає, можливим із застосуванням ст.69 КК України призначити покарання у вигляді арешту.
Керуючись ст.ст.373-376 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним за ст. 407 ч.4 КК України та із застосуванням ст.69 КК України призначити покарання 2 (два) місяці арешту.
Відбуття арешту здійснювати на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_4 , за адресою: АДРЕСА_4 .
Термін відбування арешту рахувати з моменту затримання засудженого.
Запобіжний захід особисте зобов`язання залишити засудженому до набрання вироком законної сили, після набрання вироком законної сили запобіжний захід відмінити.
Вирок може бути оскаржено в апеляційний суд через Центрально-Міський районний суд м.Кривого Рогу протягом тридцяти днів з дня проголошення.
СУДДЯ: