Справа № 296/4064/16-к
Вирок
Іменем України
04 липня 2016 року м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Малосілка Бердичівського району Житомирської області, українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, одруженого, призваного ІНФОРМАЦІЯ_2 , військовослужбовця військової служби за контрактом, стрілець комендантського відділення комендантського взводу роти охорони військової частини польова пошта НОМЕР_1 , молодший сержант, зареєстрованого та проживаючого за адресою в АДРЕСА_1 , раніше судимого 05.03.2013 року Святошинським районним судом м. Києва за ч.2 ст.185 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.407 КК України,

ВСТАНОВИВ:

15.03.2015 року молодший сержант ОСОБА_4 був призваний під час мобілізації, на особливий період Бердичівським ОМВК на підставі Указу Президента України № 15/2015 від 14.01.2015 року. Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 (польова пошта НОМЕР_1 ) № 3 від 30.05.2015 року молодшого сержанта ОСОБА_4 прийнято на військову службу та призначено на посаду стрільця комендантського відділення комендантського взводу роти охорони військової частини НОМЕР_2 (польова пошта НОМЕР_1 ) та поставлено на всі види забезпечення та 24.07.2015 року ОСОБА_4 уклав контракт на проходження військової служби за контрактом.

Згідно з ст. 1 Закону України «Про оборону України» від 06.12.1991 року та ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 року, особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

У зв`язку із затвердженням Верховною Радою України Указів Президента України «Про часткову мобілізацію» № 303/214 від 17 березня 2014 року, № 454/2014 від 06 травня 2014 року, № 607/2014 від 21 липня 2014 року, № 15/2015 від 14 січня 2015 року, в Україні розпочато мобілізацію та оголошено особливий період, тобто період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до вимог ст.ст. 17, 65, 68 Конституції України визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком громадян України та кожен повинен додержуватися вимог Конституції України та законів України; ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що військовий обов`язок встановлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення Збройних Сил України військовослужбовцями.

У відповідності до вимог ст.ст. 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №548-XIV, та ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №551-XIV, молодший сержант ОСОБА_4 під час проходження військової служби за контрактом, повинен свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; беззастережно виконувати накази командирів; знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою; бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Однак, молодший сержант ОСОБА_4 під час проходження військової служби у Збройних Силах України, в порушення вищезазначених нормативно - правових актів вирішив стати на злочинний шлях та тимчасово ухилитися від військової служби за наступних обставин.

Так, військовослужбовець військової служби за контрактом військової частини - польова пошта НОМЕР_1 молодший сержант ОСОБА_4 в порушення ст. ст. 17, 65, 68 Конституції України, ст.ст. 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, з метою тимчасово ухилитися від військової служби, без дозволу відповідних командирів та поважних причин, знаючи про те, що він повинен проходити військову службу та маючи реальну можливість для цього, незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності, 15.12.2015 року самовільно залишив територію військової частини - польова пошта НОМЕР_1 , яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , до 09.02.2016 року. За час відсутності в частині обов`язки військової служби за посадою не виконував, перебуваючи поза межами військової частини правоохоронні органи або органи державної влади про свою належність до військової служби, про вчинене ним самовільне залишення військової частини та його причини не повідомляв та проводив час на власний розсуд.

09.02.2016 року молодший сержант ОСОБА_4 самостійно повернувся до розташування військової частини - польова пошта НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) та на даний час проходить військову службу за контрактом у вказаній військовій частині на посаді стрільця комендантського відділення комендантського взводу роти охорони.

Обвинувачений ОСОБА_4 винним себе в самовільному залишенні військової частини військовослужбовцем без поважних причин, в умовах дії особливого періоду, крім воєнного стану, визнав, не заперечував скоєння ним злочину за обставин, викладених вище.

Крім визнання вини, винуватість ОСОБА_4 в самовільному залишенні військової частини військовослужбовцем без поважних причин, в умовах дії особливого періоду, крім воєнного стану підтверджується наступними доказами:

рапортом прокурора військової прокуратури Житомирського гарнізону ОСОБА_3 від 18.04.2016 року про виявлення кримінального правопорушення, згідно якого встановлено, що 15.12.2015 року ОСОБА_4 самовільно залишив військову частину польова пошта НОМЕР_1 без поважних причин, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану. Вказаний військовослужбовець до розташування військової частини добровільно прибув 09.02.2016 року.

повідомленням командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 ОСОБА_5 від 09.02.2016 року, згідно якого стрілець комендантського відділення комендантського взводу роти охорони військової частини польова пошта НОМЕР_1 солдат ОСОБА_4 з 15.12.2015 року був незаконно відсутнім, станом на 08.00 годину 09.02.2016 року повернувся до військової частини.

актом проведення службового розслідування з приводу самовільного залишення військової частини ОСОБА_4 від 14.01.2016 року, складеного командиром взводу штабних машин автомобільної роти ОСОБА_6 , згідно якого встановлено самовільне залишення військової частини 15.12.2015 року молодшим сержантом ОСОБА_4 та станом на 14 січня 2016 року знаходиться поза межами військової частини.

рапортом заступника командира роти охорони з ПДП ОСОБА_7 від 15.12.2015 року, згідно якого встановлено відсутність молодшого сержанта ОСОБА_4 та невідоме його місце перебування.

витягом з Книги обліку тимчасово відсутнього та тимчасово прибулого до військової частини особового складу польова пошта НОМЕР_1 , згідно якого встановлена незаконна відсутність ОСОБА_4

копією військового квитка № НОМЕР_3 згідно якого ОСОБА_4 з 24 липня 2015 року проходить службу за контрактом.

витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_2 ( по стройовій частині) за № 3 від 30.05.2015 року, згідно якого ОСОБА_4 з 30.05.2015 року зараховано до списків особового складу частини на всі види забезпечення.

Аналізуючи зібрані по справі докази та оцінивши їх в сукупності, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_4 доведеною повністю та кваліфікує його дії за частиною 4 статті 407 КК України, як самовільне залишення військової частини військовослужбовцем ( крім строкової служби) без поважних причин, в умовах дії особливого періоду, крім воєнного стану.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно статті 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 є активне сприяння розкриттю злочину , щире каяття, повне визнання своєї вини, являється учасником бойових дій в зоні проведення АТО.

Згідно статті 67 КК України обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 не виявлено. ОСОБА_4 раніше судимий, вчинив умисний злочин, але щиро кається, активно сприяв розкриттю злочину, повністю визнав свою вину, виховує малолітню дитину, являється учасником АТО.

З врахуванням викладеного, приймаючи до уваги, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню інших злочинів, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе в умовах без ізоляції від суспільства. При цьому, з урахуванням наявності двох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину та особи винного, який має молодий вік, виховує малолітню дитину, суд застосовує положення ч. 1 ст. 69 КК України і обирає йому покарання у виді службового обмеження.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України та призначити йому покарання, із застосуванням ст.69 КК України , у виді 1 року службового обмеження з відрахуванням із суми грошового забезпечення засудженого 10 відсотків в дохід держави.

На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Житомирської області через Корольовський районний суд на протязі 30 днів з дня його проголошення, а засудженому до позбавлення волі , який перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Головуючий суддя ОСОБА_1