Справа № 464/4054/16-к
пр.№ 1-кп/464/224/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03.06.2016 року

Сихівський районний суд м. Львова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Львові кримінальне провадження, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000393 від 25.03.2016 року, про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, українця, громадянина України, одруженого, працюючого на посаді менеджера з реклами ТзОВ «Хольвего», із середньою освітою, раніше неодноразово судимого, востаннє 18.03.2013 року Франківським районним судом м. Львова за ч. 2 ст. 358, 71 КК України до чотирьох років восьми місяців позбавлення волі, покарання відбув, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,
захисник ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
в с т а н о в и в:
25.03.2016 року о 10 год 15 хв ОСОБА_3 , керуючи автомобілем марки «BMW 318», реєстраційний номер НОМЕР_1 та рухаючись ним у м.Львові по пр. Червоної Калини від вул. Хуторівка в напрямку вул. Сихівської, порушив чинні вимоги Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року зі змінами та доповненнями відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №136 від 06.03.2013 р., а саме: Р.1 п.1.5, Р.2 п.п.2.3. (б), 2.3. (д), 2.9. (а), Р.12 п.п.12.1, 12.3, Р.18 п.18.1, 18.4, що виразилось в тому, що він перебуваючи в стані наркотичного сп`яніння, не був уважним та не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміну, при наближенні до нерегульованого пішохідного переходу, на який вийшла пішохід ОСОБА_5 і перед якою зменшив швидкість та зупинився автомобіль, що рухався по суміжній правій смузі, не вжив заходів для зменшення швидкості руху керованого ним автомобіля аж до повної зупинки, щоб дати дорогу пішоходу, що призвело до наїзду на останню, в результаті чого вона отримала тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості. Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №138/16 від 30.03.2016 р., потерпіла ОСОБА_5 зазнала наступних травм: закритий перелом лівої малогомілкової кістки, які утворились від контакту з тупими предметами і могли бути спричинені 25.03.2016 р. від удару до виступаючих частин рухомого автомобіля в момент дорожньо-транспортної пригоди та відноситься до тілесного ушкодження середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу функції лівої ноги.

Вказані дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 286 КК України, оскільки такий порушив правила безпеки дорожнього руху під час керування транспортним засобом, що спричинило потерпілій середньої тяжкості тілесне ушкодження.
25 травня 2016 року між потерпілою ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_3 укладено угоду про примирення, у відповідності до вимог, передбачених ст. 471 КПК України.

Згідно з даною угодою потерпіла ОСОБА_5 та підозрюваний ОСОБА_3 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій підозрюваного за ч. 1 ст. 286 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, підозрюваний беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні.

Також, вказаною угодою сторонами визначено покарання, яке має бути призначено ОСОБА_3 , а саме покарання у виді штрафу у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян без позбавлення права керування транспортними засобами.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно зі ст. 469 КПК України угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, обвинуваченого чи підозрюваного у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, який, згідно зі ст. 12 КК України, є злочином невеликої тяжкості.

При цьому, судом з`ясовано, що підозрюваний цілком розуміє права визначені ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Крім того, судом з`ясовано у потерпілої ОСОБА_5 , що вона цілком розуміє наслідки затвердження угоди про примирення, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також, судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

Виходячи з викладеного, а також ураховуючи думку прокурора, який підтримав ініціативу потерпілої та підозрюваного щодо укладення та затвердження угоди про примирення, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілою ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_3 від 25 травня 2016 року і про призначення підозрюваному узгодженої сторонами міри покарання.

За вимогами ч. 3 ст. 475 та п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України в резолютивній частині вироку на підставі угоди, у разі визнання особи винуватою зазначається рішення про відшкодування процесуальних витрат.
Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтвердженні витрати на залучення експерта.
Під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000393 було проведено три експертних дослідження, які були проведені за рахунок державного бюджету. Тому вартість проведених експертиз підлягає стягненню з підозрюваних в дохід держави.
Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України,

у х в а л и в:
Затвердити угоду про примирення від 25 травня 2016 року, укладену між потерпілою ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 (три тисячі чотириста) гривень без позбавлення права керування транспортними засобами.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави процесуальні витрати, пов`язані з проведенням експертиз в сумі 2 902 (дві тисячі дев`ятсот дві) грн. 68 коп.

Вирок може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Львівської області через Сихівський районний суд м. Львова, з підстав, передбачених ч.3 ст. 394 КПК України.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1