Справа № 490/3222/16-к
н/п 1-кс/490/1642/2016
Центральний районнний суд м. Миколаєжва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 травня 2016 року Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого військової прокуратури Миколаївського гарнізону лейтенанта юстиції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця, який проходив військову службу на посаді механіка водія 2 розрахунку 2 протитанкового артилерійського взводу, 16 протитанкової артилерійської батареї протитанкового артилерійського дивізіону в/ч НОМЕР_1 , у військовому званні старший матрос,
за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 408 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
До суду надійшло клопотання слідчого військової прокуратури Миколаївського гарнізону лейтенанта юстиції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Згідно вказаного клопотання, 02.03.2015 року громадянин ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 призваний за мобілізацією для проходження військової служби.
З моменту видання виконувачем обов`язків Президента України Указу «Про часткову мобілізацію» № 303/2014 від 17.03.2014 на території України почав діяти особливий період, який триває до теперішнього часу.
Згідно п.п. 1, 3 ч. 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).
Про особливий період несення військової служби та порядок проходження військової служби старшому матросу ОСОБА_5 достеменно було відомо, і до часу самовільного залишення місця служби останній дотримувався встановленого порядку несення служби та виконував покладені на нього завдання.
20.12.2015 року об 03 год. 00 хв. старший матрос ОСОБА_5 з метою тимчасово ухилитися від виконання обов`язків з військової служби, без поважних на те причин, самовільно залишив місце служби - військову частину НОМЕР_1 у місці дислокації протитанкового артилерійського дивізіону (м. Очаків, санаторій «Сонячний») та перебував за фактичним місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де проводив час на власний розсуд.
26.11.2016 року об 11 год. 00 хв. ОСОБА_5 добровільно прибув до військової прокуратури Миколаївського гарнізону, та заявив про себе та вчинене ним кримінальне правопорушення злочин, того ж дня ОСОБА_5 повернувся до військової частини та приступив до виконання службових обов`язків.
Таким чином, старший матрос ОСОБА_5 підозрюється в тому, що 20.12.2015 року об 03 год. 00 хв., діючи умисно, будучи військовослужбовцем призваним за мобілізацією, з метою тимчасово ухилитися від виконання обов`язків з військової служби, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, самовільно залишив місце служби - військову частину НОМЕР_1 у місці дислокації протитанкового артилерійського дивізіону (м. Очаків, санаторій «Сонячний») та незаконно без поважних причин перебував поза її межами до 11 год. 00 хв. 26.11.2016 року, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України (в редакції закону від 12.02.2015) нез`явлення вчасно на службу без поважних причин з відпустки, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.
Окрім цього, 23.02.2016 року об 08 год. 30 хв. старший матрос ОСОБА_5 з метою ухилитися від виконання обов`язків з військової служби, без поважних на те причин, самовільно залишив місце служби - військову частину НОМЕР_1 у місці дислокації протитанкового артилерійського дивізіону ( АДРЕСА_2 , санаторій « ІНФОРМАЦІЯ_3 ») та продовжує незаконно перебувати поза її межами, проводячи час на власний розсуд, приховуючи свою належність до Збройних Сил України, не повідомляючи про себе органам військового управління та правоохоронним органам, як про військовослужбовця, який самовільно залишив військову частину.
Таким чином, старший матрос ОСОБА_5 підозрюється в тому, що 23.02.2016 року об 08 год. 30 хв. діючи умисно, будучи військовослужбовцем призваним за мобілізацією, з метою ухилитися від військової служби, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, самовільно залишив місце служби - військову частину НОМЕР_1 у місці дислокації протитанкового артилерійського дивізіону (м. Очаків, санаторій «Сонячний»), та продовжує незаконно перебувати поза її межами, проводячи час на власний розсуд, приховуючи свою належність до Збройних Сил України, не повідомляючи про себе органам військового управління та правоохоронним органам, як про військовослужбовця, який самовільно залишив військову частину,
тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 408 КК України (в редакції закону від 12.02.2015) дезертирство, тобто самовільне залишення місця служби з метою ухилитися від військової служби, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.
Викладені обставини, що дають підстави підозрювати старшого матроса ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджуються зібраними матеріалами службового розслідування, протоколами допиту свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
22.03.2016 року до територіального підрозділу ГУНП за місцем проживання ОСОБА_5 в порядку ст. 40 КПК України направлено доручення про проведення слідчих (розшукових) дій з метою встановлення місцезнаходження останнього, в ході виконання доручення позитивного результату досягти не вдалося.
Оскільки всі слідчі (розшукові) та інші процесуальні дії для встановлення місцезнаходження підозрюваного виконані, але ОСОБА_5 не встановлено, підозрюваний продовжує переховуватись від органів досудового розслідування з метою ухилення від кримінальної відповідальності, 05.04.2016 слідчим оголошено розшук підозрюваного ОСОБА_5 проведення якого доручено оперативному підрозділу ГУНП в Хмельницькій області.
Таким чином, дії ОСОБА_5 підпадають під кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 408 КК України, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі від 5 до 10 років, тобто даний злочин відноситься до категорії тяжких злочинів.
У судовому засіданні прокурор надав клопотання, відповідно до якого, просив застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, оскільки останній добровільно з`явився до військової прокуратури, і на теперішній час вже перебуває на службі у військовій частині.
ОСОБА_5 у судовому засіданні не заперечував проти обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, підтримавши думку прокурора.
Згідно статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно статті 178 Кримінального процесуального кодексу України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого та інші відомості.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, проходив військову службу на посаді механіка водія 2 розрахунку 2 протитанкового артилерійського взводу, 16 протитанкової артилерійської батареї протитанкового артилерійського дивізіону в/ч НОМЕР_1 , у військовому званні старший матрос, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , обґрунтовано підозрюється органом досудового слідства у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 408 КК України, яке відповідно до вимог ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.
Відповідно до протоколу від 06.05.2016 року ОСОБА_5 особисто, добровільно прибув до військової прокуратури, провину у інкримінованому злочині визнав.
У судовому засіданні прокурором було подано клопотання із проханням застосувати до підозрюваного міру запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.
Так, згідно вимог ч. 4 ст. 194 КПК, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Таким чином, з урахуванням обставин, які були встановлені у судовому засіданні суд вважає, що на теперішній час відсутні обґрунтовані ризики для обрання відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Разом із тим, враховуючи, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких, раніше переховався від органу досудового розслідування, однак добровільно особисто з`явився до військової прокуратури, відносно нього необхідно обрати міру запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, яка буде необхідною і достатньою для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 .
Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК суд вважає необхідним покласти на ОСОБА_5 відповідні обов`язки, а саме: прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
Керуючись вимогами ст.ст. 176-179, 183, 193 - 194 Кримінального процесуального кодексу України, -
В задоволенні клопотання слідчого військової прокуратури Миколаївського гарнізону лейтенанта юстиції ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 408 КК України - відмовити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні зобов`язання: не відлучатись із військової частини НОМЕР_1 ; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Роз`яснити ОСОБА_5 , що в разі невиконання покладених обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладене грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.
Апеляція на ухвалу може бути подана безпосередню до Апеляційного суду Миколаївської області протягом 5 днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1