Справа № 426/1100/16-к
Провадження № 11-кп/782/244/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

« 24 » жовтня 2016 року Апеляційний суд Луганської області у складі:

головуючого: ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю прокурора ЧерненкоС.С

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

спеціаліста інформаційних

технологій: ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні Апеляційного суду Луганської області в м. Сєвєродонецьку в режимі відеоконференції апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Сватівського районного суду Луганської області від 17.06.2016 р. яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сватове Луганської області, українця, громадянина України, не одруженого, з середньою освітою, офіційно працюючого різноробочим у Сватівському обласному будинку - інтернаті для громадян похилого віку та інвалідів, маючого на утриманні сина ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 , інваліда 3 групи загального захворювання, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засудженого:

-08.06.2015 Сватівським районним судом Луганської області за ст. 309 ч. 1 КК України до позбавлення волі строком 2 роки, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з випробувальним строком 1 рік 6 місяців;

засуджено ч. 2 ст. 309 КК України до 2 років 3 місяців позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Сватівського районного суду Луганської області від 08.06.2015 року за ч. 1 ст. 309 КК України у вигляді 1 місяця позбавлення волі і остаточно призначено покарання у вигляді 2 років 4 місяців позбавлення волі.

Обрано ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, взято його під варту в залі суду негайно.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 обчислюється з моменту взяття під варту, тобто з 17 червня 2016 року.

Процесуальні витрати стягнуто згідно ст.124 КПК України.

Питання щодо речових доказів вирішено відповідно до ст.100 КПК України.

Вироком суду ОСОБА_6 визнано винним та засуджено за те, що повторно, у середині серпня 2014 року, більш точної дати та часу в ході досудового та судового слідства встановити не надалося можливим, ОСОБА_6 , маючи умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, знайшов за будівлею сараю, що розташований на території подвір`я за місцем свого постійного проживання, а саме: за адресою АДРЕСА_1 , та зірвав дикорослі рослини коноплі, які росли у нього на присадибній ділянці. В цей же день ОСОБА_6 зірвав три виявлені ним дикоростучі рослини коноплі, дві з яких помістив для висушування на горищі вищезазначеної будівлі сараю, а одну поклав у приміщенні нежилої пристроєної кімнати свого жилого будинку за вищезазначеною адресою.

06.02.2016 року за місцем проживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , був проведений огляд території домоволодіння та жилого будинку за вказаною адресою, в ході якого були виявлені та вилучені працівниками поліції на горищі сараю, розташованого за місцем проживання ОСОБА_6 , дві висушені рослини з характерними ознаками рослин коноплі, та в нежилому приміщенні прибудованої кімнати жилого будинку одну рослину з характерними ознаками рослин коноплі, що належать ОСОБА_6 . Згідно висновку експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів № 19/113/8-2/78е від 11.02.2016, вилучені за місцем проживання ОСОБА_6 речовина у газетному згортку, надана на експертизу у пакеті- Експертної служби МВС України №0289699, є сумішшю особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено, - канабісом. Маса канабісу у суміші у перерахунку на суху речовину 24,2 грама. Речовина надана на експертизу у пакеті Експертної служби МВС України №3153493, є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено, - канабісом. Маса канабісу у перерахунку на суху речовину становить 80,7 грама. Загальна маса канабісу, наданого на експертизу у двох пакетах Експертної служби МВС України, у перерахунку на суху речовину складає 104,9 грама.

В апеляційній скарзі, як вбачається із її смислу, обвинувачений ОСОБА_6 просить змінити вирок та призначити більш м`яке покарання.

Обвинувачений посилається на те, що суд не прийняв до уваги ті обставини, що він є інвалідом 3 групи, потребує хірургічної операції; офіційно працює, має позитивну характеристику по місцю мешкання та місцю роботи, має неповнолітнього сина, 2002 року народження.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого, який підтримав доводи апеляційної скарги та просив змінити вирок і пом`якшити покарання, думку захисника, яка просила задовольнити апеляційні вимоги обвинуваченого, думку прокурора, який заперечував проти доводів апеляційної скарги та вважав вирок суду законним і обґрунтованим, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, провівши судові дебати та вислухавши останнє слово обвинуваченого ОСОБА_9 , апеляційний суд вважає вирок суду таким, що підлягає залишенню без змін з наступних підстав.

Висновок суду щодо доведеності винуватості в скоєнні кримінальниого правопорушення при обставинах, встановлених судом, підтверджується зібраними доказами, перевіреними судом, відповідає фактичним обставинам справи, і не оспорюється в апеляційній скарзі.

Суд першої інстанції, ґрунтовно дослідивши та проаналізувавши докази, дав їм належну оцінку, яка не викликає сумніву у апеляційного суду. Апеляційний суд вважає, що суд обгрунтовано визнав винним ОСОБА_6 в незаконному придбанні, зберіганні наркотичних засобів без мети збуту, скоєному повторно, правильно кваліфікував його дії за ч.2 ст.309 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_10 , суд, згідно ст.65 КК України, враховував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, що відноситься, відповідно до ст.12 КК України, до категорії злочинів середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який офіційно працює, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, був засуджений та скоїв злочин у період іспитового строку, всі обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_6 та навів іх у вироку, а саме: щире каяття, сприяння розкриттю злочину, знаходження на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Обставин, які згідно ст.67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
Призначене судом покарання ОСОБА_6 приближено до мінімальної межі санкції ч.2ст.309 КК України, відповідає тяжкості скоєного та даним про особу обвинуваченого.

Підстав для застосування ст.ст.69, 75 КК України апеляційний суд не вбачає.

За таких обставин апеляційний суд не може погодитись з доводами апеляційної скарги обвинуваченого і вважає вирок суду таким, що підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд,-

УХВАЛИВ:

Вирок Сватівського районного суду Луганської області від 17 червня 2016 року стосовно ОСОБА_6 залишити без змін.

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.
На підставі ч.5ст.72 КК України зарахувати строк покарання ОСОБА_6 перебування його в слідчому ізоляторі з розрахунку один день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі з 17.06.2016року по 24.10.2016 рік.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення.

СУДДІ:

-------------------------- ---------------------------- -----------------------------