Справа № 367/4179/16-к
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 травня 2016 року слідчий суддя Ірпінського міського суду Київської області ОСОБА_1 , ознайомившись із клопотанням старшого слідчого Ірпінського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001618 від 18.07.2015, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України ,
в с т а н о в и в :
18.05.2016 року до Ірпінського міського суду Київської області надійшло клопотання старшого слідчого Ірпінського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 , погоджене із прокурором у кримінальному провадженні прокурором Києво-Святошинської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001618 від 18.07.2015, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.

В обґрунтування зазначеного клопотання слідчий посилається на те, що у провадженні слідчого відділу Ірпінського відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Київській області перебувають матеріали кримінального провадження внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001618 від 18.07.2015, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що 18.07.2015 до ЧЧ Ірпінського МВ ГУМВС України в Київській області надійшла письмова заява від гр. ОСОБА_4 (представника ПП ОСОБА_5 ») щодо підробки документів зі сторони колишнього директора підприємства під час передачі у власність квартирних приміщень АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 .

Допитана як свідок ОСОБА_6 надала наступні покази, що з метою залучення фінансових ресурсів на фінансування будівництва багатоквартирних житлових будинків, ПП «Білдгрупменеджмент» здійснило випуск цільових облігацій.Відповідно до 4.4 проспект емісії ПП «Білдгрупменеджмент», джерелом погашення цільових облігації Підприємства є новозбудована кількість квадратних метрів багатоквартирних житлових будинків, об`єктів соціального та комерційного призначення по АДРЕСА_4 . При погашенні облігацій власник отримує у власність визначену у договорі про участь у будівництві квартиру, по площі еквівалентну кількість облігацій, якими він володіє. Згідно п. 4.7.8. проспекту емісії облігацій ПП «Білдгрупменеджмент», дата закінчення, погашення облігацій серії Е 31.12.2015 року. При проведенні інвентаризації, підприємство встановили, що жилі квадратні метри в даному будинку були переоформлені на фізичних осіб, які не є власниками облігацій. Фактично, керівник підприємство - ОСОБА_7 , безумовно знаючи, що підприємство залучило грошові кошти на будівництво даних квартир через відчуження цільових облігацій, на користь ТОВ «Фордон Есет Менеджмент», що діє від власного імені, в інтересах та за рахунок Пайового закритого не диверсифікованого венчурного інвестиційного фонду «Ірпінська інвестиційна група», яке сплатило за них у повному обсязі обумовлені грошові кошти, переоформила у липні 2014 року квартири АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 та АДРЕСА_5 на свою рідну сестру ОСОБА_8 . Так, 17.07.2014 року ОСОБА_8 отримала на вказані квартири свідоцтва про права власності серія і номер НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , які видані Реєстраційною службою Ірпінського міського управління юстиції в Київській області. У зв`язку з тим, що ОСОБА_7 була керівником підприємства та володіла печаткою підприємства, остання оформила необхідний пакет документів від імені підприємства, який став правовою підставою для прийняття Реєстраційною службою Ірпінського міського управління юстиції в Київській області рішення про реєстрацію про реєстрацію права власності на зазначені квартири за її рідною сестрою. Переслідуючи мету незаконного оформлення права власності на імя ОСОБА_8 , та достовірно знаючи, що остання не проживає на території України більш ніж 5 років, ОСОБА_7 , користуючись зовнішньою схожістю зі своєю сестрою близнючкою ОСОБА_8 , використовуючи паспорт громадянина України ОСОБА_8 подала особисто, завчасно виготовлений нею пакет документів в Реєстраційну службу та отримала правовстановлюючі документи на вказані квартири, які надали їй право вільно володіти, користуватися та розпоряджатися квартирами, які будувалися за рахунок коштів ТОВ «ФордонЕсет Менеджмент», що діє від власного імені, в інтересах та за рахунок Пайового закритого не диверсифікованого венчурного інвестиційного фонду «Ірпінська інвестиційна група». Попередньо визначивши участь кожного у скоєнні злочину, ОСОБА_7 , повторно використовуючи паспорт своєї сестри близнючки ОСОБА_8 , 13.12.2014 року звернулась до приватного нотаріуса Ірпінського міського нотаріального округуЛагоди ОСОБА_9 та шляхом підробки підпису ОСОБА_8 , оформила нотаріальну довіреність за № 2572 на ім`я свого законного чоловіка ОСОБА_10 з правами відчуження даних квартир та отримання грошових коштів від продажу цих квартир.

Допитаний як свідок ОСОБА_10 , підтвердив факт того, що гр. ОСОБА_8 , являється рідною сестрою колишнього директора «ПП ОСОБА_11 » ОСОБА_7 , та те що вони є двійнятами, також підтвердив факт надання йому довіреності ОСОБА_8 . Зазначив, що місцезнаходження вказаної громадки йому не відомо та за яких обставин вона займалась оформлення квартир йому не відомо.

Згідно ЗУ «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» відомості про перетин кордону містяться та зберігаються у Державній прикордонній службі України.

Відповідно ОСОБА_8 , не могла надавати нотаріальну довіреність та укладати договори про купівлі та продаж квартир оскільки, згідно отриманої інформації з Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України гр. ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 , виїхала з України 13.05.2008 року і по теперішній час не поверталась. Хоча згідно витягу з єдиного реєстру довіреностей №29513095 від 20.08.2015 ОСОБА_8 від 13.12.2014 року видала довіреність ОСОБА_10 , що зареєстрована в реєстрі за №2573. Також згідно витягу з єдиного реєстру довіреностей №29513095 від 20.08.2015 ОСОБА_8 від 13.12.2014 року видала ще одну довіреність ОСОБА_10 , що зареєстрована в реєстрі за №2572.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Треті особи, майно яких може бути арештовано, - особи, які отримали чи придбали у підозрюваної, обвинуваченої чи засудженої особи майно безоплатно або в обмін на суму, значно нижчу ринкової вартості, або знали чи повинні були знати, що мета такої передачі - отримання доходу від майна, здобутого внаслідок вчинення злочину, приховування злочину та/або уникнення конфіскації.

Підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину. Арешт майна можливий також у випадках, коли санкцією статті Кримінального кодексу України, що інкримінується підозрюваному, обвинуваченому, передбачається застосування конфіскації, до підозрюваної, обвинуваченої особи заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні. Арешт також може бути застосовано до майна третіх осіб з урахуванням частини другої цієї статті.

Згідно з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 58887643 від 11.05.2016 власником квартири АДРЕСА_6 являється ОСОБА_12 на підставі договору купівлі - продажу квартири № 1739 від 03.07.2015

Згідно з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 58887649 від 11.05.2016 власником квартири АДРЕСА_7 являється ОСОБА_13 на підставі договору купівлі - продажу квартири № 1743 від 03.07.2015

Згідно з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 58887653 від 11.05.2016 власником квартири АДРЕСА_8 являється ОСОБА_14 на підставі договору купівлі - продажу квартири АДРЕСА_9 від 22.10.2015

З метою уникнення неможливості в подальшому звернення стягнення на земельну ділянку та забезпечення позову у кримінальному провадженні необхідно накласти арешт на вказану земельну ділянку.

Крім того, на наявність підстав для арешту вказує наявність достатніх підстав вважати, що вказану земельну ділянку може бути продано діючим власником з метою уникнення звернення стягнення на майно у кримінальному провадженні та використання інституту добросовісного набувача, який буде використано при здійсненні продажу земельної ділянки. Також вважати, що вказана земельна ділянка набута злочинним шляхом.
З метою забезпечення дієвості накладення арешту на земельну ділянку, уникнення можливих протиправних дій, що можуть бути спрямовані на зміну власника, форми власності земельної ділянки розгляд клопотання необхідно провести без повідомлення зацікавлених осіб.
У зв`язку з вищевикладеним та з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, та вжиття заходів забезпечення кримінального провадження слідчий просив накласти арешт на квартиру АДРЕСА_6 , яка належить ОСОБА_12 на підставі договору купівлі - продажу квартири № 1739 від 03.07.2015; накласти арешт на квартиру АДРЕСА_7 , яка належить ОСОБА_13 на підставі договору купівлі - продажу квартири № 1743 від 03.07.2015; накласти арешт на квартиру АДРЕСА_8 , яка належить ОСОБА_14 на підставі договору купівлі - продажу квартири № 3437 від 22.10.2015.

Згідно ч. 1 ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Частиною 3 ст. 171 КПК України передбачено, що у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Статтею 171 КПК України визначено вимоги, які стосуються як змісту клопотання про арешт майна, так і строків його подання до слідчого судді, суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні..

Суд, дослідивши клопотання та матеріали додані до нього, дійшов висновку про наявність правових підстав для повернення прокурору клопотання, оскільки у клопотанні не зазначені підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна. В тексті клопотанні містяться розбіжності у зазначенні майна, на яке слідчий просить накласти арешт, а саме, обґрунтовуючи клопотання про арешт майна, у тексті клопотанні слідчий вказує, що слід накласти арешт на земельну ділянку, натомість, у прохальній частині клопотання слідчий просить накласти арешт на квартири АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_8 .

На підставі вищевикладеного та керуючись статтями 171, 172, ч. 3 ст. 309 КПК України, слідчий суддя ,

у х в а л и в :

Клопотання старшого слідчого Ірпінського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 , погоджене із прокурором у кримінальному провадженні прокурором Києво-Святошинської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001618 від 18.07.2015, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України повернути прокурору для усунення недоліків.

Надати прокурору строк в сімдесят дві години з моменту отримання ухвали для усунення недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя: ОСОБА_1