Апеляційний суд Кіровоградської області
Провадження №11-сс/781/304/16 Слідчий суддя - ОСОБА_1
Категорія ч. 1 ст. 263 КК України Доповідач у суді ІІ-ї інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18.08.2016 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника - адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькому апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 від 10 серпня 2016 року, якою задоволено клопотання слідчого Кіровоградського ВП ГУ НП в Кіровоградській області ОСОБА_9 , у кримінальному провадженні № 0009782, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Кіровоградської області м. Олександрія с. Пантаївка, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, останній раз: - 10.10.2011року Кіровоградським районним судом Кіровоградської області, за ч. 2 ст. 121 , 71 КК України до 7 років та 3 місяців позбавлення волі, 06.04.2016 від відбуття покарання звільнився на підставі рішення Дзержинського районного суду м. Кривого рогу Дніпропетровської області від 30.03.2016 року на підставі ст. 81 КК України, умовно достроково з не відбутим строком покарання 1 рік 9 місяців 16 днів
запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, починаючи з 07 год. 00 хв. 08 серпня 2016 року по 07 год. 00 хв. 06 жовтня 2016 року, з визначенням застави в розмірі вісімдесяти мінімальних заробітних плат, що становить 110240 грн.,
ВСТАНОВИЛА:
Слідчий Кіровоградського ВП ГУ НП в Кіровоградській області ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обґрунтовуючи це тим, що останній підозрюється органами досудового слідства у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, а саме, що ОСОБА_7 знаючи, що зброя, боєприпаси та вибухові речовини відносяться до предмету обмеженого в обігу та не можуть знаходитися у власності громадян без спеціального дозволу, однак, останній у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, у невстановлений досудовим розслідуванням спосіб, не маючи відповідного дозволу на зберігання зброї, боєприпасів та вибухові речовини, незаконно придбав бойову ручну осколкову гранату наступальної дії типу РГД5, чим вчинив незаконне придбання бойових припасів.
В подальшому продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу направленого на незаконне придбання та зберігання вказаної гранати наступальної дії типу РГД5, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій ОСОБА_7 , приніс вищевказану гранату до місця свого фактичного проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_2 , і без передбаченого законом дозволу в подальшому зберігав до 08 серпня 2016 року.
08 серпня 2016 року слідчим СВ Кіровоградського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області капітаном поліції ОСОБА_10 в рамках кримінального провадження № 004499 внесеного до Єдиного реєстру досудового розслідування 06.04.2016 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст. 309 ч. 1 КК України, на підставі ухвали від 29.07.2016 року виданої слідчим суддею Кіровського районного суду м. Кіровограда за адресою: АДРЕСА_2 , де фактично проживає ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період часу з 07 години 00 хвилин до 07 години 50 хвилин було проведено обшук домоволодіння. В ході проведення обшуку за вищевказаною адресою виявлено та вилучено бойову ручну осколкову гранату наступальної дії типу РГД5, яка відповідно до висновку судово вибухо -технічної та судово- хімічної експертизи № 44/627 від 08.08.2016 є засобом підриву, а саме уніфікованим підривником ручних гранат дистанційної дії типу УЗРГМ, яка відноситься до боєприпасів та споряджена конструктивно оформленим зарядом вибухової речовини, а саме корпусом бойової ручної осколкової гранати наступальної дії типу РГД5 ( в корпусі гранати містилась вибухова речовина 2,4,6 ТРИНІТРОТОЛУОН ТНТ, тротил, масою 100115 грама). Вище вказаний бойовий припас ОСОБА_7 незаконно придбав та зберігав, без передбаченого законом дозволу за місцем свого проживання, за адресою АДРЕСА_2 .
Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 від 10 серпня 2016 року задоволено клопотання слідчого Кіровоградського ВП ГУ НП в Кіровоградській області ОСОБА_9 про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та застосовано відносно нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, починаючи з 07 год. 00 хв. 08 серпня 2016 року по 07 год. 00 хв. 06 жовтня 2016 року, з визначенням застави в розмірі 110240 грн.
Обґрунтовуючи свою ухвалу слідчий суддя послалась на те, що у матеріалах клопотання є дані, які підтверджують існування ризиків, передбачених у пунктах 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто дають достатні підстави вважати, що у разі застосування ОСОБА_7 виду запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою (домашній арешт, особисте зобов`язання, порука), вказане не забезпечить на початковому етапі досудового розслідування та у подальшому, належного виконання останнім його процесуальних обов`язків. Слідчим у клопотанні та прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 263 КК України. За вчинення злочину, передбачене покарання у виді позбавлення волі строком до семи років. Крім цього, визнається доведеним наявність достатніх підстав вважати про існування обґрунтованих ризиків, щодо переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду і враховуючи, що підозрюваний, маючи не зняту та непогашену в установленому законом порядку судимість, був звільнений умовно достроково з не відбутим строком покарання, повторно, вчинив тяжкий злочин, може здійснювати незаконний вплив на свідків, офіційно не працює, отже, офіційного та постійного джерела доходу не має, тобто відсутні стійкі соціальні зв`язки, мешкає на знімній квартирі, тобто постійного місця проживання не має, та з метою запобігання скоєння нових злочинів, можливо впевнено прийти до висновку про необхідність задоволення заявленого клопотання та обрання ОСОБА_7 міри запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою.
В своїй апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 просить скасувати вищезазначену ухвалу слідчого судді та обрати більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою. У разі, якщо суд дійде висновку про обґрунтованість тримання його підзахисного під вартою, то визначити розмір застави у розмірі 40 мінімальних заробітних плат. Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що до підозрюваного цілком можливим було б застосувати домашній арешт або особисте зобов`язання, не порушуючи норми КПК України. Обрання тримання під вартою із заставою з максимальним розміром передбаченим щодо особи підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину - 110240,00грн. відповідно до пункту 5 статті 182 КПК України є занадто суворим запобіжним заходом, розходиться з практикою ЄСПЛ та практикою України та є непомірно великою сумою для мого підзахисного враховуючи той факт, що він ніде не працює. Жодний ризик передбачений статтею 177 КПК України слідчим та прокурором не доведений. Підозрюваному ОСОБА_7 не має сенсу переховуватись від органів слідства так як підозрюваний розуміє, що при переховуванні він сам собі нашкодить, що може в подальшому призвести в подальшому до отримання покарання за вироком суду у вигляді позбавлення волі. Ризик впливу на свідків також відсутній, так як вони вже надали свої покази щодо обставин вчинення кримінального правопорушення про що свідчить наявність протоколів їх допиту. Матеріальна шкода завдана внаслідок кримінального правопорушення та потерпілі в кримінальному провадженні відсутні. Беручи до уваги те, що матеріальна шкода не завдана, злочин не спрямований проти життя та здоров`я, вина не доведена, пред`явлена підозра не обґрунтована та не підтверджена доказами захисник вважає, що застосування до ОСОБА_11 виняткового запобіжного заходу не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та є необгрунтовано суворим. Між тим, згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Заслухавши доповідача, підозрюваного ОСОБА_11 та його захисника - адвоката ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу, вислухавши думку прокурора, який заперечував проти її задоволення, перевіривши матеріали клопотання, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що вона задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризиками, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 2 п. 4 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Враховуючи мету і підстави застосування запобіжних заходів, що передбачено ст. 177 КПК України, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про необхідність застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що останній може переховування від органів досудового розслідування та суду, і, враховуючи, що підозрюваний, маючи не зняту та непогашену в установленому законом порядку судимість ( був звільнений умовно достроково з не відбутим строком покарання), повторно вчинив тяжкий злочин, а тому може здійснювати незаконний вплив на свідків, офіційно не працює, отже, офіційного та постійного джерела доходу не має, тобто відсутні стійкі соціальні зв`язки, мешкає на знімній квартирі, тобто постійного місця проживання не має, та з метою запобігання скоєння ним нових злочинів.
Крім того, суворість можливого покарання ОСОБА_7 , який обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, яке відповідно до вимог ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, покарання за вчинення якого передбачено у виді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років, а також наявність вищезазначених ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, виправдовують застосування до останнього найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Також колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді районного суду щодо визначення підозрюваному ОСОБА_12 застави в розмірі вісімдесяти мінімальних заробітних плат, що в грошовому еквіваленті становить 110240 грн.
Разом з тим колегія суддів не може погодитись з апеляційними вимогами захисника підозрюваного ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 щодо зменшення розміру застави до сорока розмірів мінімальних заробітних плат, оскільки, на думку колегії суддів, саме застава у розмірі вісімдесят мінімальних заробітних плат може забезпечити на досудовому слідстві належне виконання підозрюваним ОСОБА_7 процесуальних обов`язків, та буде сприяти уникненню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, оскільки останній офіційно не працює, мешкає на знімній квартирі, не одружений, обґрунтовано підозрюється у вчиненні повторно тяжкого злочину під час умовно-дострокового звільнення.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що належна поведінка ОСОБА_7 на досудовому слідстві не може бути забезпечена шляхом застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги захисника не має.
Керуючись ст. ст. 183, 376, 407, 422 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 , залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 від 10 серпня 2016 року, якою задоволено клопотання слідчого Кіровоградського ВП ГУ НП в Кіровоградській області ОСОБА_9 , у кримінальному провадженні № 0009782, про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та застосовано відносно нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, починаючи з 07 год. 00 хв. 08 серпня 2016 року по 07 год. 00 хв. 06 жовтня 2016 року, з визначенням застави в розмірі вісімдесяти мінімальних заробітних плат, що становить 110240 грн., залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4