Номер провадження: 11-кп/785/386/16
Номер справи місцевого суду: 495/9959/13-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17.03.2016 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретарів с/з ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

обвинуваченої ОСОБА_9 ,

захисника ОСОБА_10 ,

законного представника потерпілого ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу з доповненнями обвинуваченої ОСОБА_9 на вирок Білгород-Дністровського районного суду Одеської області від 18 грудня 2015 року по кримінальному провадженню №0003211, яким

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с.Попаздра, Білгород-Дністровського району, Одеської області, громадянка України, має неповну середню освіту, неодружена, має на утриманні двох малолітніх дітей, не працює, в силу ст.89 КК України визнана такою, що не має судимості, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2
обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Вироком Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 18 грудня 2015 року ОСОБА_9 визнана винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України та їй, із застосуванням положень ст.69 КК України, призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5-ть років. Вирішено питання з речовими доказами.

Зазначеним вироком суду ОСОБА_9 визнана винуватою в тому, що вона в період часу з 15 по 18 вересня 2013 року, більш точну дату та час досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , умисно, з метою заподіяння тілесних ушкоджень своєму малолітньому сину ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , через те що він бешкетував, неодноразово наносила удари по голові та різним частинам тіла за допомогою невстановлених тупих предметів, спричинивши йому тяжкі тілесні ушкодження, від яких останній помер в будинку АДРЕСА_2 в період з 22:00 години 18 вересня 2013 року по 02:00 годину 19 вересня 2013 року.

Не погодившись з вироком суду обвинувачена ОСОБА_9 подала апеляційну скаргу, в якій не оскаржуючи фактичні обставини кримінального провадження та кваліфікацію своїх дій, просить вирок суду змінити та призначити їй більше м`яке покарання.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що вона щиро розкаялась у скоєному, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, раніше не притягувалась до кримінальної відповідальності.

В доповненнях до апеляційної скарги ОСОБА_9 заявила клопотання, в якому просить зарахувати їй строк попереднього ув`язнення у строк відбуття покарання відповідно до положень ч.5 ст.72 КК України.

Заслухавши суддю-доповідача, обвинувачену ОСОБА_9 та її захисника ОСОБА_13 , які підтримали доводи апеляційної скарги з доповненнями, думку прокурора, яка заперечувала проти їх задоволення, дослідивши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Згідно до вимог ст.404 КПК України, апеляційний суд переглядає судові рішення суду першої інстанції у межах апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого злочину та правильність кваліфікації її дій за ч.2 ст.121 КК України в апеляційній скарзі з доповненнями обвинуваченою не оспорюються, а тому відповідно до положень ст.404 КПК України апеляційним судом не переглядаються.

Згідно з ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до положень ст.65 КК України, суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що

передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для

її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, які піддягають обов`язковому

врахуванню. Під час вибору покарання мають значення обставини, які його пом`якшують та

обтяжують, відповідно до положень статей 66 та 67 КК України.

Апеляційний суд вважає, що вказані вимоги кримінального Закону судом першої інстанції були виконані в повному обсязі, а висновки суду належним чином мотивовані.

Призначаючи обвинуваченій ОСОБА_9 покарання, суд врахував в якості обставин, які пом`якшують покарання щире каяття у вчиненому, а також наявність у неї двох малолітніх дітей, дав цим обставинам належну оцінку в результаті чого дійшов висновку про можливість призначити ОСОБА_9 покарання за ч.2 ст.121 КК України нижче від найнижчої межі із застосуванням ст.69 КК України.

Апеляційний суд вважає, що призначене ОСОБА_9 покарання, в повній мірі відповідає тяжкості вчиненого нею злочину та особі обвинуваченої, є справедливим, достатнім та необхідним для її виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів, в зв`язку з чим не вбачає підстав для призначення їй менш суворого покарання.

Разом з цим, відповідно до ст.1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» - попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Законом України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року, який набрав чинності 24 грудня 2015 року, внесені зміни до ч.5 ст.72КК України та передбачено, що зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

В рамках даного кримінального провадження ОСОБА_9 була затримана 24 вересня 2013 року (т.1. а.к.п.153-156). Ухвалою слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 26 вересня 2013 року до ОСОБА_9 був застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою (т.1 а.к.п.173-175). Вказаний захід забезпечення кримінального провадження діє по теперішній час.

Разом з цим попереднє ув`язнення у розумінні положень ст.1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» закінчується з моменту набрання вироком законної сили.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.532 КПК України вирок суду, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Згідно частини 4 цієї ж статті судові рішення суду апеляційної та касаційної інстанцій, Верховного Суду України набирають законної сили з моменту їх проголошення.

Оскаржений вирок Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 18 грудня 2015 року стосовно ОСОБА_9 набирає законної сили 17 березня 2016 року - з моменту постановлення даної ухвали апеляційним судом Одеської області.

Таким чином обвинувачена ОСОБА_9 перебувала в режимі попереднього ув`язнення під час досудового розслідування та судового розгляду даного кримінального провадження з 24 вересня 2013 року (момент її фактичного затримання) по 17 березня 2016 року (дата набрання вироком суду першої інстанції законної сили).

Саме цей термін попереднього ув`язнення має бути перерахований апеляційним судом за правилами ч.5 ст.72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407-409, 418, 419, 532 КПК України, апеляційний суд,
УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу з доповненнями обвинуваченої ОСОБА_9 задовольнити частково.

Вирок Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 18 грудня 2015 року, яким ОСОБА_9 засуджена за ч.2 ст.121 КК України із застосуванням ст.69 КК України до покарання у виді 5-ти років позбавлення волі змінити в частині зарахування строку попереднього ув`язнення.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України зарахувати засудженій ОСОБА_9 строк попереднього ув`язнення з 24 вересня 2013 року по 17 березня 2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженою яка тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення їй копії ухвали.

Судді апеляційного суду

Одеської області:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4