Номер провадження 1-кп/754/690/16
Вирок
Іменем України
02 листопада 2016 року м. Київ

Деснянський районний суд м. Києва

у складі головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Києва кримінальне провадження № 0011732 відносно обвинуваченого

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, українця, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-24.06.2003 р. Деснянським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ст.. 69, ч. 2 ст. 186, ст.. 69, ст.. 70 КК України до 2 (двох) років позбавлення волі. 06.10.2004 року звільненого умовно достроково на не відбутий строк покарання 5 місяців 25 днів;

-02.03.2003 р. Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України, строком на 4 (чотири) роки позбавлення волі. 17.09.2008 року звільненого умовно достроково на не відбутий строк покарання 1 рік 2 місяці 14 днів;

-04.12.2008 р. Деснянським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185 КК України, ст. 71 КК України до 1 (одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі. 25.03.2010 року звільненого по відбуттю строку покарання;

-08.10.2010 р. Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 186 КК України, до 4 (чотирьох) років позбавлення волі. 14.11.2014 року звільненого по відбуттю строку покарання;

-14.09.2016 р. Деснянським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст.. 70 КК України до 2 (двох) років позбавлення волі.

за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, -

за участю сторони обвинувачення - прокурора ОСОБА_4

сторони захисту - обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , будучи раніше судимим за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, ч. 2 ст. 185 КК України повторно вчинив замах на таємне викрадення чужого майна за наступних обставин.

ОСОБА_3 30.09.2016 р. приблизно о 18 год. 08 хв., знаходячись в приміщенні торгівельного залу з реалізації м`ясних продуктів магазину «Еко» по АДРЕСА_2 , з метою повторного таємного викрадення чужого майна, діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів, замовив у продавця м`ясну продукцію, а саме : свинний биток, вагою 2 кг. 636 г., вартістю 208 грн. 57 коп., свинний ошийок, 2 кг. 036 г., вартістю 166 грн. 26 коп., після чого, усвідомлюючи протиправність своїх дій, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, сховав вищевказаний товар до пакету, який мав при собі та пройшов через розрахункові каси, не розрахувавшись за товар, тим самим намагався повторно таємно викрасти чуже майно, що належить ТОВ «Еко», загальною вартістю 374 грн. 83 коп. (без ПДВ). Однак злочин не було закінчено з причин, що не залежали від волі ОСОБА_3 , оскільки він був затриманий працівниками охорони магазину за межами розрахункових кас.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав себе винуватим у вищевикладеному обвинуваченні та показав суду, що 30.09.2016 р. з метою вчинення крадіжки пішов до магазину «Еко» по проспекту Маяковського, 17 в м. Києві. В магазині у продавця торгівельного залу з реалізації м`ясних продуктів замовив свинний биток та свинний ошийок, після чого не розрахувавшись на касі за товар, пройшов касову зону, однак був затриманий працівниками охорони магазину. Намагався вчинити крадіжку, оскільки потрібні були гроші у зв`язку із скрутним матеріальним становищем. Розкаюється в скоєному.

За згодою сторін, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України судом було визнано недоцільним дослідження доказів, зібраних в ході досудового розслідування стосовно фактичних обставин справи, оскільки учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів в добровільності їх позицій, а також фактичні обставини справи ніким не оспорюються. При цьому судом сторонам було роз`яснено, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Тому суд обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують його особу.

В діянні обвинуваченого ОСОБА_3 , яке виразилось у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчиненому повторно, міститься склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, він винен у вчиненні цього кримінального правопорушення та підлягає покаранню за вчинене кримінальне правопорушення.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд, у відповідності до ст. 66 КК України, визнає його щире каяття.

Обтяжуючі обставини відсутні.

При обранні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує суспільну небезпеку скоєного кримінального правопорушення та особу ОСОБА_3 .

Обвинувачений ОСОБА_3 без визначеного роду занять, раніше судимий за крадіжку чужого майна та замахи на крадіжки чужого майна, однак висновків для себе не зробив, після вироку Деснянського районного суду м. Києва від 14.09.2016 р., яким він був засуджений за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, ч. 2 ст. 185 КК України, ч. 1 ст. 70 КК України, ОСОБА_3 знову вчиняє 30.09.2016 р. кримінальне правопорушення за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, тому суд обирає йому покарання у вигляді позбавлення волі і не знаходить підстав для обрання більш м`якого покарання та застосування ст. 75 КК України.

Однак враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе винуватим та розкаявся у скоєному, та не настало тяжких наслідків від скоєного, майно повернуто ТОВ «Еко», суд обирає мінімальний термін позбавлення волі, передбачений санкцією ч. 2 ст. 185 КК України.

В зв`язку з тим, що ОСОБА_3 був засуджений 14.09.2016 року Деснянським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 2 (двох) років позбавлення волі, а злочин по даній справі вчинив до повного відбуття покарання за попереднім вироком, суд призначає ОСОБА_3 покарання за правилами, передбаченими ст. 71 КК України приєднавши частково невідбуте покарання за попереднім вироком.

Речові докази, відповідно до ст. 100 КПК України - свинний биток, вагою 2 кг. 636 г., свинний ошийок, 2 кг. 036 г.,, суд залишає ТОВ «Еко».

Цивільний позов, відповідно до вимог ст. 128 КПК України, не заявлено.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 368, 369, 373, 374 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ :

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

На підставі ст. 71 КК України, частково приєднати до покарання за цим вироком невідбуте покарання за вироком Деснянського районного суду м. Києва від 14.09.2016 року, та призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді 2 (два) роки 2 (два) місяці позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з 19 жовтня 2016 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, термін попереднього ув`язнення ОСОБА_3 з 19 жовтня 2016 року по 02 листопада 2016 року включно, зарахувати у строк відбування покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Речовий докази, що зберігаються на відповідальному зберіганні у представника потерпілого, залишити за належністю.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий: