Єдиний унікальний № 500/8095/14-к
Провадження № 1-кп/500/136/16
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову у зміні запобіжного заходу та
про продовження строку тримання під вартою
25 травня 2016 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_3 ,
захисник ОСОБА_4 ,
обвинувачений ОСОБА_5 ,
потерпілий ОСОБА_6 ,
розглянувши в м. Ізмаїлі Одеської області у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0000816, за обвинуваченням

ОСОБА_5 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Багате Ізмаїльського району Одеської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 122 КК України,

встановив:
ОСОБА_5 обвинувачуються у вчиненні вищезазначених злочинів.

23 травня 2016 року прокурор ОСОБА_3 клопотання про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 на 60 днів, посилаючись на те, що після застосування відносно ОСОБА_5 судом запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не було виявлено будь-яких даних про зменшення чи зникнення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування відносно нього більш якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, або його скасування, оскільки продовжують існувати ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. ОСОБА_5 переховувався від органів досудового розслідування, крім цього, знаючи, що відносно нього розглядається кримінальне провадження в Ізмаїльському міськрайонному суді Одеської області за ч. 3 ст. 296 КК України, до суду не з`являвся та вчинив інші кримінальні правопорушення, що свідчить про те, що ОСОБА_5 може переховуватися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення, крім того ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення із застосуванням насильства, що свідчить про те, що перебуваючи на волі, він може незаконно впливати на потерпілих та свідків.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав, обвинувачений ОСОБА_5 залишив розгляд клопотання прокурора на розсуд суду, зазначивши, що він раніше завжди з`являвся за викликами до слідчого, до суду, захисник ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання прокурора, просив змінити обвинуваченому запобіжний захід на домашній арешт, зазначивши, що клопотання прокурора не обґрунтоване, обвинувачений раніше завжди з`являвся за викликами до суду.

Суд, заслухавши думки прокурора, обвинуваченого та захисника про заявлені клопотання, вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню та обвинуваченому ОСОБА_5 слід продовжити строк тримання під вартою, а в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 слід відмовити з таких підстав.

Так, ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду від 20.11.2015 р. був наданий дозвіл на затримання ОСОБА_5 з метою приводу для розгляду клопотання про застосування відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою. 02 лютого 2016 року ОСОБА_5 був затриманий на підставі вищезазначеної ухвали, що підтверджується копією протоколу затримання від 02.02.2016 р. (а.п. 166 168).

Відповідно до ухвали слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 03.02.2015 р. відносно ОСОБА_5 був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з метою запобігти спробам переховатися від органів досудового розслідування або суду та вчинити інше кримінальне правопорушення строком до 01 квітня 2016 року (а.п. 169 172), строк дії якого був продовжений ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 30.03.2016 р. та спливає 27 травня 2016 року, а судовий розгляд у цьому провадженні на даний час ще не розпочатий.

Відповідно до ч. ч. 3, 5 ст. 199 КПК, якими суд керується на підставі ч. 2 ст. 331 КПК, суд зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор не доведе, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Враховуючи, що наявні достатні підстави вважати, що ризики, які були підставою для застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою, не зникли: є підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_5 може переховатися від суду, про що свідчить те, що обвинувачений ОСОБА_5 ухилявся від явки до органу досудового розслідування, у зв`язку з чим ухвалою слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 20.11.2015 р. був наданий дозвіл на затримання ОСОБА_5 з метою приводу для розгляду клопотання про застосування відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, був оголошений у розшук та був доставлений до суду лише після його затримання 02 лютого 2016 року. Також є підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_5 може вчинити інший злочин, про що свідчить те, що ОСОБА_5 має не зняті та непогашені судимості за вчинення умисних тяжких злочинів, обвинувачується у вчиненні ряду умисних злочинів, в тому числі тяжкого, крім того, він обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, в період з 12.09.2014 р. по 30.03.2015 р., тобто в період, коли на розгляді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області перебувало інше кримінальне провадження за його обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України.

Крім наявності вищезазначених ризиків, передбачених п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, суд також відповідно до ст. 178 КПК України оцінює тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він обвинувачується; його вік та стан його здоров`я; відсутність у обвинуваченого постійного місця роботи та навчання; а також наявність судимостей за вчинення умисних злочинів, в тому числі тяжких.

З урахуванням викладених обставин та особи ОСОБА_5 , а також того, що судовий розгляд у даному кримінальному провадженні ще не розпочатий, суд дійшов висновку, що обставини, на які посилається прокурор у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може забезпечити належну поведінку ОСОБА_5 та запобігти вищевикладеним ризикам, передбачених п. п. 1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а тому суд вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_5 на строк, що не перевищує 60 днів, до 23 липня 2016 року, у зв`язку з чим в задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу слід відмовити.

Разом з цим, в судовому засіданні не знайшла свого підтвердження обставина існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме того, що ОСОБА_5 може незаконно впливати на потерпілого та свідків, існування якого не було встановлено при застосуванні відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу, оскільки прокурором не було надано жодного доказу, що свідчив би про те, що обвинувачений ОСОБА_5 здійснював чи може здійснювати будь-які дії, спрямовані на незаконний вплив на потерпілого чи свідків. При цьому суд позбавлений можливості врахувати ту обставину, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, пов`язаного з насильством, що на думку прокурора свідчить про існування вказаного ризику, оскільки це лише припущення, яке не обґрунтоване у клопотанні прокурора та не підтверджене матеріалами кримінального провадження. А тому суд не приймає посилання прокурора на існування ризику того, що ОСОБА_5 може незаконно впливати на потерпілого та свідків

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 199, 201, 331, 370 372 КПК України, суд
постановив:
Клопотання прокурора ОСОБА_3 задовольнити, в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 відмовити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_5 , обвинувачуваному у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 122 КК України, на строк, що не перевищує 60 днів, до 23 липня 2016 року.

Строк дії наявної ухвали про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 закінчується 23 липня 2016 року.

Копію наявної ухвали вручити обвинуваченому ОСОБА_5 , а також направити до Ізмаїльської установи виконання покарань УДПтС України в Одеській області (№ 22) для виконання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ

Ізмаїльського міськрайонного суду ОСОБА_1