Справа № 481/1165/16-к
Провадж.№ 1-кп/481/102/2016
В И Р О К
Іменем України

21.11.2016 р. Новобузький районний суд Миколаївської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Новий Буг кримінальне провадження № 0000652 за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новоград - Волинськ Житомирської області, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, одруженого, не працюючого, проживаючого по АДРЕСА_1 , не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,
В С Т А Н О В И В:
06 жовтня 2016 року, близько 01:00 год., ОСОБА_4 , реалізуючи умисел на заволодіння чужим майном, переліз через паркан і проник на територію садиби громадянина ОСОБА_5 , що розташована по АДРЕСА_2 , де таємно заволодів велосипедом дорожник «Комфорт», вартістю 1000 грн., що стояв біля приміщення літньої кухні, яким, після його переміщення за межі території садиби, розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду на суму 1000 грн., яку відшкодовано.
Обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винним у вчиненні злочину, передбаченому ч.3 ст.185 КК України, і пояснив, що 06.10.2016 року біля 01:00 год. повертався до власної домівки. Перебуваючи позаду садиби ОСОБА_5 , що розташовувалася по АДРЕСА_2 , він вирішив викрасти якесь майно з його двору. Відтак, перелізши через паркан, він проник на територію садиби громадянина ОСОБА_5 , де таємно заволодів велосипедом дорожник «Комфорт», вартістю 1000 грн., що стояв біля приміщення літньої кухні, який викотив через вхідну хвіртку та попрямував по АДРЕСА_2 до власного домоволодіння. Щиро кається у вчиненому.
Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 суду показав, що в ніч з 5.10.2016 року на 06.10.2016 року з території його домоволодіння, що розташоване в АДРЕСА_2 , було викраденого велосипед дорожник «Комфорт», який знаходився біля приміщенні літньої кухні та який був йому (потерпілому) повернутий через деякий час. Претензій до обвинуваченого він не має.
Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, судовий розгляд кримінального провадження було проведено у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України. При цьому судом їм було роз`яснено, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. А тому суд обмежився допитом обвинуваченого ОСОБА_4 , допитом потерпілого ОСОБА_5 та дослідженням матеріалів характеризуючих обвинуваченого.

Сукупність зазначених доказів вказує на те, що обвинувачений ОСОБА_4 умисно, протиправно, шляхом проникнення та територію садиби, таємно вилучив майно потерпілого ОСОБА_5 вартістю 1000 грн., яким розпорядився як власним, чим вчинив кримінальне правопорушення і підлягає відповідальності за ч. 3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у інше сховище.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, відповідно до ст..65 КК України, враховує, що він вчинив тяжкий злочин , його особу, а саме те, що він є не судимим, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, характеризується позитивно, як обставину, що пом`якшує покарання - щире каяття, обставин, що обтяжують покарання - не встановлено, з огляду на що, суд вважає можливим призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, у мінімальній санкції, передбаченій ч.3 ст.185 КК України, яке буде необхідним і достатнім видом покарання для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

При цьому, враховуючи викладене, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 без відбування покарання і на підставі положень ст.75 КК України приймає рішення про його звільнення від відбування покарання з випробуванням та покладенням на нього обов`язків, передбачених передбачених п.1,2 ч.1 та п.2 ч.2 ст.76 КК України.

Цивільний позов не заявлявся.
Велосипед дорожник «Комфорт», який за постановою слідчого від 12.10.2016 року визнано речовим доказом та передано на зберігання потерпілому ОСОБА_5 , згідно до приписів п.1 ч.9 ст.100 КПК України підлягає поверненню законному володільцю.
Керуючись ст.ст.369-371,373-376 КПК України, суд
З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
На підставі положень ст..75 КК України засудженого ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку тривалістю один рік не вчинить нового злочину і виконає обов`язки, передбачені п.1,2 ч.1 ст.76 та п.2 ч.2 ст.76 КК України, що на нього покладаються, а саме: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Речовий докази: велосипед дорожник «Комфорт», який передано на зберігання потерпілому ОСОБА_5 , залишити останньому, як законному володільцю.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: