АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/698/16 Справа № 195/1700/15-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 квітня 2016 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі

головуючого: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Апеляційного суду кримінальне провадження щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бурханівка Снігурівського району Миколаївської області, не працюючої, проживаючої за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

засудженої за ч.2 ст.121 КК України до семи років позбавлення волі.

За апеляційними скаргами прокурора, який приймав участь при розгляді справи в суді першої інстанції, обвинуваченої ОСОБА_6 , на вирок Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 04 лютого 2016 року.

За участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 , обвинуваченої ОСОБА_6 ,-

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі прокурор, який приймав участь при розгляді справи судом першої інстанції не оспорюючи доведеності вини та правильності кваліфікації скоєного ОСОБА_6 вважає вирок суду незаконним в зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Суд, при призначенні полкарання ОСОБА_6 не врахував її особу та характеристики, оскільки остання за місцем проживання характеризується посередньо, зловживає спиртними напоями. Суд не взяв до уваги саме характер спричинення тілесних ушкоджень. Адже ОСОБА_6 , достовірно знаючи, що потерпіла ОСОБА_9 була особою похилого віку, не могла себе самостійно обслуговувати, була частково паралізована та не могла себе захистити, користуючись своєю фізичною перевагою спричинила не менше 11 ударів дерев`яним стільцем в різні частини тіла ОСОБА_9 , та своїми умисними діями позбавила її життя. Суд не вказав у вироку як обтяжуючу покарання обставину вчинення злочину стосовно особи похилого віку, що потягло призначення покарання, що не відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення. Тим самим суд порушив вимоги п.2 ч.3 ст.374 КПК України. Просить вирок суду скасувати, ухвалити новий вирок яким ОСОБА_6 визнати винною за ч.2 ст.121 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком 8 років, зазначити в мотивувальній частині вироку обтяжуючу вину обставину у виді вчинення злочину щодо особи похилого віку, в іншій частині вирок суду залишити без змін.

обвинувачена ОСОБА_6 в апеляційній скарзі та доповненні до неї вважає вирок суду незаконним, внаслідок порушень допущених на досудовому слідстві та в суді. На досудовому слідстві було порушено право на захист, на неї здійснювався моральний, фізичний та психологічний тиск. Огляд місця події проведений з порушеннями. Оцінка добутим доказам здійснена неправильно. Доказів причетності до скоєного не встановлено і її вина не доведена, а суд безпідставно поклав її показання на досудовому слідстві в основу обвинувачення, оскільки вони є недопустимим доказом по справі. Суд не викликав в судове засідання всіх свідків та експерта, який проводив експертизу, не в повному обсязі допитав свідків по справі, не взяв до уваги її показання та щире каяття. Вона не ознайомилась з технічними записами судового засідання. Продовження міри запобіжного заходу 28 грудня було здійснено без захисника.

Просить вирок суду скасувати.

Вироком суду ОСОБА_6 визнана винною та засуджена за те, що 09 листопада 2015 року, приблизно о 21.00 год. обвинувачена ОСОБА_6 , знаходячись у квартирі АДРЕСА_2 , де підійшла до ліжка, біля якого на підлозі лежала потерпіла ОСОБА_9 , та взявши дерев`яний стілець, діючи умисно та протиправно, нанесла ним не менше п`яти ударів в область голови, не менше одного удару в область тулубу та не менше п`яти ударів в область верхніх та нижніх кінцівок потерпілій ОСОБА_9 .
Від спричинених тілесних ушкоджень ОСОБА_9 померла на місці злочину.
Відповідно до висновку експерта №209-Е від 04.12.2015 року , при дослідженні трупа ОСОБА_9 виявлені тілесні ушкодження у вигляді синців на тильній поверхні в проекції правого променево-зап`ясткового суглобу, на тильній поверхні в проекції лівого променево-зап`ясткового суглобу, на передній поверхні в проекції правого колінного суглобу; 2-х поверхневих забитих ран на тильній поверхні 3-го пальця правої кисті в області середньої фаланги і на передній поверхні правої гомілки, які мають ознаки легких тілесних ушкоджень. До того ж, при дослідженні трупа ОСОБА_9 виявлені тілесні ушкодження у вигляді прямих переломів 7-9 ребер по задньо-пахвовій лінії ліворуч, непрямих переломів 6-9 ребер ліворуч по лопатковій лінії і 6 ребра ліворуч по середньо-ключичній лінії, які мають ознаки тілесних ушкоджень середньої тяжкості.
Крім того, у трупа ОСОБА_9 були виявлені

тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, а саме: синці на правій щоці, на кінчику носа і на виступаючій частині підборіддя, рвано-забита рана на підборідді, тріщина зовнішньої пластинки тіла нижньої щелепи, 3 забиті рани на голові, в лівій лобно-скронево-тім`яній області, в правій тім`яній області, в лівій тім`яно-потиличній області; інфільтруючи крововиливи у м`яких покривних тканинах голови в проекції ран, дифузні субарахноїдальні крововиливи в області випуклих поверхонь тім`яної і скроневої часток лівої півкулі головного мозку, а також лобної, тім`яної часток правої півкулі головного мозку, крапкові внутрішньо-мозкові крововиливи. Вказана черепно-мозкова травма за ознакою небезпеки для життя відноситься до тяжких тілесних ушкоджень.
Смерть ОСОБА_9 настала від закритої черепно-мозкової травми у вигляді синців на обличчі, рвано-забитої рани на підборідді, тріщини нижньої щелепи, забитих ран на голові, крововиливів під м`які оболонки та в речовину головного мозку, в період з 02.00 години ночі по 07.00 год. ранку , як це вбачається з висновку судово-медичної експертизи за №209-Е.
Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченої ОСОБА_6 та її захисника ОСОБА_8 , які просили вирок суду скасувати із-за істотних порушень кримінально-процесуального закону, кримінальне провадження направити на новий судовий розгляд, обвинувачена просила пом`якшити покарання, думку прокурора, який вважав за необхідне вирок суду скасувати, ухвалити новий вирок, яким в мотивувальній частині вироку зазначити обтяжуючу покарання обставину у виді вчинення злочину щодо особи похилого віку та призначити покарання ОСОБА_6 у виді позбавлення волі строком на вісім років, в іншій частині вирок суду залишити без змін, проаналізувавши доводи, викладені в апеляціях, в доповненні до апеляційної скарги обвинуваченої, співставивши їх з наявними в справі матеріалами, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга та доповнення обвинуваченої задоволенню не підлягають, а апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається зі змісту доповнення до апеляційної скарги ОСОБА_6 , обвинувачена вказує на порушеня вимог кримінально-процесуального закону допущені на досудовому слідстві та в суді. На досудовому слідстві було порушено її право на захист, на неї здійснювався моральний, фізичний та психологічний тиск. Доказів причетності до скоєного не встановлено і її вина не доведена, а суд безпідставно поклав її показання на досудовому слідстві в основу обвинувачення, оскільки вони є недопустимим доказом по справі. Суд не викликав в судове засідання всіх свідків та експерта, який проводив експертизу, не в повному обсязі допитав свідків по справі.

Зазначені твердження спростовуються матеріалами справи. Суд дотримався вимог кримінально-процесуального закону, переконавшись у тому, що обвинувачена ОСОБА_6 повністю визнала себе винною та щиро розкаялася, правильно розуміє зміст обставин, які їй інкриміновано.

Не дивлячись на те, що обвинувачена ОСОБА_6 спростовує

свою причетність до скоєного, однак її вина доведена та підтверджується наступними доказами:
показаннями потерпілої ОСОБА_10 , з яких видно, що 09 листопада 2015 року вона не могла додзвонитися до своєї матері ОСОБА_9 , наступного дня їй зателефонувала сусідка та повідомила про смерть її матері;
показаннями свідка ОСОБА_11 , проте що 10 листопада 2015 року біля 12 год. він зайшов до помешкання, де проживала ОСОБА_9 і побачив її лежачою на полу, всю в крові, а біля загиблої лежали дерев`яні рейки;
показаннями свідка ОСОБА_12 , що 10 листопада 2015 року о 12 год. до нього прийшов ОСОБА_11 і повідомив, що він виявив потерпілу ОСОБА_13 вдома, вона лежала на полу вся крові, після чого свідок зателефонував до поліції;
показаннями свідка ОСОБА_14 яка в суді пояснила, що 10 листопада 2015 року їй зателефонував ОСОБА_15 і повідомив, що ОСОБА_13 вбили.
Також вина обвинуваченої підтверджується матеріалами кримінального провадження, а саме:
протоколом огляду місця події від 10 листопада 2015 року (а.к.п.13 т.1), в ході якого в присутності понятих було оглянуто домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 та встанолено, що при огляді житлового будинку в одній з кімнат виявлено труп частково накритий ковдрою синього кольору, ліжко накрито прозорою плівкою на якій маються сліди речовини бурого кольору, на трубі, що проходить вздовж стін у кімнаті біля ліжка виявлено пляму речовини бурого кольору. Напроти входу у кімнату біля білого табурету виявлений фрагмент деревини коричневого кольору, ще один аналогічний фрагмент виявлено в дальньому лівому куті кімнати, за шафою. Крім того, під час огляду між трупом та стіною, біля якої виявлено труп, на підлозі розташовані фрагменти дерев`яного стільця.
Вказана слідча дія проведена у відповідності до норм чинного кримінального-процесуально кодексу, будь-яких порушень при її проведені не встановлено, тому відповідний довід в доповненні до апеляційної скарги обвинуваченої ОСОБА_6 колегія суддів вважає безпідставним;
висновком експерта №209-Е від 04.12.2015 року, з якого вбачається, що при дослідженні трупа ОСОБА_9 були виявлені тілесні ушкодження, які мають ознаки тілесних ушкоджень середньої тяжкості та тяжкі тілесні ушкодження. Смерть ОСОБА_16 настала від закритої черепно-мозкової травми у вигляді синців на обличчі, рвано-забитої рани на підборідді, тріщини нижньої щелепи, забитих ран на голові, крововиливів під м`які оболонки та в речовину головного мозку;
протоколом слідчого експерименту з фототаблицями до нього, з якого вбачається характер та механізм спричинення ОСОБА_9 тілесних ушкоджень;
висновком судово-цитологічної експертизи /дерев`яних залишків стільця/ яким обвинувачена наносила удари потерпілій, згідно якої на них залишилися сліди ОСОБА_9 ;
Докази, зібрані по справі є належними та допустимими та правильно покладені судом в обгрунтування вини обвинуваченої, а

відтак довід ОСОБА_6 про те, що доказів її вини здобуто не було, є безпідставними та спростовуються вищевказними даними.
Як вбачається з вироку суду, він складений у відповідності до вимог чинного КПК України, фактичні обставини справи та відповідні докази у вироку викладені вірно і будь-яких даних, які свідчили б про його незаконність не вбачається.
Вказані вище докази зібрані у законний спосіб, є достовірними, допустимими та достатніми, правильно покладені судом в обґрунтування вини обвинуваченої ОСОБА_6 .
Перевіркою матеріалів справи встановлено, що досудове слідство проведено в повному обсязі в рамках чинного кримінального процесуального законодавства з дотриманням процесуальних прав підозрюваної, в тому числі і з дотриманням права на захист, під час якого ОСОБА_6 добровільно давала показання по суті заданих питань, будь-яких даних на підтвердження застосування до ОСОБА_6 недозволених методів ведення слідства в матеріалах справи не міститься.
З журналу судового засідання вбачається, що суд викликав всіх необхідних учасників провадження, свідки по даному кримінальному провадженню допитані в повному обсязі, і їхні показання обґрунтовано визнані як такі що узгоджуються з дослідженими матеріалапми кримінального провадження в сукупності, тому відповідні доводи обвинуваченої колегія суддів розцінює як такі що не відповідають дійсності. Крім того, в судовому засіданні в доповненнях обвинувачена ОСОБА_6 клопотання про виклик тих чи інших свідків, та про їх допит не заявляла.
Довід в доповнені до апеляційної скарги обвинуваченої ОСОБА_6 про те, що суд безпідставно не визнав її показання як недопустимий доказ, а поклав їх в основу обвинувачення, колегія суддів розцінює як спосіб захисту, оскільки показання дані обвинуваченою під час судового провадження є добровільними, узгоджуються з показаннями потерпілої та свідків по справі, та з іншими матеріалами справи.
Як вбачається з вироку, суд належним чином оцінив зібрані докази на підтвердженя встановлених судом обставин, та обґрунтовано визнав їх достатніми та допустимими, і такими, що підтверджують вину обвинуваченої ОСОБА_6 .
Порушень кримінально-процесуального закону під час встановлення фактичних обставин вчинення злочину, які б могли істотно вплинути на висновки суду про винність обвинуваченої та на кваліфікацію її дій, не виявлено.

Колегією суддів перевірена обґрунтованість призначеного покарання ОСОБА_6 .

Згідно з вимогами ст. 50 КК України, покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи, яка вчинила злочин, та попередження вчиненню нею нових злочинів.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України, при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу засудженого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Згідно роз`яснень, наведених у Постанові Пленуму Верховного суду України Про практику призначення судами кримінального покарання
від 24 жовтня 2003 року № 7, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
Призначаючи ОСОБА_6 покарання за скоєний злочин, суд в повній мірі врахував характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, яке є тяжким злочином, характер спричинених тілесних ушкоджень, а саме наслідки вчинення злочину, зокрема смерть потерпілої, визнання обвинуваченої своєї вини, щире каяття у вчиненому.
При призначені покарання ОСОБА_6 суд не врахував її особу, відношення обвинуваченої до вчиненого, її поведінку під час вчинення злочину та після його вчинення, та характеристики, оскільки остання за місцем проживання характеризується посередньо, зловживає спиртними напоями.
Відповідно до п.2 ч.3 ст.374 КПК України, в разі визнання особи винуватою у мотивувальній частині вироку зазначаються обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.
Так, згідно обвинувального акту відповідно до п.6 ч.1 ст.67 КК України ОСОБА_6 було встановлено обставину, яка обтяжує покарання, а саме вчинення злочину щодо особи похилого віку, оскільки ОСОБА_9 була 1951 року народження. Проте, у вироку суд не зазначив вказану обставину як обтяжуючу, що в свою чергу потягло призначення покарання, яке не відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченої. Суд порушив вимоги п.2 ч.3 ст.374 КПК України, де зазначено, що у разі визнання особи винуватою у мотивувальній частині вироку зазначаються обставини, які помякшують або обтяжують покарання.
Відповідно до п.4 ч.1 ст.409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. Частиною 2 вказаної статті передбачено, що підставою для скасування або зміни вироку суду першої інстанції може бути також невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.413 КПК України зазначено, що неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є незастосування судом закону, який підлягає застосуванню.
За таких обставин, відповідно до п.4 ч.1 ст.409, п.2 ст.413, п.2 ч.1 ст.420 Кримінального процесуального кодексу України, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність і необхідністю застосування більш суворого покарання, вирок Томаківського районного суду Дніпропетровсьої області підлягає скасуванню в частині призначеного ОСОБА_6 покарання з ухваленням судом апеляційної інстанції свого вироку.

Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_6 , колегія суддів бере до уваги встановлені судом першої інстанції об`єктивні обставини справи, ступінь тяжкості вчиненого

кримінального правопорушення, його тяжкість, суспільно-небезпечні наслідки у вигляді смерті потерпілої ОСОБА_9 , відношення

обвинуваченої до вчиненого та його наслідків, її поведінку під час вчинення злочину та після його вчинення.

Щире каяття колегія суддів визнає обставиною, що пом`якшує покарання.

Обставиною, що обтяжує покарання, суд апеляційної інстанції визнає вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Проаналізувавши обставини справи і відомості про особу ОСОБА_6 , колегія суддів вважає справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої і попередження з її боку нових злочинів, призначення їй покарання у виді позбавлення волі строком вісім років.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404,405,407,409,420 КПК України, колегія суддів,-

ЗАСУДИЛА:

Апеляційну скаргу та доповнення до неї обвинуваченої ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_17 задовольнити.

Вирок Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 04 лютого 2016 року щодо ОСОБА_6 в частині призначення покарання скасувати.

Призначити ОСОБА_6 за ч.2 ст.121 КК Українии покарання у виді восьми років позбавлення волі.

В іншій частині вирок суду залишити без змін.

Вирок Апеляційного суду Дніпропетровської області може бути оскаржений в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня його проголошення, а засудженим, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді: ______________ ______________ ________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4