Справа № 584/932/16-к
Провадження № 1-кс/584/195/16
УХВАЛА

25.07.16 року м. Путивль
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Білопілля Сумської області, мешканця АДРЕСА_1 , освіта середня, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України,
Органами досудового слідства ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, а саме у тому, що 09.11.2015, близько 06 год. 00 хв. ОСОБА_4 , разом із ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканцем АДРЕСА_2 , перебували біля ТОВ «АТБ маркет» у м. Білопілля, де в ході розмови у них виник спільний злочинний умисел на незаконне заволодіння автомобілем.
Реалізуючи спільний злочинний намір, ОСОБА_4 подзвонив ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 мешканцю АДРЕСА_3 , власнику ФОП « ОСОБА_9 », котрий займається наданням послуг таксі та замовив поїздку з м. Буринь до м. Путивль. Надалі ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_7 на рейсовому автобусі «Суми-Конотоп» доїхали до автовокзалу м. Буринь. Перебуваючи на вокзалі близько 07:50 ОСОБА_4 знову здійснив дзвінок ОСОБА_8 та домовився з ним що він їх підбере біля АЗС «ANP», що розташована по вул. Незалежності у м. Буринь. Надалі ОСОБА_8 під`їхав до вказаного місця, де ОСОБА_4 сів на переднє пасажирське сидіння, а ОСОБА_7 на заднє ліве сидіння. В подальшому ОСОБА_8 , виконуючи замовлення, скерував свій автомобіль у напрямку м. Путивль по автодорозі Р-44 «Суми-Путивль-Глухів». Перебуваючи на перехресті автодороги Р-44, неподалік с. Зінове Путивльського району. Рухаючись на 85км + 450м ділянки дороги, ОСОБА_7 попросив ОСОБА_8 зупинити автомобіль для того щоб начебто справити природні потреби. Після того як водій зупинив автомобіль ОСОБА_4 , наказав водієві виходити з автомобіля, на що ОСОБА_8 відмовився та спробував вмовлянням припинити їх незаконні дії. Після цього ОСОБА_4 виконуючи спільний злочинний намір, з метою подолання супротиву потерпілого, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, наніс удар кулаком правої руки в ділянку лівого ока ОСОБА_8 , а ОСОБА_7 дістав пістолет для відстрілу куль не смертельної дії, та продемонстрував його потерпілому, при цьому наказавши йому виходити з автомобіля, залишивши ключі запалення у замку.
В цей час ОСОБА_4 , з метою заволодіння майном потерпілого, взяв барсетку ОСОБА_8 , у відповідь на що останній зробив спробу її забрати, в результаті чого ОСОБА_4 почав наносити удари кулаками по правій та лівій стороні обличчя ОСОБА_8 загальною кількістю 5 ударів. В цей час з барсетки випали гроші і ОСОБА_4 відволікся на них. В свою чергу ОСОБА_8 витягнув ключ з замка запалення та з метою захисту свого майна і особистої безпеки здійснив спробу ключем вдарити в обличчя ОСОБА_4 . У відповідь на це, ОСОБА_4 вихопив з рук ОСОБА_8 ключі від замка запалення та ногою почав наносити удари по тулубу ОСОБА_8 виштовхуючи його у такий спосіб з автомобіля.
В цей час ОСОБА_7 , з метою припинення опору потерпілого, застосовуючи психічне насильство та бажаючи виникнення у ОСОБА_8 впевненості в тому, що у разі опору чи не виконання їх вимог, ОСОБА_7 негайно застосує фізичне насильство небезпечне для його життя чи здоров`я, погрожуючи потерпілому пістолетом, зробив постріл з пістолета у повітря, при цьому повторивши наказ ОСОБА_8 виходити з автомобіля. Подолавши супротив потерпілого ОСОБА_4 ногою виштовхнув ОСОБА_8 з автомобіля, після чого ОСОБА_7 сів за кермо автомобіля, та не маючи ані дійсного, ані уявного права на транспортний засіб, завів двигун та розвернувши автомобіль у протилежний бік попрямував по автодорозі «Суми-Путивль-Глухів» у напрямку м. Білопілля, де розпорядився в подальшому викраденим на власний розсуд.
Згідно висновку судово-медичної експертизи № 223 від 10.11.2015 ОСОБА_4 заподіяв ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді: синця лобу, синця лівої лобно-скроневої області, синця правої скулової області, синця лівої біля орбітальної області з субконьюктивальним крововиливом, рани нижнього віка лівого ока в області зовнішнього кута, що згідно наказу № 6 від 17.01.1995 за № 255/792 пункту 2.3.5. правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, відносяться до легких тілесних ушкоджень, що призвели до короткочасного розладу здоров`я.
24.05.2016 дії вище вказаних осіб було перекваліфіковано на ч. 3 ст. 289 КК України.
25.07.2016 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні вказаного злочину.
Слідчий звернувся із погодженим з прокурором клопотанням про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, яке обґрунтовував тим, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, ніде не працює та не має постійного джерела прибутку, тому може вчиняти нові злочини та переховуватися від слідства та суду.
Вивчивши надані матеріали, заслухавши пояснення підозрюваного, який не заперечував проти задоволення вказаного клопотання, думку захисника, який не заперечував проти задоволення клопотання слідчого, думку прокурора, який підтримав таке клопотання з мотивів, аналогічних викладених у ньому, приходжу до висновку про необхідність задоволення клопотання виходячи з наступних міркувань.
Наявні в матеріалах кримінального провадження дані, а саме: покази потерпілого ОСОБА_10 , покази свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , дані висновку експерта свідчать про вагомість доказів, що обґрунтовують підозру ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 289 КК України.
За змістом ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявності ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
ОСОБА_4 ніде не працює, не навчається, разом з тим, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, що свідчить про наявність обґрунтованих ризиків того, що він може вчиняти нові кримінальні правопорушення та ухилятися від слідства та суду.
Враховуючи зазначені дані суд погоджується з наявністю ризиків, передбачених ст.177 КПК України.
Покладення на підозрюваного визначених слідчим обов`язків необхідне з метою належного виконання підозрюваним процесуальних обов`язків щодо особистої участі у слідчих діях.
Строк дії запобіжного заходу необхідно встановити в межах строку досудового розслідування.
Керуючись ст.ст. 176 - 179, 194, 196, 309 КПК України, слідчий суддя-
УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого задовольнити.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки:
прибувати до слідчого із встановленою періодичністю;
не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває без дозволу прокурора, слідчого або суду;
повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або місця роботи.
Роз`яснити підозрюваному, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути покладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.
Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.
Слідчий суддя/підпис/
З оригіналом згідно:
Слідчий суддя
Путивльського районного суду ОСОБА_1