Ухвала
іменем україни
07 квітня 2016 року м. Київ

Вищий спеціалізований суд України
з розгляду цивільних і кримінальних справ
у складі колегії:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,

розглянувши в судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001225, за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_5 з доповненнями до неї на вирок Арцизького районного суду Одеської області від 06 травня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 22 вересня 2015 року щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Кірєєво Ольховського району Волгоградської області Російської Федерації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
якого визнаного винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и в:

До Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ звернувся засуджений ОСОБА_5 із касаційною скаргою на судові рішення щодо нього.

У касаційній скарзі з доповненнями до неї засуджений зазначає вимогу про скасування оскаржуваних рішень та закриття кримінального провадження щодо нього у зв`язку з відсутністю у його діях складу злочину. На обґрунтування своїх вимог зазначає, що суд неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, оскільки у нього був відсутній умисел на вчинення злочину, а свої дії він вчинив під впливом помилки, оскільки йому не було роз`яснено обов`язку повідомити центр зайнятості про працевлаштування, а він вважав це обов`язком роботодавця. Зазначає, що суд апеляційної інстанції допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, оскільки не повідомив його належним чином за місцем його проживання про розгляд кримінального провадження.

За вироком місцевого суду ОСОБА_5 визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні та засуджено за ч. 1 ст. 190 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.
Ухвалою суду апеляційної інстанції вирок щодо ОСОБА_5 залишено без змін.

За вироком суду ОСОБА_5 визнано винуватим та засуджено за вчинення злочину за таких обставин.
05 березня 2013 року ОСОБА_5 був зареєстрований в Арцизькому районному центрі зайнятості з наданням статусу безробітного та роз`ясненням ст. 4 Закону України «Про зайнятість населення», відповідно до якої виключається можливість для зайнятого населення перебувати на обліку та отримувати допомогу від держави по безробіттю.

Усвідомлюючи правові наслідки перебування на обліку, ОСОБА_5 уклав тимчасові трудові договори з відділом Держземагенства в Арцизькому районі Одеської області від 15 квітня 2013 року та від 07 травня 2013 року про надання послуг із обробки запитів, які надходять електронною поштою, наданні відповідей та сканування документації із землеустрою, набувши таким чином, статусу зайнятого населення.

Отримуючи обумовлену угодою заробітну плату, ОСОБА_5 не повідомив посадових осіб Арцизького районного центру зайнятості про працевлаштування, замовчуючи юридично значущу інформацію, яка унеможливлювала подальше перебування його на обліку зі статусом безробітного з отриманням відповідної матеріальної допомоги від держави, внаслідок чого, шляхом обману, отримав за період з 15 квітня 2013 року по 26 травня 2013 року матеріальну допомогу за рахунок коштів державного бюджету України в розмірі 746,40 грн.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора щодо необхідності скасування ухвали Апеляційного суду Одеської області від 22 вересня 2015 року та призначення нового розгляду провадження у суді апеляційної інстанції, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, наведені у касаційній скарзі з доповненням до неї, колегія суддів дійшла такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК України підставами для скасування судових рішень при розгляді кримінального провадження в суді касаційної інстанції є, зокрема, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону. Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 412 КПК України судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо воно ухвалено незаконним складом суду.

У ході перевірки матеріалів кримінального провадження судом касаційної інстанції установлено, що суд першої інстанції допустив істотне порушення кримінального процесуального закону, яке є безумовною підставою для скасування судового рішення.

Так, відповідно до вимог ч. 1 ст. 76 КПК України суддя, який брав участь у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, не має права брати участі у цьому ж провадженні в суді першої, апеляційної і касаційної інстанцій, при перегляді судових рішень Верховним Судом України або за нововиявленими обставинами. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 КПК України, суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

Кримінальне провадження у суді першої інстанції здійснювалось під головуванням судді Арцизького районного суду Одеської області ОСОБА_7 .

Разом із цим, із реєстру матеріалів досудового розслідування убачається, що під час досудового розслідування цим суддею 02 липня 2014 року було розглянуто клопотання прокурора ОСОБА_8 про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності, у задоволенні якого було відмовлено.

Після цього прокурором було складено обвинувальний акт, який 23 липня 2014 року надійшов до Арцизького районного суду Одеської області та був переданий для розгляду у провадження судді ОСОБА_7 , яка брала участь у кримінальному провадженні під час досудового розслідування.

За таких обставин, суддя ОСОБА_7 зобов`язана була заявити самовідвід.
Отже, кримінальне провадження щодо ОСОБА_5 у суді першої інстанції було розглянуто незаконним складом суду. Апеляційний суд, розглянувши формально кримінальне провадження, на вказані порушення уваги не звернув.

При цьому слушними є також доводи, зазначені у касаційній скарзі ОСОБА_5 про те, що він не був належним чином повідомленим про розгляд кримінального провадження судом апеляційної інстанції.

Так, як убачається із конверту, наявного у матеріалах кримінального провадження (а. с. 144), судова повістка про проведення 22 вересня 2015 року засідання в суді апеляційної інстанції, адресована ОСОБА_5 , була направлена не за місцем його проживання: АДРЕСА_1 , а за адресою: АДРЕСА_2 , та відповідно повернулась на адресу апеляційного суду із зазначенням про те, що адресат за вказаною адресою відсутній.

Однак, незважаючи на відсутність даних про належне повідомлення ОСОБА_5 про місце, дату та час апеляційного розгляду, апеляційний суд 22 вересня 2015 року розглянув це кримінальне провадження та постановив по ухвалу про залишення без зміни вироку місцевого суду щодо ОСОБА_5 , а апеляційну скаргу обвинуваченого - без задоволення.

У зв`язку з цим, касаційна скарга засудженого підлягає частковому задоволенню, судові рішення щодо нього скасуванню із призначенням нового розгляду у суді першої інстанції.

При новому розгляді суду першої інстанції належить повно і всебічно дослідити всі обставини кримінального провадження, дати їм належну оцінку, перевірити доводи ОСОБА_5 про неправильну правову оцінку його дій та, дотримуючись вимог кримінального процесуального закону, прийняти законне, обґрунтоване та вмотивоване судове рішення, виклавши його у процесуальному документі згідно з вимогами закону.

З урахуванням наведеного, керуючись статтями 433, 434, 436, 438 КПК України,

п о с т а н о в и в:

Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_5 задовольнити частково.

Вирок Арцизького районного суду Одеської області від 06 травня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 22 вересня 2015 року щодо ОСОБА_5 скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3