ун. № 759/4727/16-к
пр. № 1-кп/759/383/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 квітня 2016 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000136 внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 06.01.2016 року відносно:

ОСОБА_3 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гореничі Київської області,

громадянина України, освіта середня, не одружений,

не працює, який зареєстрований та проживає за адресою:

АДРЕСА_1 , відповідно до

ст. 89 КК України не судимий, -

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 06.01.2016 року приблизно о 11 годині 50 хвилин, знаходячись в салоні автомобіля «Шевроле Авео» д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_6 , який в цей час рухався по вул. Верховинній в м. Києві та сидячи на задньому сидінні звернув увагу на шкіряну сумку коричневого кольору, яка знаходилась ліворуч від водійського сидіння та вирішив вчинити таємне викрадення чужого майна, яке належить ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_3 , 06.01.2016 року приблизно о 12 годині 30 хвилин, користуючись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, з метою обернення на свою користь та особистого збагачення, таємно викрав шкіряну сумку коричневого кольору, вартістю 400 гривень, в якій знаходилися грошові кошти в сумі 250 гривень, картка «Приватбанку», свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на «Шевроле Авео» д.н.з. НОМЕР_1 , посвідчення водія на ім`я ОСОБА_6 , а всього майна на загальну суму 650 гривень.

В подальшому ОСОБА_3 , 06.01.2016 року приблизно о 12 годині 30 хвилин, знаходячись по вул. Верховинній, 18 в м. Києві, вийшов із салону автомобіля марки «Шевроле Авео» д.н.з. НОМЕР_1 та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, спричинивши матеріальну шкоду ОСОБА_6

25 березня 2016 року між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 укладено угоду про примирення, у відповідності до вимог ст.ст. 468, 469, 471 КПК України.

Згідно даної угоди обвинувачений ОСОБА_3 беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні. Також вказаною угодою визначено покарання за ч.1 ст. 185 КК України, яке повинен понести останній у виді 2 років позбавлення волі. Сторони вважають за можливе застосувати положення ст. 75 КК України та звільнити від відбування покарання ОСОБА_3 строком на 2 роки та покласти на нього обов`язки, передбачені п. 2, 3 , 4 ст. 76 КК України. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, встановленні ст. 476 КПК України.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.

Згідно ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено в судовому засіданні, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, який згідно ст. 12 КК України, відноситься до злочинів середньої тяжкості.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє права визначені абз. 1, 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Керуючись ст. ст. 100, 314, 373, 374, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
Затвердити угоду від 25 березня 2016 року про примирення між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді 2 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України обвинуваченого ОСОБА_3 звільнити від відбуття покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 2 (два) роки та на підставі ст. 76 КК України зобов`язати не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтись для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції.

Речові докази: картку «Приватбанку» серійний номер НОМЕР_2 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , виданий на автомобіль «Шевроле Авео» червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_4 , 2005 року випуску, зареєстрований на ОСОБА_7 ; посвідчення водія серії НОМЕР_5 на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та пластмасову коробочку чорного кольору для карток, які були передані під розписку на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_6 залишити у останнього.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Апеляційного суду м. Києва через Святошинський районний суду м. Києва, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1