Справа № 395/944/16-к
Провадження № 1-кп/395/87/2016
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 вересня 2016 року м. Новомиргород
Новомиргородський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: прокурора ОСОБА_2 , обвинуваченого ОСОБА_3 , секретаря судового засідання ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000258 від 24.05.2016 р., стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Жданов, Донецької області, який зареєстрований по АДРЕСА_1 , але тимчасово проживає по АДРЕСА_2 , українець, громадянин України, з професійно-технічною освітою, не працює, не одружений, раніше не судимий,

обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15. ч. 3 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Суд визнав доведеним, що 24 травня 2016 року близько 17 години обвинувачений ОСОБА_6 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, з метою вчинення крадіжки чужого майна, прийшов до домоволодіння потерпілої ОСОБА_7 , яке знаходиться по АДРЕСА_3 . Реалізовуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, обвинувачений ОСОБА_6 , переконавшись, що господарка будинку відсутня, незаконно проник через вікно до сараю та, усвідомлюючи протиправний характеру своїх дій, діючи з прямим умислом, з корисливих спонукань, скориставшись відсутністю сторонніх осіб, що могли помітити його протиправні дії, таємно та протиправно викрав алюмінієвий бідон ємністю 38 (40) л та вартістю з урахуванням зносу 269,10 гривень.

Проте обвинувачений ОСОБА_6 був помічений на території вищевказаного домоволодіння свідком ОСОБА_8 , внаслідок чого кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, що не залежали від його волі.

Внаслідок вчинення крадіжки обвинувачений ОСОБА_6 мав намір завдати потерпілій ОСОБА_7 матеріального збитку на загальну суму 269,10 гривень.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що обвинуваченого потрібно визнати винними у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, тобто закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаному з проникненням у приміщення, якщо особа виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення свого злочинного наміру до кінця, але злочин не було закінчено з причин, що не залежали від волі винного.

Висновки суду про винуватість обвинуваченого у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення ґрунтуються на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_6 власну винуватість у скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю і пояснив, що справді, після вживання спиртних напоїв, зайшов до домоволодіння потерпілої ОСОБА_7 , де через вікно з сараю таємно викрав алюмінієвий бідон та заховав його в кущах. Проте в подальшому свідок ОСОБА_9 виявив його на території домоволодіння і відібрав бідона.

Оскільки показання обвинуваченого у судовому засіданні послідовні, логічні та узгоджуються з обставинами, що наведені в обвинувальному акті, суд визнає їх правдивими.

Під час розгляду кримінального провадження суд скористався правом, оскільки проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

При призначенні обвинуваченому покарання обставинами, які його:

пом`якшують, суд визнає: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку (пп. 1-2 ч. 1 ст. 66 КК України);

обтяжують, суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння (п. 13 ч. 1 ст. 67 КК України).

При призначенні міри покарання обвинуваченому за скоєне, суд враховує характер і ступінь тяжкості інкримінованого кримінального правопорушення, а також особу ОСОБА_3 , котрий вперше притягується до кримінальної відповідальності, за місцем постійного проживання зарекомендував себе посередньо.

Враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, суд дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 без відбування покарання у виді реального позбавлення волі.

Тому потрібно прийняти рішення про звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням відповідно до вимог ст. 75 КК України, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки: повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання і роботи, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції (пп. 3-4 ч. 1 ст. 76 КК України).

Вирішуючи питання про відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди, суд виходить з того, що з вини обвинуваченого ОСОБА_3 потерпілій ОСОБА_7 було б завдано матеріальні збитки на загальну суму 269 грн. 10 коп.

Під час досудового розслідування та судового розгляду справи потерпіла не пред`явила цивільний позов про відшкодування завданих збитків.

Оскільки спричинена шкода була відшкодована потерпілій під час досудового розслідування шляхом повернення викраденого майна в натурі, підстав для постановлення рішень про майнові стягнення немає.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Тому з обвинуваченого ОСОБА_3 слід стягнути 20 грн. у зв`язку із залученням експерта.

Під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого (ч. 1 ст. 331 КПК України).

У даному випадку ні прокурор, ні інші учасники судового розгляду не заявили клопотання про обрання міри запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_10 .

Тому потреби обирати вказаному обвинуваченому запобіжний захід до набрання вироком законної сили суд також не вбачає.

На підставі наведеного, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись ст. ст. 124, 127-129, 368, 370-371, 373-374, 376, 392-395 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 03 (три) роки.

Згідно ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, та визначити іспитовий строк 01 (один) рік.

Відповідно до пп. 3-4 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_3 повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Речові докази, після набрання вироком законної сили: алюмінієвий бідон, що належить потерпілій ОСОБА_7 та знаходиться у неї на зберіганні, залишити зазначеному володільцеві.

Повністю покласти процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта, на обвинуваченого і стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) 20 (двадцять) гривень 00 коп. на користь держави.

До набрання вироком законної сили міру запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_11 , не обирати.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана сторонами до апеляційного суду Кіровоградської області через Новомиргородський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Копію судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий:
суддя ОСОБА_12
Згідно з оригіналом:

суддя ОСОБА_13