У Х В А Л А

24 червня 2016 року м. Київ

Суддя Верховного Суду України ОСОБА_2, розглянувши заяву заступника Генерального прокурора України (далі - прокурор) про перегляд ухвали колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 січня 2016 року щодо ОСОБА_1,

у с т а н о в и л а:

Слов'янський міськрайонний суд Донецької області ухвалою від 10 листопада 2015 року прийняв рішення про закриття розгляду заяви прокурора про відновлення втрачених матеріалів кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_1 засудженого Калінським районним судом Донецької області 21 березня 2014 року за частиною першою статті 115, частиною другою статті 185, частиною першою статті 187 Кримінального кодексу України (далі - КК) у зв'язку із недостатністю матеріалів.

Апеляційний суд Донецької області ухвалою від 26 листопада 2015 року відмовив прокурору у відкритті апеляційного провадження у зв'язку з тим, що чинним кримінальним процесуальним законом не передбачено оскарження в апеляційному порядку вищезазначеного судового рішення, прийнятого за результатами розгляду заяви про відновлення втрачених матеріалів кримінального провадження.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ ухвалою від 11 січня 2016 року відмовив у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою прокурора на ухвалу апеляційного суду Донецької області від 26 листопада 2015, мотивуючи тим, що процесуальний закон не встановлює право на апеляційне оскарження судового рішення, ухваленого за результатами розгляду заяви про відновлення втрачених матеріалів кримінального провадження.

Прокурор подав до Верховного Суду України заяву про перегляд, з підстави передбаченої пунктом 2 частини першої статті 445 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), ухвали колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 січня 2016 року.

У заяві прокурор стверджує, що суд касаційної інстанції в оспореному рішенні допустив неоднакове застосування статті 392, частини третьої статті 531 КПК, яке полягає у різному трактуванні положень щодо апеляційного оскарження судового рішення, ухваленого за результатами розгляду заяви про відновлення втрачених матеріалів кримінального провадження. В обґрунтування заяви прокурор надає рішення касаційного суду від 20 квітня 2016 року щодо ОСОБА_5 та ОСОБА_6, в якому касаційну скаргу прокурора задоволено і скасовано ухвалу апеляційного суду від 24 вересня 2015 року та призначено новий розгляд у суді апеляційної інстанції. Касаційний суд визнав ухвалу суду першої інстанції про відмову у відновленні втраченого матеріалів кримінального провадження предметом апеляційного провадження, та керуючись статтями 434, 436 КПК, ухвалив рішення про незаконність ухвали апеляційного суду щодо відмови у відкритті апеляційного провадження.

Заяву подано з дотриманням вимог статті 448 КПК, у порядку, передбаченому статтею 449 КПК, та у строк, визначений частиною першою статті 447 КПК.

На підставі наведеного, керуючись статтями 445, 450, 451 Кримінального процесуального кодексу України,

у х в а л и л а:

відкрити провадження у справі за заявою заступника Генерального прокурора України про перегляд ухвали колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 січня 2016 року щодо ОСОБА_1.

Копію ухвали направити учасникам судового провадження.

Суддя Верховного Суду України ОСОБА_2