УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2016 року м. Київ

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 і ОСОБА_3 ,

розглянувши в судовому засіданні касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від 30 грудня 2015 року,

в с т а н о в и в:

Вироком Полтавського районного суду Полтавської області від 19 листопада 2014 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі та на підставі ч. 4 ст. 70 КК України визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць і 10 днів.
Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 30 грудня 2015 року відмовлено засудженому ОСОБА_4 в поновленні строку на апеляційне оскарження вироку місцевого суду та повернуто апеляційну скаргу скаржнику.
У касаційній скарзі засуджений не погоджується з рішенням суду апеляційної інстанцій, порушує питання про його скасування, мотивуючи необґрунтованістю і незаконністю, та просить призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції. Зазначає, що судом безпідставною відмовлено в поновленні строку на апеляційне оскарження вироку, оскільки він із-за своєї юридичної неграмотності не знав порядку і строку оскарження вироку суду.
Згідно ч. 2 ст. 433 КПК України суд касаційної переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанції у межах касаційної скарги.
Перевіривши доводи касаційної скарги, долучену до неї копію ухвали, суд дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити, виходячи з наступного.
Згідно з ст. 395 КПК України, апеляційна скарга на вирок може бути подана протягом 30 днів з дня його оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Із наданої копії судового рішення вбачається, що засуджений ОСОБА_4 був присутнім при оголошенні вироку 19 листопада 2014 року щодо нього та йому було вручено його копію, про що в матеріалах провадження є його розписка.
Подавши апеляційну скаргу майже через рік після постановлення вироку, поважність пропуску строку мотивував тим, що він погано орієнтувався в діючому законодавстві.
Апеляційний суд, проаналізувавши доводи засудженого про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Полтавського районного суду Полтавської області від 19 листопада 2014 року, дійшов до висновку, що підстав, які б об`єктивно перешкодили скаржнику подати апеляційну скаргу у визначений законом строк не встановлено та наведені мотиви поважності причин пропуску строку є безпідставні.
Згідно з п. 4 ч. 3ст. 399 КПК України апеляційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження, і суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.
Таким чином, апеляційний суд дійшов до правильного висновку про повернення апеляційної скарги у зв`язку з пропущенням строку на апеляційне оскарження.
Керуючись ч. 2 ст. 428 КПК України суд,

п о с т а н о в и в:

Відмовити засудженому ОСОБА_4 у відкритті касаційного провадження за його касаційною скаргою на ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від 30 грудня 2015 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3