Справа № 697/1092/16-к
Првадження № 1-кс/697/206/2016
У Х В А Л А
Іменем України
23 травня 2016 року

Слідчий суддя Канівського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши клопотання слідчого СВ Канівського ВП Золотоніського відділу поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 , погодженого з прокурором Канівського відділу Золотоніської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №0000270 від 15.04.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України,

в с т а н о в и в:

Слідчий СВ Канівського ВП Золотоніського відділу поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 , розглянувши матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000270 від 15.04.2016 року, звернувся з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, а саме: дюралевий човен «МКМ» з двома веслами, який перебуває у володінні ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу № 812 від 12.04.2011 р.

В обґрунтування клопотання зазначив, що ОСОБА_6 15.04.2016 року, близько 02 год. 00 хв., перебуваючи в акваторії Кременчуцького водосховища, в адміністративних межах с. Келеберда Канівського району Черкаської області, переслідуючи ціль незаконного вилову риби, в порушення вимог п. 3.15 «Правил любительського і спортивного рибальства», затверджених Наказом Державного комітету рибного господарства України від 15.02.1999 №19, умисно займався незаконним рибним добувним промислом із застосуванням заборонених знарядь лову - 3 рибальських сіток, які відповідно до акту дослідження знарядь лову №667/02 від 11.05.2016 року являються забороненими знаряддями лову, в результаті чого ним було добуто рибу наступного виду: «Карась» в кількості 9 шт., вартістю 17 грн. за один екземпляр, «Плітка» в кількості 18 шт., вартістю 85 грн. за один екземпляр, «Окунь» в кількості 2 шт., вартістю 17 грн. за один екземпляр, «Лящ» в кількості 3 шт., вартістю 170 грн. за один екземпляр, чим заподіяв істотної шкоди рибному господарству України, згідно такс Постанови Кабінету Міністрів України від 21.11.2011 №1209 на загальну суму 2227 грн.

Він же, ОСОБА_6 17.04.2016 року, близько 23 год. 30 хв., перебуваючи в акваторії Кременчуцького водосховища, в адміністративних межах с. Келеберда Канівського району Черкаської області, переслідуючи ціль незаконного вилову риби, в порушення вимог п. 3.15 «Правил любительського і спортивного рибальства», затверджених Наказом Державного комітету рибного господарства України від 15.02.1999 №19, умисно, за допомогою дюралевого човна «МКМ» займався незаконним рибним добувним промислом із застосуванням заборонених знарядь лову - 2 рибальських сіток, які відповідно до акту дослідження знарядь лову №658/02 від 16.05.2016 року являються забороненими знаряддями лову, в результаті чого ним було добуто рибу наступного виду: «Карась» в кількості 5 шт., вартістю 17 грн. за один екземпляр, «Плітка» в кількості 39 шт., вартістю 85 грн. за один екземпляр, «Чехоня» в кількості 1 шт., вартістю 136 грн. за один екземпляр, «Лящ» в кількості 2 шт., вартістю 170 грн. за один екземпляр, чим заподіяв істотної шкоди рибному господарству України, згідно такс Постанови Кабінету Міністрів України від 21.11.2011 №1209 на загальну суму 3876 грн.

ОСОБА_6 19.05.2016 повідомлено про підозру вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_6 займався незаконним виловом риби за допомогою дюралевого човна «МКМ».

Зазначений вище човен з двома веслами визнаний слідчим речовим доказом та знаряддям вчинення злочину у кримінальному провадженні. Крім того, він відповідає критеріям, зазначеним у п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України.

Зокрема, із зазначених вище обставин кримінального провадження є достатні підстави вважати, що дюралевий човен «МКМ» використаний як засіб вчинення кримінального правопорушення.

Фактичним володільцем вищевказаного човна на підставі договору купівлі- продажу №812 від 12.04.2011 року є ОСОБА_5 , що є підтвердженням того, що саме ОСОБА_5 дійсно фактично володіє та користується даним човном.

Тому, з метою збереження речового доказу дюралевого човна «МКМ», на вказаний човен необхідно накласти арешт.

Крім того, санкція ч. 1 ст. 249 КК України передбачає додаткове покарання у вигляді конфіскації знарядь і засобів промислу.

Прокурор ОСОБА_3 , у судовому засіданні підтримала клопотання слідчого з підстав, викладених у ньому, вказуючи, що тимчасово вилучене майно має значення для досудового розслідування.

ОСОБА_6 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, вказуючи, що вилучений дюралевий човен перебуває у володінні його колишньої дружини ОСОБА_7 .

Слідчий суддя, вислухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши письмові докази, подані на обґрунтування клопотання, дійшов наступного.

Статтею 131 ч. 2 КПК України передбачено, що арешт тимчасово вилученого майна відноситься до заходів забезпечення кримінального провадження та застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

У відповідності до ст. 132 ч.ч. 1, 3, 4, 5 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням. Для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні. Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

З витягу з кримінального провадження №0000270 від 15.04.2016 року за ч. 1 ст. 249 КК України, вбачається, що 15.04.2016 року, близько 02 год. 00 хв., ОСОБА_6 перебуваючи в акваторії Кременчуцького водосховища, в адміністративних межах с. Келеберда Канівського району Черкаської області, переслідуючи ціль незаконного вилову риби, в порушення вимог п. 3.15 «Правил любительського і спортивного рибальства», затверджених Наказом Державного комітету рибного господарства України від 15.02.1999 №19, умисно займався незаконним рибним добувним промислом із застосуванням заборонених знарядь лову - 3 рибальських сіток, які відповідно до акту дослідження знарядь лову №667/02 від 11.05.2016 року являються забороненими знаряддями лову, в результаті чого ним було добуто рибу наступного виду: «Карась» в кількості 9 шт., вартістю 17 грн. за один екземпляр, «Плітка» в кількості 18 шт., вартістю 85 грн. за один екземпляр, «Окунь» в кількості 2 шт., вартістю 17 грн. за один екземпляр, «Лящ» в кількості 3 шт., вартістю 170 грн. за один екземпляр, чим заподіяв істотної шкоди рибному господарству України, згідно такс Постанови Кабінету Міністрів України від 21.11.2011 №1209 на загальну суму 2227 грн.

З витягу кримінального провадження № 0000273 вбачається, що 17.04.2016 року, близько 23 год. 30 хв., ОСОБА_6 перебуваючи в акваторії Кременчуцького водосховища, в адміністративних межах с. Келеберда Канівського району Черкаської області, переслідуючи ціль незаконного вилову риби, в порушення вимог п. 3.15 «Правил любительського і спортивного рибальства», затверджених Наказом Державного комітету рибного господарства України від 15.02.1999 №19, умисно, за допомогою дюралевого човна «МКМ» займався незаконним рибним добувним промислом із застосуванням заборонених знарядь лову - 2 рибальських сіток, які відповідно до акту дослідження знарядь лову №658/02 від 16.05.2016 року являються забороненими знаряддями лову, в результаті чого ним було добуто рибу наступного виду: «Карась» в кількості 5 шт., вартістю 17 грн. за один екземпляр, «Плітка» в кількості 39 шт., вартістю 85 грн. за один екземпляр, «Чехоня» в кількості 1 шт., вартістю 136 грн. за один екземпляр, «Лящ» в кількості 2 шт., вартістю 170 грн. за один екземпляр, чим заподіяв істотної шкоди рибному господарству України, згідно такс Постанови Кабінету Міністрів України від 21.11.2011 №1209 на загальну суму 3876 грн.

На підтвердження доводів клопотання слідчим поліції надано копію протоколу огляду місця події від 18.04.2016р. (а.с.5) та постанову про визнання речовим доказом та знаряддям вчинення злочину від 19.04.2016р. (.с.6), протокол допиту свідка ОСОБА_5 від 29.04.2016р. та договір №812 від 12.04.2011 року. (а.с.13)

У відповідності до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно до ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 2 ст. 173 КПК України регламентовано, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2)можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1 ) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Надаючи оцінку дослідженим в ході розгляду клопотання доказам, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність умов, передбачених п. п. 1,2,5,6 ч. 2 ст. 173 КПК України, а відповідно й наявності беззаперечних обставин, що дають підстави для задоволення клопотання.

Матеріали клопотання не містять жодних доказів, які б свідчили про те, що існує небезпека знищення доказів, а тому накладення арешту з метою забезпечення речових доказів не узгоджується з положенням п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.

У відповідності до ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

На думку слідчого судді, тимчасово вилучене майно, а саме дюралевий човен «МКМ» з двома веслами, не відповідає критеріям, визначеним ст. 167 КПК України.

Виходячи з вищенаведеного, слідчий суддя не вбачає підстав для задоволення клопотання про арешт майна з огляду на зміст ч. 1 ст. 173 КПК України, та звертає увагу на розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження та можливі негативні наслідки арешту майна для його володільця ОСОБА_5 .

Згідно до ч. 3 ст. 173 КПК України, відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170,173 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Канівського ВП Золотоніського відділу поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 , погодженого з прокурором Канівського відділу Золотоніської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №0000270 від 15.04.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України - відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Черкаської області на протязі п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя підпис ОСОБА_1

Згідно з оригіналом, який зберігається в матеріалах справи №697/1092/16-к

Слідчий суддя ОСОБА_1