АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 643/1627/16-к Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11КП/790/1386/16 Доповідач апеляц.інстанції ОСОБА_2 Категорія: ст.286ч.1 КК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

9 червня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 і ОСОБА_4 ,

секретар - ОСОБА_5 ,

за участю: прокурора - ОСОБА_6 ,

потерпілої - ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

його захисника - ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові матеріали кримінального провадження ОСОБА_8 у кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.1 ст.286 КК України
за апеляційними скаргами потерпілої та обвинуваченого на вирок Московського районного суду міста Харкова від 24 березня 2016 року,
В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Московського районного суду міста Харкова від 24 березня 2016 року щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, українця, зі середньо-технічною освітою, одруженого, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

визнано винним і засуджено за ст.286 ч.1 КК України до 1 року обмеження волі без позбавленням права керування транспортними засобами. На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного йому покарання у вигляді обмеження волі з іспитовим строком в 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави 1230грн. за проведені експертизи.

З цим судовим рішенням не погодилися потерпіла і обвинувачений, які подали апеляційні скарги і просять скасувати вирок і закрити кримінальне провадження, посилаючись на порушення судом першої інстанції вимог кримінального процесуального та кримінального закону.

Вислухавши доповідь судді, думки прокурора, потерпілої, обвинуваченого, його захисника, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню, виходячи з наступного:

Оскаржуваним вироком суду було встановлено, що ОСОБА_8 , 20.08.2015, близько 09:20, керував технічно справним автомобілем «CHEVRLET LACCETI» н.з. НОМЕР_1 , та рухався по під`їзній дорозі від будинку № 152 по вул. Академіка Павлова до вул. Героїв Праці в м. Харкові. В процесі руху ОСОБА_8 , навпроти будинку № 15 по вул. Героїв Праці, грубо порушив вимоги п. 12.3 Правил дорожнього руху України та допустив наїзд на пішохода ОСОБА_7 , яка перетинала проїжджу частину з права наліво відносно руху його автомобіля. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди потерпілої ОСОБА_7 були завдані тілесні ушкодження середньої тяжкості, а саме: закритий перелом зовнішнього виростку лівої великогомілкової кістки зі зміщенням - відноситься до категорії ушкодження середнього ступеня тяжкості як тягнучого за собою тривалий розлад здоров`я (п. 2.2.2, «Правил «судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень».); закритий перелом шийки правої плечової кістки зі зміщенням - відноситься до категорії ушкодження середнього ступеня тяжкості які тягнуть за собою тривалий розлад здоров`я (п. 2.2.2. «Правил «судово- медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень»). Порушення правил безпеки дорожнього руху ОСОБА_8 , які згідно висновку судово-автотехнічної експертизи № 634 від 26.01.2016 року знаходяться в причинному зв`язку з подією та наслідками, виразилося в тому, що він, керуючи транспортним засобом, при виникненні небезпеки для його руху у вигляді пішохода ОСОБА_7 , яка перетинала проїзну частину з права наліво по ходу його руху, та яку він об`єктивно спроможний був виявити, не прийняв своєчасних мір для зниження швидкості аж до повної зупинки транспортного засобу і допустив на неї наїзд, що спричинило їй середньої тяжкості тілесні ушкодження.

У суді першої інстанції обвинувачений себе винним у пред`явленому злочині визнав повністю і підтвердив факт наїзду на пішохода ОСОБА_7 при вказаних обставинах. Завдані потерпілій тілесні ушкодження не спростовує. Завдані матеріальні збитки потерпілої він повністю відшкодував. Вказав, що винним себе визнає добровільно.

Дії обвинуваченого органом досудового розслідування було кваліфіковано за ч.1 ст.286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій середньої тяжкості тілесні ушкодження.

В судовому засіданні в суді першої інстанції обвинувачений визнав вину в скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, просив звільнити його від кримінальної відповідальності та закрити кримінальне провадження на підставі ст.46 КК України у зв`язку з його примиренням з потерпілою. Потерпіла також наполягала на звільненні обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з нею як з потерпілою , та відсутності в неї будь-яких претензій до обвинуваченого.

Згідно вимог ст.46 КК України особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилась з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Згідно вимог ч.4 ст.286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно вимог ч.3 ст.288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Обвинуваченому було роз`яснено суть обвинувачення, підстави звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження.

Згідно ч. 2 п.1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Ухвалюючи оскаржуване рішення у виді вироку, суд першої інстанції не дотримався вимог процесуального і матеріального права, ухвалив незаконне рішення, оскільки ще до ухвалення вироку у суду були підстави для закриття кримінального провадження й звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Відповідно до вимог п.5 ч.1 ст.407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок або ухвалу і закрити кримінальне провадження.

Відповідно до вимог пп.2 та 4 ч.1 ст.409 КПК України підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до вимог ст.417 КПК України суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені статтею 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.

А згідно п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

З урахуванням викладеного вирок підлягає скасуванню, кримінальне провадження закриттю.

Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 419, КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційні скарги потерпілої ОСОБА_10 та обвинуваченого ОСОБА_8 задовольнити.

Вирок Московського районного суду міста Харкова від 24 березня 2016 року щодо ОСОБА_8 скасувати.
Звільнити ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності у зв`язку з його примиренням з потерпілою.
Кримінальне провадження щодо ОСОБА_8 закрити.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту проголошення ухвали.

Головуючий-суддя суддя суддя
_________________ __________________ _________________

ОСОБА_11 ОСОБА_12 ОСОБА_13