Справа № 738/1853/16-к
№ провадження 1-кп/738/101/2016
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2016 року Менський районний суд
Чернігівської області

у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2
під час розгляду у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінального провадження внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000513 від 23.08.2016 року відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігів, громадянина України, українця, з освітою 9 класів, не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий: 16.11.2012 Новозаводським районним судом м. Чернігова за ст. 186 ч. 1 КК України до 100 годин громадських робіт; 15.04.2013 Деснянським районним судом м. Чернігова за ч. 2 ст. 389 КК України до арешту строком на 1 місяць 5 днів; 25.07.2013 Деснянським районним судом м. Чернігова за ч. 2 ст. 186 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,

за участю:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
В С Т А Н О В И В:

05 жовтня 2016 року до Менського районного суду Чернігівської області надійшли матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000513 від 23.08.2016 року за підозрою ОСОБА_3 у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

06 жовтня 2016 року ухвалою судді вказане кримінальне провадження призначене до підготовчого судового засідання на 03 листопада 2016 року, яке було відкладено до 14.15 год. 09 листопада 2016 року, у зв`язку з неявкою в судове засідання обвинуваченого.

09 листопада 2016 року в підготовчому судовому засіданні було з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 закінчив 9 класів. Відомостей про наявність повної середньої освіти у обвинуваченого прокурором не було надано.

В підготовчому судовому засіданні процесуальний прокурор та обвинувачений підтвердили, що у останнього на досудовому слідстві не було захисника.

Забезпечення обвинуваченому права на захист згідно зі ст.129 Конституції України є основною засадою судочинства, а відповідно до ст.7 Кримінального процесуального кодексу України віднесено до загальних засад кримінального провадження.

Стаття 59 Конституції України проголошує право кожного на правову допомогу та вільний вибір захисника своїх прав, а ст. 63 Конституції України закріплює право на захист підозрюваного, обвинуваченого чи підсудного.

Належна реалізація права на захист у кримінальному провадженні вимагає застосування практики ЄСПЛ, згідно з правовою позицією якого, відображеною, зокрема, у п. 262 рішення ЄСПЛ від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», «право кожного обвинуваченого у вчиненні злочину на ефективний захист, наданий захисником…, є однією з основних ознак справедливого судового розгляду». Також у п. 89 рішення ЄСПЛ від 13 лютого 2001 року у справі «Кромбах проти Франції» вказано, що «хоча право кожної особи, обвинувачуваної у вчиненні кримінального правопорушення, на ефективний захист адвокатом не є абсолютним, воно становить одну з головних підвалин справедливого судового розгляду».

Також необхідною умовою реалізації права на захист є забезпечення основних його гарантій на усіх стадіях кримінального провадження, оскільки випадки, коли підозрюваному, обвинуваченому під час досудового розслідування не було призначено захисника за умови його обов`язкової участі, ставлять під сумнів питання належності та допустимості доказів, на яких ґрунтується обвинувальний акт прокурора. При цьому призначення захисника у судовому провадженні у таких справах не може саме по собі відновити порушене право на захист. Правову позицію ЄСПЛ щодо початкового етапу забезпечення права на захист у кримінальному провадженні викладено, зокрема, в п. 63 рішення ЄСПЛ від 09 червня 2011 року у справі «Лучанінова проти України», де зазначено, що «для здійснення обвинуваченим свого права на захист йому зазвичай повинно бути забезпечено можливість отримати ефективну допомогу захисника із самого початку провадження» (п. 52 рішення ЄСПЛ від 27 листопада 2008 року у справі «Сальдуз проти Туреччини» та пункти 9091 рішення ЄСПЛ від 12 червня 2008 року у справі «Яременко проти України»).

Суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_3 за відсутності у нього середньої освіти був не здатен на досудовому слідстві повною мірою реалізовувати свої права самостійно, без захисника, якого органом досудового слідства йому не було надано.

Таким чином, суд приходить до висновку, що для усунення виявлених недоліків обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, необхідно повернути прокурору.

Керуючись ст. ст. 314-316, 369, 376, 395, 484 КПК України, суд -
У Х В А Л И В:
Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні №0000513 від 23.08.2016 року відносно ОСОБА_3 обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, повернути прокурору Менської місцевої прокуратури Чернігівської області.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Чернігівської області протягом семи днів з дня її оголошення через Менський районний суд Чернігівської області.

Суддя ОСОБА_1