Справа № 592/9139/16-к
Провадження № 1-кс/592/3657/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 жовтня 2016 року м.Суми

Слідчий суддя Ковпаківського районного суду м. Суми ОСОБА_1 , секретар ОСОБА_2 , з участю слідчого ОСОБА_3 , представника власника ОСОБА_4 , розглянувши клопотання слідчого Сумського РВП СВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 про арешт майна по матеріалам досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за № 0000813 від 02.10.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:
Слідчий своє клопотання, погоджене з прокурором Сумської місцевої прокуратури ОСОБА_5 , обґрунтовує тим, що здійснює досудове розслідування за фактом крадіжки. Так досудовим розслідуванням встановлено, що 02.10.2016 року ОСОБА_6 на полі на території Терешківської сільської ради Сумського району, належне ПрАТ «Райз-Максимко», таємно викрав візок для транспортування жатки «Bruns». 02.10.2016 року в ході огляду місця події, відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України, було вилучено зазначений візок «Bruns». Зазначений візок є речовим доказом у провадженні, та може бути використаний як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Тому слідчий просить накласти арешт на вказаний візок.
В судовому засіданні слідчий підтримав клопотання.
Представник ПрАТ «Райз-Максимко» заперечував проти клопотання та вказав, що візок їм потрібен для здійснення діяльності товариства. Арешт істотно впливає на їх права користування.

Заслухавши пояснення, вивчивши клопотання, вважаю, що матеріали клопотання слід повернути.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ст. 171 КПК України клопотання про арешт майна повинно містити підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна, документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати.

Втім дане клопотання не відповідає вказаним вимогам, не містить підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна. Зокрема не зазначено, який саме захід слід засотувати і для якої мети, а саме чи то позбавлення права на відчуження, чи то розпорядження та/або користування майном і з якою метою. Також у клопотанні не зазначено документів, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 170-173 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:
Повернути прокурору Сумської місцевої прокуратури ОСОБА_5 клопотання слідчого Сумського РВП СВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 про арешт майна та встановити строк сімдесят дві години для усунення недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1