Справа № 541/553/16-к
Провадження № 1-кп/541/82/2016
Миргородський міськрайонний суд Полтавської області
У Х В А Л А
31 березня 2016 рокум.Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючого, судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001474 від 22.15.2015 року по обвинуваченню

ОСОБА_4
та
ОСОБА_7 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Миргородського міськрайонного суду перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 та ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 296 ч.2 КК України.

В судовому засіданні від потерпілий ОСОБА_6 та підсудних ОСОБА_4 і ОСОБА_7 надійшла письмова угода, яка за своїм змістом фактично є клопотанням про закриття кримінального провадження у відношенні ОСОБА_4 та ОСОБА_7 в зв`язку з їх примиренням з потерпілим.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні вважав згадане клопотання не підлягаючим до задоволення у зв`язку з тим, що таке закриття провадження по справі суперечитиме закону.

Суд розглянувши угоду(клопотання), вважає необхідним відмовити в його задоволенні із наступних підстав.

Згідно ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом, зокрема, у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

За змістом ст. 46 КК України особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_7 згідно обвинувального акту обвинувачуються у вчиненні умисного злочину, який за змістом ст. 12 КК України відноситься до злочину середньої тяжкості, а отже правові підстави для задоволення клопотання потерпілого та обвинувачених про закриття кримінального провадження, відсутні.

Якщо вважати подане потерпілим і обвинуваченим спільне письмове клопотання угодою про примирення, то вона не може бути затверджена судом із наступних підстав.

Вказана угода за своїм змістом не відповідає вимогам ст. 471 КПК України, оскільки в ній зокрема не зазначено формулювання обвинувачення та його правова кваліфікація, щодо кожного із обвинувачених, істотні для кримінального провадження обставини, узгоджене покарання та згода сторін на його призначення.

Крім цього, згадана угода не може бути затверджена судом, оскільки основним безпосереднім об`єктом кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачуються ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , виступають публічні інтереси (зокрема немайнові), а спричинена потерпілому ОСОБА_6 шкода, є лише проявом посягання на основний об`єкт.

При викладених обставинах суд вважає необхідним відмовити у задоволенні клопотання (угоди) потерпілого та обвинувачених про закриття кримінального провадження.

Керуючись ст. 46 КК України, ст.ст. 468, 469, 471 КПК України, суд

Ухвалив:
В задоволенні угоди (клопотання) потерпілого ОСОБА_6 та обвинувачених ОСОБА_4 і ОСОБА_7 про закриття кримінального провадження відмовити.

Суддя ОСОБА_1