Справа № 345/3399/15-к
Провадження № 11-кп/779/205/2016
Категорія ч.3 ст.15, ч.3ст.185 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 травня 2016 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000798, щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лішня, Дрогобицького району, Львівської області, проживаючого та зареєстрованого по АДРЕСА_1 , не судимого, обвинуваченого за ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України, за участю: прокурора ОСОБА_6 , потерпілого ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_5 , за апеляційною скаргою потерпілого ОСОБА_7 на вирок Калуського міськрайонного суду від 29 лютого 2016 року,

в с т а н о в и л а :
Вказаним вироком ОСОБА_5 визнано винним та призначено покарання за ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України у виді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік.

На підставі ст. 76 КК України покладено на обвинуваченого певні обов`язки.

Постановлено стягнути з ОСОБА_5 на користь потерпілого ОСОБА_7 510грн. моральної шкоди, 487,20грн. судового збору, а також 4107,20грн. за надання юридичної допомоги.

Відповідно до вимог ст.100 КПК України вирішено долю речових доказів.

За вироком суду ОСОБА_5 визнай винним у вчиненні незакінченого замаху на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у інше приміщення.

Як встановив суд, злочин вчинено за таких обставин.

29 липня 2015 року близько 16 год. ОСОБА_5 , діючи з корисливих спонукань, з метою таємного викрадення чужого майна, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до одного із гаражів, які знаходяться по АДРЕСА_2 та належать ОСОБА_7 , де пошкодив металеві ворота та проник всередину. З гаражу ОСОБА_5 у заздалегідь визначене місце біля гаражних приміщень переніс 10 металевих труб, 6 з яких довжиною 1,5 м діаметром 120мм та вагою 29 кг кожна по ціні 24,5 грн. за 1 кг, та 4 труби довжиною 1,20 м діаметром 150 мм та вагою 27 кг кожна по ціні 24,6 грн. за 1 кг, а всього на загальну суму 6919,80 грн., однак свій злочинний умисел на заволодіння викраденим майном не довів до кінця з причин, які не залежали від його волі, оскільки був затриманий потерпілим ОСОБА_7 та ОСОБА_9 на місці вчинення злочину.

В своїй апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_7 не оспорюючи доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_5 , вважає вирок місцевого суду незаконним та таким, що підлягає зміні в частині вирішення цивільного позову в сторону збільшення сум, які підлягають стягненню в частині матеріальної та моральної шкоди та невідповідності призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Зазначає, що суд безпідставно зробив висновок, що матеріальна шкода, яку він пред`явив в цивільному позові, це є шкода за викрадені труби, які були повернуті власникові. Вказує, що матеріальна шкода включала вартість ремонту гаражних воріт, які обвинувачений пошкодив для проникнення в приміщення і що судом, безпідставно зменшено розмір моральної шкоди, не взято до уваги його душевні переживання, незручності, створені цією крадіжкою та вживання заходів для відновлення та збереження майна. Просить вирок суду змінити в частині призначеного покарання та цивільного позову, призначити обвинуваченому покарання без застосування ст.75 КК України та стягнути матеріальну шкоду в розмірі 4 тис.123грн. за пошкодження металевих воріт та збільшити моральну шкоду до двох тисяч гривень.

Під час апеляційного розгляду:

- потерпілий ОСОБА_7 підтримав доводи поданої апеляційної скарги та пояснив, що на підтвердження розміру вартості ремонту гаражних воріт до позовної заяви долучив зведений кошторисний розрахунок спричиненої матеріальної шкоди, яку просить задовольнити та задовольнити вимоги поданої ним апеляційної скарги;

- обвинувачений та його захисник заперечили доводи апеляційної скарги потерпілого, просять її відхилити та залишити в силі оскаржуваний вирок;

- прокурор апеляційну скаргу потерпілого підтримав частково в частині задоволення вимог про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, призначене обвинуваченому покарання вважає обґрунтованим і в цій частині просить вирок залишити без змін.

Заслухавши пояснення учасників апеляційного розгляду, обговоривши доводи апеляційної скарги, переглянувши рішення суду першої інстанції в межах апеляційних вимог, дослідивши докази, що стосуються вимог потерпілого щодо матеріальної шкоди, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга потерпілого підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Висновки суду щодо доведеності вини та правильності кваліфікації неправомірних дій ОСОБА_5 у вчиненому не оспорюються, тому апеляційною інстанцією, відповідно до вимог ст. 404 КПК України, не перевіряються.

Згідно положень ст.65 КК України при призначенні покарання суд повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до вимог ст.75 КК України, якщо суд при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного, інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Як вбачається з вироку суд, призначаючи ОСОБА_5 покарання, належним чином дотримався вимог зазначених законів.

Врахувавши як ступінь тяжкості вчиненого злочину, так і інші дані, що відповідно до закону впливають на покарання винної особи, пом`якшуючі покарання обставини: вперше притягується до кримінальної відповідальності, за місцем реєстрації характеризується позитивно, на обліку в наркологічному та психоневрологічному диспансері не перебуває, що тяжких наслідків від злочину не наступило, при відсутності обставин, що обтяжують покарання, суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без реального відбування ним покарання з встановленням іспитового строку.

Колегія суддів вважає, що переконливих доводів про необхідність призначення обвинуваченому більш суворого покарання в апеляційній скарзі потерпілого не наведено, у зв`язку з чим вважати призначене ОСОБА_5 судом покарання із застосуванням ст.75 КК України надто м`яким підстав не вбачається.

Колегія суддів погоджується з твердженням потерпілого про те, що місцевий суд безпідставно зробив висновок, що матеріальна шкода, яку він пред`явив в цивільному позові, це є шкода за викрадені труби, які були повернуті власникові. За змістом позовної заяви потерпілий ставив питання про відшкодування матеріальної шкоди внаслідок пошкодження п`яти металевих гаражних воріт.

Однак, що стосується покликання потерпілого про необхідність задоволення його позовних вимог про відшкодування спричиненої матеріальної шкоди в розмірі 4123 грн. за пошкодження одних гаражних воріт, то колегія суддів, дослідивши докази, що стосуються вимог потерпілого щодо заявленої матеріальної шкоди, не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги в цій частині.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, потерпілим до позовної заяви, поданої суду під час розгляду провадження, долучено ксерокопію зведеного кошторисного розрахунку на ремонт пошкоджених гаражних воріт, який підписаний інженером-проектувальником, проте, такий розрахунок не завірений належним чином печаткою особи, яка, згідно закону, вправі здійснювати такі розрахунки, відсутні докази щодо укладення потерпілим угоди з особою на проведення таких розрахунків та щодо наявності ліцензії на здійснення інженером - проектувальником кошторисного розрахунку.

За таких обставин вимоги апеляційної скарги потерпілого в цій частині не можуть бути задоволені.

Разом з тим доводи апеляційної скарги потерпілого в частині збільшення розміру стягнутої судом спричиненої йому моральної шкоди підлягають частковому задоволенню з врахуванням перенесених потерпілим моральних страждань: незручностей і переживань, що виникли внаслідок вчинення злочину обвинуваченим.

Враховуючи наведене колегія суддів вважає, що слід збільшити розмір морального відшкодування та стягнути з обвинуваченого на користь потерпілого 1500 гривень спричиненої злочином моральної шкоди.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 408, 419, 376 КПК України колегія суддів,

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_7 задовольнити частково, вирок Калуського міськрайонного суду від 29 лютого 2016 року щодо обвинуваченого ОСОБА_5 змінити в частині вирішення цивільного позову щодо відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 моральну шкоду в розмірі 1500 гривень.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з часу проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців.

Головуючий ОСОБА_2
Судді: ОСОБА_3
ОСОБА_4

Згідно з оригіналом
Суддя ОСОБА_2