Справа № 307/2476/15-к
Провадження №1-кп/307/81/16
05 січня 2016 року м. Тячів
Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Тячів кримінальне провадження про обвинувачення
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 України, громадянинаУкраїни, з базовою загальною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення,
передбаченого ч.2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України,
В С Т А Н О В И В:
До суду з прокуратури Тячівського району Закарпатської області надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, 185 ч.3 КК України.
Кримінальне провадження підсудне Тячівському районному суду.
Сторони кримінального провадження клопотань щодо прийняття рішень , передбачених п.п. 1-4 ч.3 ст. 314 КПК України , не заявили.
Вислухавши думку учасників судового провадження, суд вважає, що кримінальне провадження підлягає призначенню до судового розгляду.
Зазначене судове засідання з урахуванням принципу гласності та відкритості судового провадження слід проводити у відкритому судовому засіданні , так як обмеження щодо цього , передбачені ч.2 ст. 27 КПК України , відсутні.
Запобіжний захід обвинуваченому в даному провадженні було обрано в виді особистого зобов`язання на термін до 30 вересня 2015 року і строк дії його закінчився.
Клопотань про зміну чи скасування обвинуваченому запобіжного заходу не надійшло.
Зазначене судове засідання з урахуванням принципу гласності та відкритості судового провадження слід проводити у відкритому судовому засіданні , так як обмеження щодо цього , передбачені ч.2 ст. 27 КПК України , відсутні.
В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою. В обґрунтування клопотання посилається на те, що неодноразово викликався до суду, однак ухилявся від явки до суду, чим перешкоджав кримінальному провадженню.
Заслухавши думку прокурора, який подання підтримав, обвинуваченого ОСОБА_4 , який проти задоволення клопотання заперечив, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 21, ч. 2 ст. 318 КПК України явка обвинуваченого в судове засідання є обов`язковою.
Ухвалою Тячівського районного суду від 9 листопада 2015 року по даному провадженню за клопотанням прокурора було надано дозвіл на затримання обвинувачених з метою приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу.
Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Згідно до ч. 2 ст. 331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до ч. 3 ст. 187 КПК України у разі неприбуття підозрюваного, обвинуваченого за судовим викликом і відсутності у слідчого судді, суду на початок судового засідання відомостей про поважні причини, що перешкоджають його своєчасному прибуттю, слідчий суддя, суд має право постановити ухвалу про привід підозрюваного, обвинуваченого, якщо він не з`явився для розгляду клопотання щодо обрання запобіжного заходу у вигляді застави, домашнього арешту чи тримання під вартою, або ухвалу про дозвіл на його затримання з метою приводу, якщо ухвала про привід не була виконана.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.
Як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст. 15 ч.2, 185 ч.3 КК України, яке є тяжким.
Згідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час судового розгляду встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1, ч.1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу прокурор посилається на необхідність запобіганню подальшим спробам переховуватися від суду.
Також встановлено, що на час надходження кримінального провадження до суду відносно обвинуваченого був обраний запобіжний захід у видіособистого зобов`язання, однак останній жодного разу в судові засіданні не з`явився.
Застосований щодо нього ухвалами Тячівського районного суду від 9 вересня 2015 року, від 29 вересня 2015 року, від 20 жовтня 2015 року примусовий привод не виконаний, оскільки згідно до рапортів ДІМ Тячівського РВ УМВС України в Закарпатській області останній змінив місце проживання.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою,суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Беручи до уваги вищенаведене та те, що обвинувачений обґрунтовано обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину,ухилявся від суду протягом тривалого часу, з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спроб переховуватись від суду, зважаючи на те, що більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити виконання процесуальних обов`язків та належної поведінки обвинуваченого, суд вважає, що клопотання слід задовольнити та застосувати відносно обвинуваченого запобіжний захід в виді тримання під вартою, із визначенням розміру застави, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Згідно вимог ст.182 КПК України, розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів мінімальної заробітної плати.
Тому, при визначені розміру застави, суд враховує обставини кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, майновий та сімейний стан, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства і вважає доцільним визначити обвинуваченому заставу відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України, у розмірі двадцять мінімальних заробітних плат, яка зможе достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.110, 131, 132, 176-178,183,184, 331, 314-316, 369 КПК України, суд,
Призначити кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч.2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Тячів на 14.00 год. 13 січня 2016 року.
Справу розглянути з участю прокурора.
В судове засідання викликати обвинуваченого і потерпілого.
Клопотання прокурора задовольнити.
Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , України запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком до 15 лютого 2016 року, із визначенням розміру застави.
Строк тримання під вартою рахувати з моменту затримання.
Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в цій ухвалі, протягом строку дії ухвали, тобто до 15 лютого 2016 року.
У разі внесення застави зобов`язати обвинуваченого після звільнення з-під варти, прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади протягом дії запобіжного заходу у виді застави.
На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 , у разі внесення застави, наступні обов`язки :
1) не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає без дозволу суду;
2) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;
Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок Тячівського районного суду коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_4 з-під варти та повідомити усно і письмово Тячівський районний суд.
У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений ОСОБА_4 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.
Ухвала щодо застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Головуючий : ОСОБА_1