Справа № 743/735/16-к
Провадження №1-кп/743/101/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 серпня 2016 року Ріпкинський районний суд Чернігівської області
у складі: головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Ріпки кримінальне провадження № 0000323, про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с.Вербівка Ріпкинського району Чернігівської області, з базовою загальною середньою освітою, одруженого, не працюючого, військовозобовязаного, проживаючого в АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України;
ВСТАНОВИВ:
У денний час 09.06.2016 року ОСОБА_6 , перебуваючи у стані алкогольного спяніння, шляхом виставлення віконного скла, проник до будинку АДРЕСА_1 , звідки таємно викрав грошові кошти, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду, в розмірі 600 грн.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою винність у вчиненні інкримінованого йому діяння визнав повністю та показав, що 09.06.2016 року він, спільно зі своєю дружиною - ОСОБА_7 допомагали полоти город потерпілому ОСОБА_5 , у будинку обвинувачений раніше не бував. Через деякий час після виконання вказаної роботи, обвинувачений, виконуючи поради та вказівки своєї дружини, яка могла бачити місце зберігання ОСОБА_5 грошей, повернулися до домоволодіння потерпілого, де ОСОБА_6 виставив віконне скло, проник за допомогою дружини в приміщення і, за вказівкою останньої, дістав з серванту іграшку - ОСОБА_8 , всередині якого знаходилися грошові кошти. Взявши зі схованки 600 грн., обвинувачений тим же шляхом залишив приміщення та разом з дружиною повернувся додому, де віддав їй 400 грн., а решту коштів вони використали у власних потребах. Під час проникнення до приіщення ОСОБА_7 підсажувала обвинуваченого до вікна і чекала біля будинку. ОСОБА_6 викрав зі схованки 6 купюр номіналом по 100 грн., однак там ще залишалися грошові кошти. Під час досудового слідства ОСОБА_6 не повідомляв про причетність дуржини до вчинення злочину внаслідок погроз та вчинення фізичного насильства по відношенні до нього. У скоєному обвинувачений широ кається та вказує, що у повному обсязі відшкодував шкоду, завдану потерпілому.
Крім повного визнання обвинуваченим своєї вини, винність ОСОБА_6 у вчиненні злочину, підтверджується сукупністю інших доказів, досліджених в судовому засіданні.
Так, допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 показав, що він тривалий час проживає в с.Вербівка і станом на 09.06.2016 року являвся власником домоволодіння АДРЕСА_2 . Станом на 09.06.2016 року ОСОБА_5 мав травму ноги і йому допомагав обробляти город обвинувачений зі своєю дружиною. Раніше ОСОБА_6 не бував вдома у потерпілого та не міг знати про місце, де ОСОБА_5 зберігав гршові кошти. Того дня у схованці потерпілого знаходилося до 2000 грн. купюрами номіналом по 100 та 200 грн., частину з яких він витратив, а саме, сплатив подружжю ОСОБА_9 за виконану роботу 100 грн., дав їм також 50 грн. на придбання спиртного, і крім того, пригощав вказаних осіб. В день крадіжки дружина обвинуваченого, через вікно, могла бачити з вулиці, звідки ОСОБА_5 діставав грошові кошти, щоб розрахуватися за виконану роботу. У звязку зі станом здоровя, потерпілий 09.06.2016 року поїхав до матері в смт.Добрянка. В свою чергу, матір та вітчим потерпілого ввечері 09.06.2016 року приїхали до потерпілого в с.Вербівку погодувати собаку і побачили виставлене віконне скло, після повідомили про подію поліцію. Як згодом стало відомо потерпілому, зі схованки було викрадено не всі гроші і 1200 грн. залишилося. Вподальшому обвинувачений особисто повідомляв ОСОБА_5 про те, що злочин він скоїв будучи підбуреним до цього своєю дружиною. На момент розгляду справи обвинувачений повністю відшкодував потерпілому майнову шкоду, завдану злочином.
Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_7 показала, що вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з обвинуваченим і, в один з днів на початку літа 2016 року, вони з чоловіком прийшли до потерпілого, котрий в їх присутності, з іграшки, дістав 100 грн., на які ОСОБА_6 придбав 1 літр горілки. Вподальшому, за рахунок здачі, сума якої складала 50 грн., обвинувачений придбав ще одну пляшку горілки, ємністю 0,5 літра, котру вони не допили. Коли обвинувачений та свідок йшли додому, ОСОБА_5 віддав їм недопиту горілку та 25 грн. Вказану горілку ОСОБА_7 та ОСОБА_6 допили вдома, після чого свідок відправила чоловіка знову за горілкою, яку він приніс у кількості 0,5 літра. Після розпиття цієї горілки свідок заснула, а коли прокинулась ввечорі, то чоловік приніс додому ще 1 літр горілки та гроші, як він сказав у сумі 600 грн., серед яких було 2 купюри номіналом по 100 грн. та одна купюра номіналом 200 грн. З приводу походження грошей обвинувачений пояснив, що позичив їх у сусідки. Наступного дня до подружжя ОСОБА_9 прибули працівники поліції та вітчим потерпілого, яким обвинувачений зізнався у скоєнні злочину.
Крім показів обвинуваченого, потерпілогго та свідка, винність ОСОБА_6 у вчиненні злочину підтверджується протоколом огляду місця події, з якого вбачається, що проникнення до будинку потерпілого було здійснено шляхом виставлення віконного скла.
З протоколу слідчого експеримента вбачається, що ОСОБА_6 добровільно, в присутності понятих, розповів та показав на місці, яким чином він скоїв злочин.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_6 в таємному викраденні чужого майна, вчиненого шляхом проникнення до приміщення, а дії обвинуваченого органом досудового розслідування правильно кваліфіковані за ч.3 ст.185 КК України.
Вирішуючи питання про вид та міру покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки кримінального правопорушення, відомості про особу винного, обставини помякшуючі та обтяжуючі його покарання.
Обставинами помякшуючими покарання ОСОБА_6 , є визнання ним своєї вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, відшкодування шкоди, завданої потерпілому.
Обставинами обтяжуючими покарання обвинуваченого, є вчинення злочину у стані алкогольного спяніння.
З матеріалів справи вбачається, що за місцем проживання ОСОБА_6 характеризується негативно, вважається несудимим, раніше притягувався до адміністративної відповідальності.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що виправлення і перевиховання обвинуваченого неможливе без відбування покарання.
В той же час, приймаючи до уваги сукупність помякшуючих покарання обставин, визнання обвинуваченим своєї вини, які на думку суду значно знижують ступінь суспільної небезпеки скоєного ОСОБА_6 злочину, суд вважає за можливе, у відповідності до ч.1 ст.69 КК України, визначити йому більш мяке покарання, ніж передбачене санкцією ч.3 ст.185 КК України.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.
Строк відбування покарання ОСОБА_6 , необхідно відраховувати з моменту приведення вироку до виконання.
Цивільний позов по справі не заявлено, процесуальні витрати відсутні.
Речові докази - оптичний носій, підлягає залишенню в матеріалах справи.
Керуючись ст.ст.373-376 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_6 - визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання, із застосуванням ч.1 ст.69 КК України, у виді 240 годин громадських робіт.
Строк відбування покарання ОСОБА_6 відраховувати з моменту приведення вироку до виконання.
Процесуальні витрати по справі відсутні.
Речові докази - оптичний носій, залишити в матеріалах справи.
На вирок може бути подано апеляцію до апеляційного суду Чернігівської області протягом 30 днів, з дня його проголошення.
Суддя ОСОБА_1