ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/749/16
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" жовтня 2016 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2
з участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3
представника потерпілого ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Черкаси, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, розлученого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_7 18.05.2016 року близько 08 годин 50 хвилин, керуючи технічно справним автомобілем «Аcura MDX» д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись проїзною частиною перехрестя вулиці Дніпровська набережна та вул. Здолбунівська, в місті Києві, допустив порушення вимог п. 10.1 та розділу 33 інформаційно-вказівного знаку 5.16 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі ПДР), а саме: п.10.1 ПДР України перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку рух водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху; Розділ 33. Інформаційно-вказівний знак 5.16 «напрямки руху по смугам». Показує кількість смуг на перехресті і дозволені напрямки руху по кожній з них.
Порушення вищевказаних вимог Правил дорожнього руху України з боку водія ОСОБА_7 виразилось в тому, що останній керуючи технічно справним транспортним засобом марки «Аcura MDX» д.н.з. НОМЕР_1 , проявив неуважність та необачність, не переконавшись, що це буде безпечно і не створить перешкоду або небезпеку іншим учасникам руху, рухаючись проїзною частиною вул. Дніпровська набережна від мосту Південного в напрямку мосту Патона, під`їжджаючи до перехрестя з вул. Здолбунівська, вирішив здійснити розворот, щоб в подальшому рухатися в зворотному напрямку. В подальшому здійснюючи маневр розвороту ліворуч та виїхавши на проїзну частину зустрічного напрямку, а саме в середню смугу руху, не пропустив та допустив зіткнення з автомобілем марки «Volkswagen Passat» д.н.з. НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який рухався проїзною частиною вул. Дніпровська набережна від мосту Патона в напрямку мосту Південний на зелений сигнал світлофора та мав перевагу в русі.
Внаслідок зіткнення, водій ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості та був доставлений до медичного закладу.
Причиною виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди є невідповідность дій водія автомобіля марки «Аcura MDX» д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_7 вимогам пункту 10.1 та розділу 33 інформаційно-вказівного знаку 5.16 ПДР України.
Порушення вказаних пунктів Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_7 знаходяться в причинно-наслідковому зв`язку з наслідками дорожньо-транспортної пригоди, а саме заподіянням водію ОСОБА_5 середньої тяжкості тілесних ушкоджень, які виразилися у закритій травмі правого гомілково-ступневого суглобу: перелом латеральної (зовнішньої) лодижки справа зі зміщенням уламків.
Будучи допитаним в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України визнав у повному обсязі та суду показав, що вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 286 КК України за обставин викладених у обвинувальному акті.
Також обвинувачений ОСОБА_7 у повному обсязі визнав заявлений прокурором цивільний позов та відшкодував його під час судового розгляду кримінального провадження.
Щодо відшкодування матеріальної шкоди потерпілому, то обвинувачений зазначив, що кілька разів намагався вирішити це питання, однак умови які він пропонував, потерпілого не влаштовували.
Також обвинувачений ОСОБА_7 підтвердив, що всі обставини викладені у обвинувальному акті відповідають дійсним обставинам, при досудовому розслідуванні кримінального провадження до нього недозволених методів дізнання та проведення розслідування не застосовувалося, у вчиненому щиро кається.
Обвинувачений ОСОБА_7 визнав свою вину у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та не оспорює фактичні обставини, пояснивши при цьому, що він правильно розуміє зміст пред`явленого йому обвинувачення та не заперечував про визнання недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, крім того, у суду не має сумнівів у добровільності та істинності його позиції, а тому суд, роз`яснивши обвинуваченому порядок та наслідки розгляду кримінального провадження в порядку передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, переконавшись, що ніхто із учасників судового провадження не заперечує, щодо такого порядку судового розгляду, визнав недоцільним досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Потерпілий ОСОБА_5 будучи допитаним в судовому засіданні підтвердив обставини, які зазначені в обвинувальному акті та за яких відбулася ДТП та зазначив, що обвинувачений ОСОБА_7 мав можливість відшкодувати заподіяну злочином шкоду, однак цього не зробив. Одним із варіантів, які пропонував обвинувачений був автомобіль із закордонними номерними знаками, однак на цей варіант він не погодився.
Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.
Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що винність обвинуваченого ОСОБА_7 «поза розумним сумнівом» знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження.
Дії обвинуваченого ОСОБА_7 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.
Обставиною, що пом`якшують покарання обвинуваченому, згідно ст. 66 КК України, суд враховує щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Згідно з ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину проти безпеки руху та експлуатації транспорту, особу обвинуваченого, а саме те, що він раніше не судимий, до кримінальної відповідальності притягується вперше, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, свою вину у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.286 КК України визнав у повному опсязі та щиро розкаявся, добровільно відшкодував заявлений прокурором цивільний позов, а тому його виправлення на думку суду можливе без ізоляції від суспільства і покарання йому необхідно призначити у виді штрафу в межах санкції ч.1 ст.286 КК України.
Разом з тим, вирішуючи питання щодо додаткової міри покарання, суд враховує думку прокурора, представника потерпілого та потерпілого, щодо позбавлення обвинуваченого права керування транспортними засобами, а також бере до уваги той факт, що незважаючи на те, що ДТП мала місце ще 18.05.2016 року матеріальна шкоду потерпілому так і не відшкодована, крім цього суд враховує обставини ДТП, безумовне порушення правил дорожнього руху обвинуваченим ОСОБА_7 та приходить до висновку, що його слід позбавити права керування транспортними засобами, однак на мінімальний строк, а семе - 1 рік, і саме таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових злочинів у майбутньому та буде у повній мірі відповідати вимогам ст.ст.50,65 КК України.
Цивільний позов прокурора обвинуваченим відшкодовано під час судового розгляду кримінального провадження.
Процесуальні витрати слід стягнути із обвинуваченого.
Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.
Підсумовуючи вищенаведене, керуючись ст.ст.50, 65, 66, 67 КК України, ст. 342-380 КПК України, -
З А С У Д И В :
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі чотирихсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 6 800 гривень із позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік.
Стягнути із ОСОБА_7 на користь держави 1150 гривень 50 копійок за проведення експертизи №545ат від 03.08.2016 року.
Речові докази автомобіль Volkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_2 та автомобіль Acura MDX д.н.з. НОМЕР_3 - залишити за належністю.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляції через Дарницький районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.
СУДДЯ: