Справа № 405/407/16-к

15 лютого 2016 року м. Кіровоград
В судовому засіданні ОСОБА_3 подану скаргу підтримав.
Слідчий в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначивши про те, що клопотання від 30.12.2015 року надійшло до СУ ГУНП в області 04.01.2016 року за Вх.№15, останнє розглянуто у строки передбачені КПК, та ним за результатами розгляду якого було прийнято рішення про відмову у його задоволенні. Скаргу вважає необґрунтованою і такою, що задоволенню не підлягає, до заяви додав копію постанови від 04.01.2015 року, а також надав для огляду матеріали кримінального провадження.
Заслухавши думку ОСОБА_3 та дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.
Відповідно до ст.220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин надсилається їй.
При цьому, положеннями ст. 220 КПК України не встановлено обов`язку слідчого чи прокурора винести постанову про задоволення (повне або часткове) клопотання.
Відповідно до ч. 5 ст. 40 КПК України, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.
Аналізуючи рішення слідчого про відмову у задоволенні клопотання та направлення відповідного запиту, з метою отримання речей та документів, які просить ОСОБА_3 , слідчий суддя погоджується, що слідчим правильно враховано можливість без застосування заходу забезпечення кримінального провадження чи слідчої дії отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні, що відповідає вимогам ст. 132 КПК України.
Крім того, слідчий суддя зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 93 КПК України, сторона захисту, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.
Ініціювання стороною захисту, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому статтею 220 цього Кодексу. Постанова слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій може бути оскаржена слідчому судді.
Разом з тим, системний аналіз положень КПК України, свідчить, що відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України, можуть бути оскаржені тільки постанови про відмову у проведенні тих слідчих дій, які здійснюються за рішеннями слідчого, прокурора, а не на підставі ухвали слідчого судді, про що зазначено у ч. 2 ст. 234 КПК України.
Враховуючи, що слідчий будучи самостійним у своїй процесуальній діяльності, самостійно обирає вид та черговість проведення відповідних слідчих (розшукових) дій, крім того, потерпілий може самостійно збирати докази та не може оскаржувати рішення про проведення слідчих (розшукових) дій, які слідчим самостійно не здійснюються, слідчий суддя дійшов висновку про відмову у задоволенні, оскільки остання не доведена та не ґрунтується на вимогах закону.
Керуючись ст. ст.303-307 КПК України, слідчий суддя,-
П О С Т А Н О В И В :
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя ОСОБА_1