У х в а л а
іменем україни

28 березня 2016 року м. Київ

Вищий спеціалізований суд України
з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі колегії суддів:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу потерпілої ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційного суду Тернопільської області від 16 грудня 2015 року про відмову в поновленні строку на апеляційне оскарження та повернення апеляційної скарги,
в с т а н о в и в:

Зазначеною ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_4 про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 17 квітня 2015 року щодо ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 286 КК.

Не погоджуючись із цим рішенням, потерпіла звернулася до касаційного суду з касаційною скаргою, в якій порушує питання про скасування ухвали апеляційного суду, поновлення строку на апеляційне оскарження зазначеного судового рішення та призначення нового розгляду у суді апеляційної інстанції, оскільки, перебуваючи за кордоном, вона не була присутня під час оголошення вироку та не мала можливості звернутись зі скаргою у визначений законом строк.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи касаційної скарги, вивчивши надані копії судових рішень та інших документів, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити, виходячи з наступного.
Суд касаційної інстанції згідно з приписами п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 395 КПК апеляційна скарга на вирок може бути подана протягом тридцяти днів з дня його оголошення.
Як убачається з касаційної скарги та копій судових рішень, вирок Теребовлянського районного суду Тернопільської області щодо ОСОБА_5 було проголошено 17 квітня 2015 року за участю представника потерпілої ОСОБА_4 ОСОБА_6 , який зазначене судове рішення в апеляційному порядку не оскаржив. Не оскаржила це рішення у строк, передбачений ч. 2 ст. 395 КПК, й сама потерпіла, а подала до суду апеляційну скаргу лише 11 листопада 2015 року, тобто більше ніж через 6 місяців після його постановлення.
Доводи заявника про те, що вона перебувала за кордоном і не мала можливості вчасно оскаржити вирок районного суду, ретельно перевірялись судом апеляційної інстанції і були спростовані наявними в матеріалах провадження документами. Зокрема судом зазначено, що 27 травня 2015 року потерпіла ОСОБА_7 зверталася до суду з заявою про видачу виконавчого листа на виконання вироку щодо ОСОБА_5 , однак апеляційної скарги не подала.
Отже, апеляційний суд, правильно встановивши, що ОСОБА_4 строк на апеляційне оскарження вироку пропущений без поважних причин, і підстав для його поновлення не наведено, дійшов обґрунтованого висновку про повернення апеляційної скарги, з чим погоджується і колегія суддів.
Ураховуючи викладене, суд касаційної інстанції не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги заявника та вважає, що у відкритті провадження за його касаційною скаргою слід відмовити.
Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, суд
п о с т а н о в и в:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційного суду Тернопільської області від 16 грудня 2015 року.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3