печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 листопада 2016 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю представника особи, що подала скаргу ОСОБА_3 , розглянувши провадження за клопотанням ПАТ «Укрсиббанк» про скасування арешту, -

В С Т А Н О В И В :
ПАТ «Укрсиббанк» звернулося до суду з заявою в порядку ст.ст. 170, 174 КПК України, в якій просить скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 08.04.2016 на нерухоме майно, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
В судовому засіданні, представник особи, що подала клопотання, підтримав клопотання, просив задовольнити його з наведених підстав.
Прокурор, слідчий не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки не повідомив, клопотань про розгляд у його відсутність не надходило.
Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.
Зважаючи на ці положення закону та враховуючи, що слідчий, прокурор в судові засідання не з`явилися, про час та місце розгляду провадження повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомили, заяв про розгляд провадження у їх відсутність не надходило, що є проявом принципу диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті скарги без їхньої участі в судовому засіданні на підставі наявних доказів.
Вислухавши пояснення представника особи, що подала скаргу, вивчивши клопотання, приходжу до наступного висновку.
Судовим розглядом встановлено, ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 08.04.2016 було накладено арешт на нерухоме майно нежитлові приміщення магазину № НОМЕР_1 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, надходить до висновку, що в судовому засіданні не було доведено, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба та/або, що арешт накладено необґрунтовано.
Доводи, викладені в клопотанні про скасування арешту не містять, і слідчим суддею при його розгляді, не встановлено належних та допустимих доказів для протилежного висновку.
Виходячи з викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання про скасування арешту не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 170, 174, 309, 370-372 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :
В задоволенні клопотання ПАТ «Укрсиббанк» про скасування арешту відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1