Єдиний унікальний номер 234/2386/16-к
Номер провадження 11-кп/775/763/2016

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2016 року колегія суддів Судової палати у кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення апеляційного суду Донецької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі судового засідання ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмуті Донецької області апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 в інтересах неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7 та заступника прокурора Донецької області ОСОБА_8 (далі прокурора) на вирок Краматорського міського суду Донецької області від 27.04.2016р., яким

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Братськ, Іркутської області, РФ, громадянина РФ, який має середню освіту, не одружений, який не працює, раніше не судимий, зареєстрований та мешкає у АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 185 ч.3, 187 ч.4 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на вісім років з конфіскацією всього майна, яке є власністю обвинуваченого

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який народився у м. Краматорськ, Донецької області, громадянина України, який має неповну середню освіту, не одружений, який не працює та не навчається, раніше судимий: 1) 27.01.2014р. Краматорським міським судом Донецької області за ст.185 ч.1 КК України до 1 року позбавлення волі із застосуванням ст.ст.75, 104 КК України з іспитовим строком на 1 рік,

2) 13.03.2014р. Краматорським міським судом Донецької області за ст.ст.185 ч.2, 185 ч.3, 15 ч.3, 185 ч.3, 70 ч.1, 70 ч.4 КК України до 4 років позбавлення волі із застосуванням ст.ст.75, 104 КК України з іспитовим строком на 2 роки,який зареєстрований у АДРЕСА_2 та мешкає АДРЕСА_2 ,

визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 185 ч.3, 187 ч.4 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на дев`ять років,

за участю прокурора ОСОБА_11

захисника ОСОБА_6

захисника ОСОБА_12

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Краматорського міського суду Донецької області від 27.04.2016р. ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 185 ч.3, 187 ч.4 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на вісім років з конфіскацією всього майна, яке є власністю обвинуваченого та ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 185 ч.3, 187 ч.4 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на дев`ять років.

На зазначений вирок суду обвинуваченим ОСОБА_5 , захисником ОСОБА_6 в інтересах неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7 та прокурором подані апеляційні скарги.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_5 :

-зазначає, що він розкаюється у вчиненні крадіжки, проте не визнає свою винуватість за ч.4 ст. 187 КК України та прохає його виправдати;

-вказує, що суд не взяв до уваги його покази та не розібрався в обставинах кримінального провадження;

-зазначає, що обвинувальний акт повністю відштовхується від рапорту слідчого, який складений на основі неперевірених даних;

-зазначає, що не розуміє висновків суду, оскільки в бійці між ОСОБА_7 та потерпілим ОСОБА_13 він участі не брав;

-вказує, що злочини які, йому інкримінуються, не відповідають фактичним обставинам справи;

-зазначає, що всі його клопотання судом першої інстанції були відхилені необґрунтовано, та суд першої інстанції не зазначив у вироку, чому він прийняв одні докази та відхилив інші;

-прохає вирок Краматорського міського суду Донецької області від 27.04.2016р. скасувати та направити кримінальне провадження на новий судовий розгляд для перекваліфікації його дій.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7

-зазначає, що судом першої інстанції не було встановлено чи знаходились обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_7 у стані алкогольного сп`яніння, оскільки суду не був наданий висновок медичного огляду на стан їх алкогольного сп`яніння;

-зазначає, що не згодний з висновком суду першої інстанції про те, що обвинувачений ОСОБА_7 постійно змінював показання та частково визнав свою винуватість, оскільки він фактично в судовому засіданні визнавав свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень;

-вважає, що суд першої інстанції помилково визнав належними та допустимими доказами висновки судово-медичних імунологічних експертиз №164 від 01-08.02.2016р., №165 від 01-09.02.2016р., № 166 від 01-09.02.2016р., оскільки вони не підтверджують жодної обставини справи, які підлягають доказуванню;

-вважає, що суд першої інстанції безпідставно у якості обставини, що обтяжує покарання ОСОБА_7 визнав вчинення злочину відносно особи похилого віку.

-зазначає, що суд першої інстанції при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 не врахував як обставину , що пом`якшує покарання, його щире каяття;

-вважає, що враховуючи повне визнання винуватості, щире каяття у вчиненні злочинів, вчинення злочинів у неповнолітньому віці, психічні розлади на фоні педагогічної запущеності, повернення потерпілому всього викраденого майна до обвинуваченого ОСОБА_7 можливе застосування вимог ст. 69 КК України при призначенні покарання за ст. 187 ч.4 КК України;

-прохає, вирок Краматорського міського суду Донецької області від 27.04.2016р. змінити, визнавши обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_7 повне визнання винуватості, щире каяття, вчинення злочинів у неповнолітньому віці, психічний розлади на фоні педагогічної запущеності, повернення потерпілому всього викраденого майна та призначити обвинуваченому ОСОБА_7 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на шість років.

В апеляційній скарзі прокурор:

-вважає вирок суду першої інстанції незаконним та таким, що підлягає зміні у зв`язку із невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність;

-зазначає, що не згодний з кваліфікацією дій обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_7 за ч.3 ст. 185 КК України;

-зазначає, що дії обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_7 належить кваліфікувати тільки за ч.4 ст. 187 КК України, додаткової кваліфікації за ч.3 ст. 185 КК України їх дії не потребують;

-прохає вирок Краматорського міського суду Донецької області від 27.04.2016р. змінити, а провадження в частині засудження обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_7 за ч.3 ст. 185 КК України закрити на підставі п.1ч.1.ст.284 КПК України, в іншому вирок залишити без змін.

Судом першої інстанції обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_7 визнані винуватими у тому, що 20.12.2015р. приблизно о 19-00 год. неповнолітній ОСОБА_7 прийшов до місця проживання раніше знайомого йому ОСОБА_5 у АДРЕСА_1 де останні вживали алкогольні напої до 21-00 год.

Того ж дня приблизно о 23-00 год. перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння обвинувачені ОСОБА_14 та ОСОБА_7 знаходилися на вул. Восточній у м. Краматорську Донецької області, проходячи біля будинку АДРЕСА_3 , де мешкає ОСОБА_13 , у обвинувачених виник злочинний умисел, спрямований на умисне таємне, з корисливих мотивів, викрадення чужого майна, поєднаного із проникненням до житла, після чого ОСОБА_5 та ОСОБА_7 вступили між собою у злочинну змову.

Реалізуючи свій злочинний умисел, обвинувачені, діючи за попередньою змовою між собою та у групі осіб, впевнившись, що поблизу них нікого немає та за їхніми діями ніхто не спостерігає, останні через незаперту хвіртку проникли на огороджену парканом територію домоволодіння АДРЕСА_3 .

Перебуваючи на подвір`ї зазначеного домоволодіння, ОСОБА_5 , діючи умисно за попередньою змовою та в групі з ОСОБА_7 , таємно, з корисливих мотивів, та ОСОБА_7 також повторно, викрали чуже майно, що належить потерпілому ОСОБА_13 , а саме металевий бак для води вартістю 369,44 грн., шляхом його демонтажу зі споруди літнього душу, після чого викрадене майно винесли за територію вищевказаного домоволодіння та залишили його на землі у провулку поряд з АДРЕСА_3 , розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_13 матеріальну шкоду на суму 369,44 грн.

Крім того, 20.12.2015р. приблизно о 23-30 год. перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 знаходилися біля будинку АДРЕСА_3 де проживає ОСОБА_13 , у ОСОБА_5 та ОСОБА_7 виник злочинний умисел, спрямований на заволодіння майном потерпілого ОСОБА_13 шляхом розбійного нападу, поєднаного із застосуванням насильства, яке є небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, поєднаного із проникненням у житло, після чого обвинувачені вступили між собою у злочинну змову.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою у групі з ОСОБА_7 , впевнившись, що за їхніми діями ніхто не спостерігає, через отвір у паркані проникли на територію домоволодіння АДРЕСА_3 , далі через незаперті двері проникли до будинку за вказаною адресою, що належить та є житлом потерпілого ОСОБА_13 .

Перебуваючи у зазначеному будинку, ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою у групі з ОСОБА_7 , умисно, із корисливих мотивів, здійснили напад на потерпілого ОСОБА_13 та, застосовуючи насильство, яке є небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, умисно нанесли останньому дерев`яною шваброю, скляною банкою, каструлею, алюмінієвою сковородою, металевим половником, а також руками та ногами численні удари (не менше 10 ударів) в область тулубу, голови та верхніх кінцівок, спричинивши ОСОБА_13

-закритий перелам ліктьової кістки лівого передпліччя у нижній третині, закриті перелами основних фаланг 4-5 пальців лівої кісті зі зміщенням відламків, травматичну ампутацію в області нігтьової фаланги 5-го пальця правої кісті, які відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, які потребують для свого загоєння строк лікування більше 21 дня (3-х тижнів);

-відкриту черепно-мозкову травму, множинні забійні рани лівої надбрівної області, лобної області голови ліворуч, тім`яної та потиличної областей, відкритий вдавлений перелом лобної кістки ліворуч, крововиливи вік обох очей, забій головного мозку з ділянкою забиття розтрощення речовини мозку у лівій лобовій частці, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя.

Подолавши волю потерпілого до супротиву, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою між собою та у групі, заволоділи майном потерпілого ОСОБА_13 , а саме:

-DVD-програвачем «ВВК 516S», вартістю 177,78 грн.,

-електричною духовою піччю «Asel FCAT-22», вартістю 698,44 грн.,

після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_13 матеріальну шкоду на загальну суму 876,22 грн.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , який підтримав доводи поданої ним апеляційної скарги та прохав задовольнити її у повному обсязі, доводи захисника ОСОБА_12 в інтересах ОСОБА_5 , який підтримав доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_5 та прохав задовольнити її у повному обсязі, доводи прокурора ОСОБА_11 , яка підтримала доводи апеляційної скарги прокурора та прохала задовольнити її у повному обсязі, дослідивши матеріали справи, колегія суддів прийшла до висновку про часткове задоволення апеляційних скарг обвинуваченого ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 та про задоволення апеляційної скарги прокурора у повному обсязі за таких підстав.

Колегія суддів вважає, що при розгляді даного кримінального провадження судом першої інстанції всебічно, повно та об`єктивно з`ясовані фактичні обставини справи.

Судом першої інстанції були оцінені зібрані у справі докази після їх безпосереднього дослідження в судовому засіданні з точки зору їх належності, допустимості, достатності, достовірності, для доказування обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні у відповідності з вимогами ст.91 КПК України.

Судом першої інстанції вмотивоване прийняття одних доказів та відхилення інших.

Так, потерпілий ОСОБА_13 , як при проведенні слідчого експерименту з його участю так і в судовому засіданні показав, що обвинувачені 20.12.2015р. в вечірній час проникли до його домівки, заподіяли йому тілесні ушкодження шляхом нанесення ударів різними предметами по голові та у різні частини тіла, після чого заволоділи його власним майном. Після цього він повідомив про це правоохоронні органи. Коли обвинувачені були затримані, він впізнав їх як осіб які вчинили злочин відносно нього, а також впізнав вилучене у них його особисте майно.

(а.п. 135-138)

Вказані показання потерпілого узгоджуються з іншими доказами по справі.

Так, витягом з ЄРДР від 21.12.2015р. підтверджується, що 20.12.2016р. до правоохоронних органів зателефонував потерпілий ОСОБА_13 та повідомив про вчинення злочину щодо нього.

(а.с.55-56)

Висновками судово-медичних експертиз №5 від 11-13.01.2016р., №40 від 11.02.2016р. підтверджується, що у потерпілого ОСОБА_13 виявлені тілесні ушкодження різного ступеню тяжкості, а саме тяжкі тілесні ушкодження та тілесні ушкодження середньої тяжкості.

(а.п. 65-66, 139-140)

Протоколами огляду місця події від 21.12.2015р. з фототаблицями, підтверджується факт огляду домоволодіння потерпілого ОСОБА_13 у м. Краматорську Донецької області, як місця події кримінального правопорушення та факт вилучення фрагменту дерев`яної швабри, гарантійного талону, інструкції по експлуатації, настільної лампи з плямами бурого кольору.

(а.п. 58-62, 80-84)

Обвинувачені були затримані 21.12.2015р. на трамвайній зупинці та у них були виявлені та вилучені металевий бак, DVD-програвач та електродуховка, що підтверджується протоколом огляду місця події від 21.12.2015р. з фототаблицею.

(а.п. 63-65)

Протоколами пред`явлення осіб для впізнання від 05.02.2016р., підтверджується, що потерпілий ОСОБА_13 серед представлених осіб по зовнішньому вигляду та прикметам впізнав обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , як осіб , що вчинили розбійний напад відносно нього, при цьому заподіяли йому тілесні ушкодження та заволоділи його особистим майном.

(а.п.105-108,109-112)

Протоколом огляду предмету від 05.02.2016р., підтверджується, що потерпілий ОСОБА_13 по зовнішнім ознакам та технічним характеристикам впізнав металевий бак, DVD-програвач «ВВК 516S» та електричну духову піч «Asel FCAT-22», як належні йому речі, якими обвинувачені 20.12.2015р. заволоділи злочинним способом.

(а.п113-115)

Висновком товарознавчої експертизи, відповідно до якої визначена ринкова вартість вказаного вище майна, яким заволоділи обвинувачені.

(а.п.67-79)

Протоколом огляду предмету від 10.02.2016р. з фототаблицею, підтверджується, що потерпілий ОСОБА_13 , оглянувши вилучену з його домоволодіння сковороду, впізнав її та пояснив, що цією сковородою обвинувачений ОСОБА_5 наносив йому удари по голові.

(а.п. 133-134)

Висновками судово-медичних імунологічних експертиз №161, №162, №163, від 15-26.01.2016р., та №164, №165, №166 від 01-08.02.2016р. підтверджується, що сліди крові на рушнику зеленого кольору, фрагменті швабри, на куртці, джинсах та парі кросівок, що належать обвинуваченому ОСОБА_7 , на куртці, що належить обвинуваченому ОСОБА_5 , можуть належати як потерпілому ОСОБА_13 , так і обвинуваченому ОСОБА_7 , які мають кров однакової групи. Присутність в цих слідах крові обвинуваченого ОСОБА_5 можлива тільки в якості домішки.

(а.п. 88-90, 91, 92-94, 95-97, 98, 99 )

Висновком судової психолого-психіатричної експертизи №105 від 03.02.2016р., підтверджується, що неповнолітній обвинувачений ОСОБА_7 , виявляє ознаки не соціалізованого розладу поведінки на фоні педагогічної запущеності. В період скоєння кримінальних правопорушень міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, не перебував у тимчасово-хворобливому стані, який би позбавляв його можливості усвідомлювати свої дії та керувати ними. Психологічний розвиток ОСОБА_7 відповідає критеріям його календарного віку. У обвинуваченого відсутні ознаки розумової відсталості (інтелектуального недорозвинення), пов`язані з психічним розладом. Відмічається інформаційний дефіцит, пов`язаний з соціальною запущеністю. З урахуванням рівня психологічного розвитку, наявності індивідуально-психологічних характеристик, ОСОБА_7 міг та може розуміти характер та значення своїх дій, в тому числі протиправних, критично їх оцінювати та передбачати їхні наслідки. В даний час обвинувачений хронічним психічним захворюванням не страждає, може усвідомлювати свої дії та керувати ними. Кримінальні правопорушення вчинив у стані простого алкогольного сп`яніння. У застосуванні примусових заходів медичного характеру не потребує.

(а.п. 100-104)

Таким чином доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_5 про його непричетність до розбійного нападу на потерпілого, не заподіяння особисто ним тілесних ушкоджень потерпілому різними предметами з метою заволодіння особистим майном потерпілого є непереконливими, оскільки спростовуються наведеною вище сукупністю доказів, а також не узгоджуються з ними. Крім того обвинувачений ОСОБА_7 , як при проведенні слідчого експерименту з його участю так і в судовому засіданні показав, що обвинувачений ОСОБА_5 та він після вживання 1 л пива та спільної домовленості про заволодіння майном потерпілого 20.12.2015р. в вечірній час шляхом вільного доступу вдвох проникли до житла потерпілого, скориставшись незачиненими дверима та з метою заволодіння його особистим майном, вдвох стали наносити різноманітними предметами удари в область голови та різні частини тіла потерпілого, після чого вдвох заволоділи майном потерпілого та покинули його домівку. Через деякий час вони разом з ОСОБА_5 були затримані працівниками поліції та у них було вилучено майно потерпілого.

(а.п. 122-126)

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_5 про те, що він не заподіював тілесних ушкоджень потерпілому спростовуються показами потерпілого про те, що він впізнав сковорідку, якою наносив йому удари саме ОСОБА_5 .

Враховуючи наведене, дії обвинувачених, на думку колегії суддів правильно були кваліфіковані за ст. 187 ч.4 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із застосуванням насильства, що є небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло, поєднаний із спричиненням тяжких тілесних ушкоджень особі.

Дії обвинувачених носили умисний характер, вони усвідомлювали, що посягають на чужу власність, на яку вони не мають ніякого права, із застосуванням насильства, яке є небезпечним для життя та здоров`я особи, яке виразилось у заподіянні потерпілому тяжких тілесних ушкоджень та тілесних ушкоджень середньої тяжкості, передбачали спричинення матеріальної шкоди та бажали настання такої шкоди.

Обвинувачені діяли за попередньою змовою групою осіб при вчиненні розбійного нападу на потерпілого з метою заволодіння його майном, поєднаним із насильством, небезпечним для його життя чи здоров`я, із корисливих мотивів, оскільки попередньо домовились групою осіб напасти на потерпілого. Діючи узгоджено, з єдиним умислом, направленим на вчинення розбійного нападу на потерпілого, з метою заволодіння його майном, із корисливих мотивів, спричинили йому тілесні ушкодження різного ступеню тяжкості після чого заволоділи його майном. Співучасть обвинувачених при вчиненні розбою відносно потерпілого полягала у причинному зв`язку між їх спільними діями та настанням суспільно небезпечних наслідків. Обвинувачені переслідували одну кінцеву мету заволодіння майном потерпілого, усвідомлювали сумісність спільної злочинної діяльності, її узгодженість.

Розбійний напад був вчинений обвинуваченими з проникненням до житла потерпілого, оскільки вони незаконно, протиправно, без дозволу потерпілого, скориставшись незамкненими дверима проникли до житла потерпілого з метою вчинення злочину.

Що стосується доводів апеляційної скарги прокурора про те, що провадження в частині засудження ОСОБА_7 та ОСОБА_5 за ст. 185 ч.3 КК України підлягає закриттю, то вони на думку, колегії суддів є слушними, оскільки дії, розпочаті як крадіжка, але виявлені потерпілим чи іншими особами, і не зважаючи на це, продовжені винною особою з метою заволодіння майном, належить кваліфікувати, як грабіж, а в разі застосування насильства чи висловлювання погрози його застосування залежно від характеру насильства чи погроз як грабіж чи розбій.

Таким чином доводи апеляційної скарги прокурора про закриття провадження в частині засудження ОСОБА_7 та ОСОБА_5 за ст. 185 ч.3 КК України підлягають задоволенню у повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_5 про те, що обвинувальний акт повністю відштовхуються від рапорту слідчого, який складений на основі неправдивих даних та судом першої інстанції не зазначено у вироку чому він прийняв до уваги одні докази та відхилив інші, на думку колегії суддів є неспроможними та спростовуються наведеним вище.

Доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 про те, що обвинувачені під час вчинення злочину перебували у стані алкогольного сп`яніння є необґрунтованими та спростовуються особистими показами обвинувачених, що вони перед вчиненням злочину вжили 1 л пива.

Доводи захисника ОСОБА_6 про те, що суд першої інстанції безпідставно визнав як обставину, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_7 - вчинення злочину щодо особи похилого віку, також є необґрунтованими, оскільки спростовуються вимогами ст.67 ч.1 п.6 КК України відповідно до якої під особою похилого віку розуміється чоловік віком понад 60 років, вік потерпілого на момент вчинення злочину складав повних шістдесят два роки.

Доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 про те, що обвинувачений ОСОБА_7 в суді першої інстанції повністю визнавав свою винуватість, також на думку колегії суддів є необґрунтованими, оскільки в суді першої інстанції обвинувачений ОСОБА_7 постійно частково змінював свої покази щодо фактичних обставин справи, що підтверджується наведеними у вироку доказами.

При призначенні покарання обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_5 у виді позбавлення волі суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого ними злочину, який є особливо тяжким злочином проти власності, а також особи обвинувачених, спосіб вчинення кримінального правопорушення, а саме завдання потерпілому численних ударів різними предметами в життєво важливі органи, наслідки його вчинення, наявність чотирьох кваліфікуючих ознак, розмір заподіяних збитків, обставини що пом`якшують та обтяжують покарання.

Крім того, судом першої інстанції при призначенні обвинуваченим покарання були враховані їх особи.

Так, обвинувачений ОСОБА_5 раніше не судимий, за місцем проживання характеризується посередньо.

Як обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд першої інстанції визнав вчинення ОСОБА_5 злочину уперше.

Неповнолітній обвинувачений ОСОБА_7 , раніше двічі судимий за корисливі злочини, вчинив під час випробування новий злочин, з 10.11.2015р. перебуває на обліку в наркологічному диспансері з приводу «Вживання наркотичних речовин зі шкідливими наслідками для організму», виховується у неповній сім`ї., згідно акту обстеження житлово-побутових умов мешкає у приватному будинку по АДРЕСА_2 з матір`ю ОСОБА_15 , вітчимом, малолітніми братом, 2010 р.н, та сестрою, 2013 р.н., житлово-побутові умови санітарно задовільні, взаємовідносини обвинуваченого з членами родини погані, що пов`язано з поведінкою ОСОБА_7 , який залишає місце проживання, погано навчається, порад матері не прислухається, за місцем проживання обвинувачений характеризується посередньо, з 2013р. перебуває на обліку в Краматорському ВП ГУНМ в Донецькій області.

Як обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд першої інстанції визнав вчинення обвинуваченим ОСОБА_7 інкримінованих злочинів неповнолітнім.

Як обставини, що обтяжують покарання обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , суд першої інстанції визнав вчинення злочину щодо особи похилого віку, вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Таким чином доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 про те, що при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 можливе застосування ст. 69 КК України є неспроможними, оскільки на думку колегії суддів, обставини вчинення ним злочину у неповнолітньому віці, та повернення потерпілому його майна, яке було вилучено у обвинувачених під час їх затримання, на думку колегії суддів істотно не знижують ступеню тяжкості вчиненого ним злочину.

Тому на думку колегії суддів, судом першої інстанції обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_7 призначено покарання, необхідне й достатнє для виправлення обвинувачених та попередження вчинення ними нових злочинів та підстав для пом`якшення їм покарання не вбачається.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли б перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, колегією суддів не встановлено.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.404, 407,408, 418 КПК України,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 на вирок Краматорського міського суду Донецької області від 27.04.2016р., яким його визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 185 ч.3, 187 ч.4 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на вісім років з конфіскацією всього майна, яке є власністю обвинуваченого задовольнити частково.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Краматорського міського суду Донецької області від 27.04.2016р., яким його визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 185 ч.3, 187 ч.4 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на дев`ять років задовольнити частково.

Апеляційну скаргу заступника прокурора Донецької області ОСОБА_8 на вирок Краматорського міського суду Донецької області від 27.04.2016р., відносно ОСОБА_5 та ОСОБА_7 задовольнити у повному обсязі.

Вирок Краматорського міського суду Донецької області від 27.04.2016р., відносно ОСОБА_5 та ОСОБА_7 змінити.

Провадження відносно ОСОБА_5 та ОСОБА_7 в частині їх засудження за ч.3 ст.185 КК України закрити.

Вважати ОСОБА_5 засудженим за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 187 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на вісім років з конфіскацією всього майна, яке є власністю обвинуваченого.

Вважати ОСОБА_7 засудженим за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 187 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на вісім років років.

На підставі ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за даним вироком, часткового приєднати не відбуте покарання за попереднім вироком Краматорського міського суду Донецької області від 13.03.2014р. у виді позбавлення волі строком на один рік та остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі строком на дев`ять років.

В іншій частині вирок Краматорського міського суду Донецької області від 27.04.2016р., відносно ОСОБА_5 та ОСОБА_7 залишити без змін.

Зарахувати обвинуваченому ОСОБА_5 до строку покарання у виді позбавлення волі строк попереднього ув`язнення з 21.12.2015р. по 21.06.2016р. із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а саме 368 ( триста шістдесят вісім ) днів.

Зарахувати обвинуваченому ОСОБА_7 до строку покарання у виді позбавлення волі строк попереднього ув`язнення з 21.12.2015р. по 21.06.2016р. із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а саме 368 ( триста шістдесят вісім ) днів.

Запобіжний захід у виді тримання в Артемівській УВП УДПтСУ в Донецькій області (№6) для обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції, а засудженими, які тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення їм копії судового рішення.