УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22.04.2016 року м. Ужгород
Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю прокурора ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора військової прокуратури Ужгородського гарнізону майора юстиції ОСОБА_2 про тимчасовий доступ до документів,-
ВСТАНОВИВ:
У ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_3 перебуває на посаді майстра лісу філії « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».
Згідно ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно п. 1 «Положення про державну лісову охорону», затвердженої постановою Кабінету Міністів України від 16 вересня 2009 року за № 976 державна лісова охорона має статус правоохоронного органу.
Відповідно п. 3 Постанови у своїй діяльності держлісоохорона керується Конституцією та законами України, а також указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України,актами Кабінету Міністрів України, цим Положенням та іншими нормативно-правовими актами.
Пунктом 4 Постанови передбачено, що основним завданням державної лісової охорони є запобігання злочинам і адміністративним правопорушенням у сфері лісового та мисливського господарства, а також використання лісових ресурсів і мисливських тварин.
Згідно додатку до вказаної постанови КМУ, до складу державної лісової охорони входить за посадою майстер лісу.
Проте, ОСОБА_3 , в порушення вимог вказаних нормативних актів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою незаконного збагатитися, став на шлях злочинної діяльності та вчинив кримінальне правопорушення пов`язане з отриманням неправомірної вигоди за виконання ним дій пов`язаних з використанням свого службового становища поєднане з вимаганням направлених на сприяння у зменшенні завданих державі екологічних збитків внаслідок незаконної рубки.
Так, 08.03.2016 року під час виконання своїх безпосередніх обов`язків майстром лісу ОСОБА_3 в обході №19 кварталі 75виділах 25 та 26 в урочищі «Перевал» Воловецького району Закарпатської області виявлено самовільну рубку 12 дерев породи «смерека`та складено акт про лісо-порушення, який скеровано до ІНФОРМАЦІЯ_2 для прийняття рішення.
Під час здійснення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні встановлено, що до самовільної рубки 3 з 12 дерев породи «смерека» причетний громадянин ОСОБА_4 про що стало відомо ОСОБА_3 .
У подальшому ОСОБА_3 , також стало відомо про те, що ОСОБА_4 протягом березня 2016 року неодноразово реалізовував незаконно зрублену деревну на пилорамі в смт. Воловець у зв`язку із чим у ОСОБА_3 виник злочинний умисел на отримання неправомірної вигоди від громадянина ОСОБА_4 за неповідомлення органу досудового розслідування наявної у нього інформації.
З цією метою, 13.04.2016 року близько 10 години поблизу ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 зустрівся з громадянином ОСОБА_4 та повідомив, що йому відомі інші факти самовільної рубки до яких причетний останній, що у свою чергу, в разі повідомлення органу досудового розслідування, може суттєво збільшити розмір завданих збитків. Також, в ході розмови ОСОБА_3 повідомив, що за нерозголошення вище вказаної інформації йому необхідно буде передати грошові кошти у розмірі 6000 гривень на що ОСОБА_4 вимушений був погодитись.
14.04.2016 року близько 10 години ОСОБА_3 зателефонував ОСОБА_4 та повідомив останньому щоб він зустрівся з ним в кафе « ІНФОРМАЦІЯ_3 », яке знаходиться в с. Гукливе Воловецького району.
У той же день близько 13 години ОСОБА_4 зустрівся з ОСОБА_3 в кафе « ІНФОРМАЦІЯ_3 », де під час розмови останній повідомив, що неправомірну вигоду необхідно покласти в його автомобіль марки Мерседес-Віто, який знаходиться у дворі його будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Після чого, ОСОБА_4 вийшов з кафе, поклав неправомірну вигоду у розмірі 6000 гривень у бардачок вказаного вище автомобіля.
У той же час ОСОБА_3 до 15 години продовжував перебувати у вказаному кафе, а після чого прибув до себе додому за вище вказаною адресою, забрав предмет неправомірної вигоди з вказаного автомобілю та зайшов у свій дім.
Надалі о 19 год. 05 хв., безпосередньо після вчинення злочину ОСОБА_3 затримано за вказаною вище адресою та під час обшуку в порядку ч. 3 ст. 233 КПК України у внутрішній кишені його куртки, виявлено та вилучено предмет неправомірної вигоди грошові кошти у сумі 6000 гривень.
15.04.2016 ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України та ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області 16.04.2016 йому обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Вказане кримінальне провадження знаходиться в провадженні слідчого ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 .
В судовому засіданні спрокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити.
Згідно ч.5, 6 ст. 163 КПК України суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: 1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; 3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.
Відповідно до ст. 132 КПК України застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді тимчасового доступу до документів, не допускається, якщо сторона кримінального провадження не доведе, що потреби судового розгляду виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який ідеться в клопотанні.
Згідно вимог ст. 132 КПК України для оцінки потреб досудового розслідування, слідчий суддя зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.
Відповідно до ч.7.ст.163 КПК України, слідчий суддя в ухвалі про надання тимчасового доступу до речей і документів може дати розпорядження про надання можливості вилучення речей і документів,якщо сторона кримінального провадження доведе наявність достатніх підстав вважати, що без такого вилучення існує реальна загроза зміни або знищення речей чи документів,або таке вилучення необхідне для досягнення мети отримання доступу до речей і документів.
Відповідно до ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Тимчасовий доступ до документів є заходом забезпечення кримінального провадження, передбачений ст. 131 ч.2 п.5 КПК України, органом досудового слідства доведено необхідність застосування цього заходу, що передбачено ст. 132 КПК України. Вказані обставини є достатніми підставами, передбаченими ст. 163 КПК України, для постановлення ухвали про надання тимчасового доступу до документів.
Крім того, ч. 7 ст. 163 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд в ухвалі про надання тимчасового доступу до речей і документів може дати розпорядження про надання можливості вилучення речей і документів, якщо сторона кримінального провадження доведе наявність достатніх підстав вважати, що без такого вилучення існує реальна загроза зміни або знищення речей чи документів, або таке вилучення необхідне для досягнення мети отримання доступу до речей і документів. Зважаючи на вище викладене слідчий суддя, вважає що підстав для задоволення клопотання в частині вилучення документів та речей не вбачається.
Керуючись ст.ст.40, 131, 132, 159,-164, 309 КПК України, -
УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора військової прокуратури Ужгородського гарнізону майора юстиції ОСОБА_2 про тимчасовий доступ до документів задовольнити частково.
В іншій частині клопотання відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Строк дії ухвали не може перевищувати одного місяця з дня її постановлення.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1