СЕМЕНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №547/1359/15-к
Провадження №1-кп/547/12/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2016 року смт Семенівка, Полтавська область
Семенівський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_3 ,

обвинувачений ОСОБА_4 ,

захисник ОСОБА_5 ,

потерпілий Семенівський районний центр зайнятості,

представник ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 1 кримінальне провадження № 0000456 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Крива Руда Семенівського р-ну Полтавської області, громадянин України, зареєстрований і проживає за адресою: АДРЕСА_1 , освіта неповна середня, не працює, неодружений, має на утриманні дочку ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , невійськовозобов`язаний,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:
Обвинуваченому ОСОБА_4 пред`явлено обвинувачення у тому, що:
" ОСОБА_4 … обвинувачується у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 21 жовтня 2014 року ОСОБА_4 , з метою отримання соціальної допомоги по безробіттю, у відповідності до Законів України "Про зайнятість населення" та "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" надав працівникам Семенівського районного центру зайнятості заяву про надання статусу безробітного, що через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, у тому числі не забезпечує себе роботою самостійно.
Далі, на підставі подання ОСОБА_4 заяви, Семенівським районним центром зайнятості 21.10.2014 винесено наказ № НТ 1141021 про надання ОСОБА_4 статусу безробітного та наказом № НТ141028 від 28.10.2014 року призначено останньому допомогу по безробіттю, яку ОСОБА_4 отримував щомісячно на банківський рахунок № НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 банківська картка) "Райффайзен Банк Аваль" у період з 28 жовтня 2014 року по 31 серпня 2015 року.
Відповідно до пп. 4, п. 5 ст. 31 Закону України "Про загальнообов`язкове державне страхування на випадок безробіття", виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі: приховування відомостей про працевлаштування на тимчасову роботу (у тому числі за межами України) або здійснення іншої діяльності за винагороду в період одержання допомоги по безробіттю.
Відповідно до пп. 8, п. 1 ст. 31 Закону України "Про загальнообов`язкове державне страхування на випадок безробіття", виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі: призначення виплати на підставі документів, що містять неправдиві відомості.
Так, 23.04.2015 наказом № 137 від 23.04.2015 ОСОБА_4 прийнятий на роботу на посаду підсобного робітника ТОВ НВП "Глобинський свинокомплекс". Звільнений за власним бажанням із займаної посади 24.06.2015 наказом № 319 від 24.06.2015.
У подальшому ОСОБА_4 06.05.2015 та 04.06.2015, перебуваючи в приміщенні Семенівського районного центру зайнятості, що за адресою: Полтавська область, смт. Семенівка, вул. Шевченка, 26/67, в порушення Законів України "Про зайнятість населення" та "Про загальнообов`язкове державне страхування на випадок безробіття", діючи з прямим умислом на отримання коштів по безробіттю, умисно приховав від провідного фахівця відділу надання соціальних послуг Семенівського районного центру зайнятості ОСОБА_8 відомості щодо обставин припинення реєстрації, а саме: працевлаштування на платній основі на ТОВ НВП "Глобинський свинокомплекс".
На підставі вище викладеного у відповідності до ст. 22 п. 2 пп. 18 Закону України "Про зайнятість населення", Порядку розірвання страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Державної податкової адміністрації України від 13.02.2009 року № 60/62, постановою правління Пенсійного фонду України від 13.02.2009 року № 7-1 та на підставі акту перевірки від 19 серпня 2015 року № 19, яким встановлено порушення умов перебування на обліку в службі зайнятості як безробітного та незаконне отримання допомоги по безробіттю, директором Семенівського районного центру зайнятості винесено наказ № 58 від 19.08.2015 року про повернення допомоги по безробіттю ОСОБА_4 в сумі 1124,27 грн.
Таким, чином ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, будучи зайнятою особою у період з 23.04.2015 року по 24.06.2015 року, шляхом обману, незаконно отримав допомогу по безробіттю у розмірі 1124,27 грн., цим самим завдавши державним інтересам матеріальної шкоди на вказану суму.
Отже, своїми умисними діями, які виразилися у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 190 КК України".
Провина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 Кримінального кодексу України, за вказаних у обвинуваченні обставин, не доведена у зв`язку із відсутністю у його діянні складу кримінального правопорушення, а тому обвинуваченого ОСОБА_4 слід виправдати щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, з таких підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Згідно зі ст. 25 КПК України прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила. Саме на них ч. 2 ст. 9 КПК України покладено обов`язок всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Положеннями ст. 91 КПК України передбачено, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 92 КПК України обов`язок доведення зазначених обставин покладається на слідчого, прокурора.
Згідно зі ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Підозра, обвинувачення не можуть ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи. Зазначені норми КПК України повністю узгоджується з вимогами ст. 62 Конституції України, відповідно до положень якої обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідно до ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.
Суд визначив необхідність дослідження усіх доказів у цьому кримінальному провадженні, які й було надано як стороною обвинувачення, так і стороною захисту, потерпілим. Суд позбавлений можливості досліджувати та оцінювати будь які інші докази, оскільки, щонайменше, прокурором не заявлялося клопотання про дослідження будь-яких інших доказів, не здійснювалося відкриття будь-яких інших доказів стороні захисту, а також стороною захисту стороні обвинувачення.
Допитана у судовому засіданні як свідок провідний фахівець з питань працевлаштування відділу надання соціальних послуг Семенівського районного центру зайнятості ОСОБА_9 дала показання, що з 11.02.2015 їй передано для ведення справу безробітного ОСОБА_4 . У визначену періодичність, яка, як правило складає два тижні, ОСОБА_4 з`являвся до свідка, як працівника центру зайнятості, з питань пошуку можливого місяця роботи, продовження отримання допомоги по безробіттю тощо, у т.ч. з`являвся 06.05.2015, 04.06.2015, 26.06.2015 та у більш пізні дати.
Свідок не пам`ятає змісту своїх розмов із ОСОБА_4 під час його прийому у центрі зайнятості, не пам`ятає чи запитувала вона обвинуваченого про будь-яке працевлаштування, не пам`ятає чи запитувала вона у нього і чи пред`являв він їй свою трудову книжку під час відвідування центру зайнятості. ОСОБА_4 проставляв підписи у відповідних документах щодо дати поточної явки до центру зайнятості, отримував талон на наступний прийом у центрі зайнятості.
ОСОБА_9 дала показання, що у трудовій книжці кожного безробітного центр зайнятості робить відмітку про призначення допомоги по безробіттю у день першої виплати допомоги. Свідок не була тим працівником центру зайнятості, який мав би вчинити відповідний запис у трудовій книжці обвинуваченого.
12.08.2015 центром зайнятості було здійснено звірку із даними органу податкової служби щодо доходів, які отримують безробітні. Звірка відбувається із певним запізненням після закінчення кожного кварталу. 13.08.2015 опрацьовано відповідні дані безробітних Семенівського районного центру зайнятості та виявлено факт працевлаштування ОСОБА_4 на іншу роботу. 19.08.2015 було видано наказ начальника центру зайнятості про припинення обліку ОСОБА_4 як безробітного та про повернення ним допомоги по безробіттю. Перед цим центр зайнятості надсилав запити до Глобинського свинокомплексу, із відповідей на які стало відомо, що ОСОБА_4 упродовж 23.04.2015 24.06.2015 тимчасово там працював.
ОСОБА_4 повністю відшкодував центру зайнятості кошти, які були отримані ним безпідставно як допомога по безробіттю за вказаний період роботи.
Свідок дала показання, що під час постановлення безробітного на облік йому вручається пам`ятка, яка містить посилання на закони щодо обліку безробітних. Попередження про кримінальну відповідальність пам`ятка не містить.
Представник потерпілого ОСОБА_6 у судовому засіданні дала показання, що 21.10.2014 Семенівським районним центром зайнятості ОСОБА_4 визнано безробітним. Під час постановки на облік ОСОБА_4 заповнював відповідні заяви, подавав трудову книжку, отримав пам`ятку безробітного, був повідомлений про необхідність повідомляти центр зайнятості про своє працевлаштування.
Під час звірки даних, отриманих він податкового органу, із безробітними, що перебувають на обліку у Семенівському районному центрі зайнятості, 13.08.2015 було виявлено, що протягом двох місяців ОСОБА_4 перебував на обліку як безробітний і одночасно працював на Глобинському свинокомплексі. Як наслідок 18.08.2015 йому скорочена на 65 днів виплата допомоги по безробіттю та він знятий з обліку як безробітний.
ОСОБА_6 дала показання, що у день призначення допомоги по безробіттю відповідальний працівник центру зайнятості робить відповідний запис у трудовій книжці про призначення допомоги по безробіттю. Представник не змогла пояснити з яких причин у трудовій книжці ОСОБА_4 Семенівським районним центром зайнятості не вчинено запис про призначення допомоги.
ОСОБА_10 .Духно дала показання, що у всіх випадках виявлення центром зайнятості підстав для припинення виплати допомоги по безробіттю або працевлаштування безробітного, центр зайнятості складає відповідний акт, видає наказ про повернення безпідставно сплаченої допомоги. У разі відмови особи добровільно повернути отримані кошти центр зайнятості завжди звертався і звертається з позовом до адміністративного суду. Представникові відомо, що з недавніх пір центр зайнятості зобов`язано повідомляти про всі випадки безпідставного отримання допомоги до органів прокуратури і поліції, проте не знає яким законом, можливо листом. Представник не знає хто з працівників центру зайнятості повідомив правоохоронні органи про дії ОСОБА_4 .
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 провину у вчиненому діянні не визнав, дав показання, що не мав наміру та умислу заволодіти коштами центру зайнятості. Під час його звернення до Семенівського районного центру зайнятості для надання статусу безробітного надав необхідні документи, у т.ч. свою трудову книжку. На час звернення ніде не працював. Протягом усього часу перебування на обліку у центрі зайнятості з`являвся у встановлені дні до центру зайнятості з трудовою книжкою, проставляв підписи щодо своєї явки до центру. Працівники центру зайнятості не запитували його чи він десь працює, не робили жодних зауважень щодо записів у його трудовій книжці про роботу на Глобинському свинокомплексі упродовж 23.04.2015 24.06.2015. Трудову книжку із записом про звільнення 24.06.2015 із свинокомплексу він подавав працівникові центру зайнятості 26.06.2015, але не знає його прізвище. Під час наступних явок у центр зайнятості він також показував трудову книжку.
Обвинувачений не знає чому центр зайнятості не записав у його трудовій книжці що йому призначено допомогу по безробіттю.
ОСОБА_4 підтвердив, що протягом 23.04.2015 24.06.2015 тимчасово працював підсобним робітником у ТОВ НВП "Глобинський свинокомплекс". Влаштовуючись туди він знав, що буде працювати там тимчасово. Чому у наказі про зарахування на роботу вказано про постійну роботу не знає. З цих же причин не повідомляв центр зайнятості про роботу на свинокомплексі щоб потім ще раз не подавати документи про призначення допомоги по безробіттю. Обвинувачений одразу повернув на вимогу центру зайнятості відповідні кошти. Вказував, що шахрайських дій не вчиняв, шкоду одразу повернув.
Інші свідки у цьому кримінальному відсутні.
Обвинувачений є здоровим, на обліку у лікаря психіатра та/або лікаря нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно (спокійний, врівноважений).
ОСОБА_4 звернувся до Семенівського районного центру зайнятості із заявою про надання статусу безробітного 21.10.2014 (а.с. 62); склав резюме (63); ознайомлений з правами та обов`язками зареєстрованого безробітного, що визначені Законами України "Про зайнятість населення" та "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", шляхом підписання 21.10.2014 пам`ятки (а.с. 65). Пам`яткою передбачено, зокрема, що безробітний зобов`язаний інформувати протягом трьох робочих днів територіальний орган про обставини припинення реєстрації, зокрема про працевлаштування. Також пам`яткою передбачено, що у разі виконання безробітним у період безробіття оплачуваної роботи, він зобов`язаний у повному обсязі повернути до територіального органу незаконно отримані кошти. 21.10.2014 ОСОБА_4 письмово попереджений про необхідність відвідування центру зайнятості у визначений і погоджений день та час з пред`явленням паспорта та трудової книжки (а.с. 66).
У день звернення до центру зайнятості ОСОБА_4 також надав свою трудову книжку ТОВ ІПК "Полтавазернопродукт", із останнім записом про звільнення 17.10.2014 (а.с. 95), що відображено у п. 4.2 його персональної картки. Форма карки свідчить про її складання та заповнення відповідальним працівником центру зайнятості (а.с. 67).
Наказом Семенівського районного центру зайнятості від 21.10.2014 № НТ 141021 ОСОБА_4 надано статус безробітного, наказом від 28.10.2014 № НТ 141028 призначено допомогу по безробіттю з 28.10.2014 (а.с. 92).
Підпунктом "е" пункту 2.19 глави 2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 N 58, передбачено, що запис безробітним особам про період одержання допомоги по безробіттю заноситься у трудову книжку органом державної служби зайнятості населення. Відтак це відповідає показанням представника потерпілого щодо внесення запису у трудову книжку безробітного про призначення йому допомоги у день її призначення.
Натомість трудова книжка ОСОБА_4 , яка надавалася ним як під час первинного звернення до центру зайнятості, так і щоразу потім, та яка була надана судові прокурором (а.с. 94, 95), не містить запису про призначення обвинуваченому допомоги по безробіттю.
Надана стороною обвинувачення судові трудова книжка ОСОБА_4 взагалі не містить записів про призначення йому допомоги по безробіттю Семенівським районним центром зайнятості.
Сторона обвинувачення не надала судові доказів на підтвердження обставини, зазначеної у обвинувальному акті, а саме про те, що призначену допомогу по безробіттю " ОСОБА_4 отримував щомісячно на банківський рахунок № НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 банківська картка) "Райффайзен Банк Аваль" у період з 28 жовтня 2014 року по 31 серпня 2015 року".
Згідно відомісті "Нарахування допомоги по безробіттю та платежі" до персональної картки ОСОБА_4 (а.с. 71-73), перший розрахунок допомоги здійснено 31.10.2014 за № 83, а останній 20.08.2015 за № 102. Доказів здійснення потерпілим будь-яких нарахувань після 20.08.2015 і до 31.08.2015 ОСОБА_4 сторона обвинувачення судові не надала.
Трудова книжка ОСОБА_4 не містить будь-яких записів, вчинених Семенівським районним центром зайнятості щодо призначення допомоги, її виплати тощо.
Також судові не надано доказів щодо існування у обвинуваченого вказаних рахунку і банківської карти.
Вказані у обвинувальному акті положення пп. 4, п. 5 ст. 31 Закону України "Про загальнообов`язкове державне страхування на випадок безробіття", а саме: "виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі: приховування відомостей про працевлаштування на тимчасову роботу (у тому числі за межами України) або здійснення іншої діяльності за винагороду в період одержання допомоги по безробіттю" не відповідають вказаній нормі закону.
Так, відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 31 Закону України "Про загальнообов`язкове державне страхування на випадок безробіття" тривалість виплати допомоги по безробіттю, матеріальної допомоги у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації скорочується на строк до 90 календарних днів у разі приховування відомостей про працевлаштування на тимчасову роботу (у тому числі за межами України) або здійснення іншої діяльності за винагороду в період одержання допомоги по безробіттю.
Отже, за умови приховування відомостей безробітним про працевлаштування на тимчасову роботу, законодавець визначив, що тривалість виплати (а не припинення виплати допомоги по безробіттю) скорочується (а не припиняється взагалі) на строк до 90 днів.
Тобто обвинувачення ґрунтується, у т.ч., на неіснуючих приписах п. 4 ч. 5 ст. 31 Закону України "Про загальнообов`язкове державне страхування на випадок безробіття".
Суд наголошує, що наказом Семенівського районного центру зайнятості від 19.08.2014 № НТ 150819 ОСОБА_4 скорочено виплату по безробіттю у зв`язку з приховуванням безробітним відомостей про працевлаштування на тимчасову роботу в період одержання допомоги по безробіттю відповідно до п.п. 4 п. 5 ст. 31 Закону України "Про загальнообов`язкове державне страхування на випадок безробіття" та п.п. 3 п. 5.4 "Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності" на строк 90 календарних днів, але не менше кількості календарних днів тимчасової роботи: з 19.08.2015 по 22.10.2015 (а.с. 92). Також на скорочення допомоги тривалістю 65 днів на період 19.08.2015 22.10.2015 вказує витяг з відповідної бази даних потерпілого, складеного щодо обвинуваченого (а.с. 56, 60, 61), а також Додаток 2 до персональної картки ОСОБА_4 (а.с. 90).
Представник потерпілого ОСОБА_6 підтвердила вірність формування та відображення відповідної таблиці і записів у них програмними засобами, що використовуються Семенівським районним центром зайнятості, достовірність наданих стороною обвинувачення наказів центру зайнятості.
Тимчасова робота ОСОБА_4 протягом 23.04.2015 24.06.2015 підсобним робітником ТОВ НВП "Глобинський свинокомплекс" підтверджена наказами вказаного товариства від 23.04.2015 № 137 (а.с. 77), від 24.06.2015 № 319 (а.с. 78), записами у трудовій книжці обвинуваченого (а.с. 94, 95).
ОСОБА_11 була тимчасовою з огляду на її тривалість: 23.04.2015 24.06.2015. Зазначена у наказі про прийняття ОСОБА_4 на роботу безстроковість трудового договору не спростовує її наступну та фактичну тимчасовість. Статтею 23 КЗпП України передбачено лише три види строків трудових договорів: безстроковий, на визначений строк, на час виконання певної роботи. Термін "працевлаштування на тимчасову роботу" вжито законодавцем у законі щодо сфери зайнятості населення - п.п. 4 п. 5 ст. 31 Закону України "Про загальнообов`язкове державне страхування на випадок безробіття", який є спеціальним законом щодо регулювання відповідної сфери відносин.
Показання свідка, представника потерпілого, обвинуваченого, дані персонального обліку обвинуваченого у центрі зайнятості, трудова книжка, зміст додатку 1 до персональної картки ОСОБА_4 "Відвідування особою територіального органу та отримані послуги" (а.с. 69, 70, 81) свідчать, що як під час, так і після звільнення із ТОВ НВП "Глобинський свинокомплекс" ОСОБА_4 продовжував у встановлені дні відвідувати Семенівський районний центр зайнятості, у т.ч. 26.06.2015 (а.с. 70), 24.07.2015, 30.07.2015 (а.с. 81).
Пунктом 28 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 березня 2013 р. № 198, передбачено, що зареєстрований безробітний зобов`язаний відвідувати з метою пошуку підходящої роботи та отримання інших соціальних послуг центр зайнятості, в якому він зареєстрований, не рідше ніж один раз на 30 календарних днів, з пред`явленням паспорта громадянина України чи іншого документа, що посвідчує особу, та трудової книжки.
Такий же обов`язок передбачено у пам`ятці ОСОБА_4 як безробітного (а.с. 66)
Стороною обвинувачення не спростовано показання обвинуваченого про пред`явлення ним щоразу після звільнення зі свинокомплексу відповідальному працівникові центру зайнятості своєї трудової книжки із записом про відповідну роботу. Свідок і представник потерпілого дали показання, що ОСОБА_4 пред`являв у центрі зайнятості свою трудову книжку, а, отже, вчиняв відповідні обов`язкові дії як безробітний.
Стороною обвинувачення та потерпілим не надано будь-яких письмових форм реагування працівників потерпілого щодо пред`явлення та/або непред`явлення ОСОБА_4 своєї трудової книжки про відповідні записи про роботу, які достовірно стали відомі центру зайнятості щонайменше 26.06.2015, 24.07.2015, 30.07.2015.
Пунктами 6, 7 Порядку розлідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення безробітним, затвердженим наказом Мінсоцполітики України, ДПА України від 13.02.2009 N 60/62, передбачено, що у разі якщо відомості про доходи є недостовірними з вини особи, центри зайнятості припиняють відповідні виплати, а суми здійснених виплат з дня їх призначення повертаються особою відповідно до пункту 7 цього Порядку. Рішення про повернення коштів особою оформлюється наказом. Протягом двох робочих днів після прийняття рішення центр зайнятості надсилає особі рекомендованим листом повідомлення про необхідність протягом 15 календарних днів з дня отримання повідомлення повернути незаконно виплачені кошти.
Наказом потерпілого від 19.08.2015 № 58 (а.с. 82, 83) у зв`язку із виявленою роботою ОСОБА_4 23.04.2015 24.06.2015 у ТОВ НВП "Глобинський свинокомплекс" визначено вжити відповідних заходів щодо добровільного повернення протягом 15-ти днів 1124,27 грн, виплачених безробітному ОСОБА_4 як виплата по безробіттю; у разі не повернення коштів звернутися до суду із позовною заявою про стягнення заборгованості.
19.08.2015 ОСОБА_4 отримав відповідну пропозицію потерпілого про повернення 1124,27 грн, та остаточно сплатив вказані кошти 04.09.2015 (а.с. 82-88).
Наказом центру зайнятості від 19.08.2015 № НТ 150819 припинено реєстрацію безробітного ОСОБА_12 відповідно до п.п. 8 п. 1 ст. 31 Закону України "Про загальнообов`язкове державне страхування на випадок безробіття" виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі призначення виплати на підставі документів, що містять неправдиві відомості.
Щодо цих обставин представник потерпілого дала показання, що не знає чому ОСОБА_4 знято з реєстрації як безробітного. Вона ствердила, що на 19.08.2015 він ніде не працював, а тому продовжував бути безробітним.
Стороною обвинувачення не надано належних та допустимих доказів умисного вчинення обвинуваченим ОСОБА_4 дій, спрямованих на заволодіння грошовими коштами центру зайнятості шляхом обману чи зловживання довірою. Обвинувачений дав показання, що не повідомляв центр зайнятості про тимчасову роботу на свинокомплексі щоб потім повторно не ставати на облік.
Центр зайнятості не вчиняв жодних дій у зв`язку із пред`явленим ОСОБА_4 його працівникам своєї трудової книжки із записом про звільнення 24.06.2015 зі свинокомплексу 26.06.2015, 24.07.2015 і 30.07.2015.
Після цих дат потерпілий продовжував нараховувати та сплачувати обвинуваченому допомогу по безробіттю.
Наведене в сукупності дає підстави вважати, що службові особи центру зайнятості у даному конкретному випадку не вчинили дій щодо скорочення виплати після того, як їм стало про це відомо. Відсутність з їх боку будь-якого відповідного реагування співвідноситься з показаннями обвинуваченого про пред`явлення ним трудової книжки після роботи на свинокомплексі.
Крім цього, суб`єктивна сторона злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, характеризується прямим умислом.
Проте належних, допустимих і достатніх доказів того, що ОСОБА_4 , влаштувавшись офіційно на тимчасову роботу (на два місяці) у період одержання допомоги по безробіттю, діяв з прямим умислом на заволодіння державними коштами, у кримінальному провадженні немає і на такі докази відсутні посилання у наданих стороною обвинувачення і потерпілим судові доказах (як прямі так і непрямі).
Суд наголошує, що згідно з пп. 4 п. 5 ст. 31 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" у разі приховування особою відомостей про працевлаштування на тимчасову роботу в період одержання допомоги по безробіттю тривалість виплати допомоги по безробіттю скорочується на строк до 90 днів.
Щодо вказаних положень пп. 4 п. 5 ст. 31 Закону Верховний Суд України в ухвалі від 25 лютого 2010 року, справа № 5-173км10 "Про скасування судових рішень та звільнення від кримінальної відповідальності" (Судова практика, 2010, 00, № 3) сформулював такий висновок: отже, законодавець спеціальним законом врегулював це питання і визначив цивільно-правову відповідальність особи за наведені дії, встановивши максимальний термін, на який у такому випадку може бути скорочена виплата допомоги, а також, у якому порядку і ким це питання вирішується, поклавши цей обов`язок на відповідних службових осіб центру зайнятості, які й визначають конкретний термін, на який скорочується виплата допомоги. За змістом ч. 6 ст. 9, ст. 458 КПК України правові висновки Верховного Суду України щодо застосування норм права, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права, для суду.
Відповідно до ч. 3 ст. 36 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Спори, що виникають із правовідносин за цим Законом, вирішуються в судовому порядку (ст. 36 закону).
Встановлені та доведені обставини цього кримінального провадження, зазначені приписи законів, суб`єктивна та об`єктивна сторони шахрайства як злочину, правова позиція Верховного Суду України свідчать, що вчинене ОСОБА_4 діяння тягне виключно цивільно-правову відповідальність особи за наведені дії та не є шахрайством.
З огляду на вище наведене, ретельно дослідженні у судовому засіданні докази, надані стороною обвинувачення, стороною захисту, потерпілим викликають обґрунтовані сумніви та суд не може покласти їх в основу обвинувального вироку, а відтак, виходячи з позиції Європейського суду з прав людини, який неодноразово зазначав, що наявність "обґрунтованої підозри" у вчинені правопорушення передбачає "наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла-таки вчинити злочин". І такі факти мають бути досить переконливими, щоб суд на підставі їх розумної оцінки міг визнати причетність особи до вчинення злочину.
Пункт 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень суди відійшли від упередженої думки, що підсудний вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь підсудного (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Барбера, Мессегуе і Джабардо проти Іспанії").
Таким чином, суд, виходячи із загальних засад кримінального судочинства, а саме верховенства права, законності, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, створивши необхідні умови для реалізації сторонами і потерпілим їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків (у т.ч. надавши за їх клопотанням час для підготовки до судових дебатів), дослідивши та оцінивши усі докази, надані стороною обвинувачення і стороною захисту, потерпілим, в їх сукупності, приходить до висновку про те, що під час судового розгляду стороною обвинувачення, потерпілим не надано безсумнівних, беззаперечних, належних і допустимих доказів вчинення ОСОБА_4 діяння, у вчиненні якого він обвинувачується, та яким стороною обвинувачення надано правову кваліфікацію за ч. 1 ст. 190 КК України заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).
Відповідно до ч. 3 ст. 373 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.
За таких обставини, суд приходить до переконання про відсутність у діянні обвинуваченого ОСОБА_4 складу кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 190 Кримінального кодексу України, у зв`язку з чим суд визнає його невинуватим та виправдує. Вчинене ним діяння перебуває у площині цивільно-правових відносин.
Обставини, які пом`якшують або які обтяжують покарання, не встановлені.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`явлено. Заподіяна шкода відшкодована.
Речові докази відсутні.
Види та розмір процесуальних витрат не встановлено.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 337, 349, 368, 371, 373 376, 392 395, 532 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати невинуватим та виправдати за ч. 1 ст. 190 Кримінального кодексу України у зв`язку з відсутністю в його діянні складу кримінального правопорушення (злочину).
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Полтавської області шляхом подачі апеляційної скарги через Семенівський районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченим та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
Суддя ОСОБА_1