справа №619/3331/16-к
провадження №1-кп/619/318/16
ВИРОК
іменем України
29 вересня 2016 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області
у складіголовуючого - суддіОСОБА_1
за участю:секретаря судового засіданняОСОБА_2
прокурораОСОБА_3
обвинуваченогоОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000130 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Олександрівка Близнюківського району Харківської області, громадянина України, освіта неповна середня, не одруженого, солдата, номера обслуги 2 взводу мінометної батареї 3 механізованого батальйону військової частини польова пошта НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: - 19 вересня 2014 року Близнюківським районним судом Харківської області за ч.3 ст.15 ч.3 ст.185 КК України до 3 (трьох) років позбавлення волі в силу ст.75 КК України звільненого від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 2 (два) роки;
у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.413 КК України, -

встановив:
14 серпня 2015 року солдат ОСОБА_5 на підставі Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» за №15/2015 року від 14 січня 2015 року призваний ІНФОРМАЦІЯ_2 на військову службу під час мобілізації та направлений для подальшого проходження військової служби до військової частини - польова пошта НОМЕР_1 , де наказом командира вказаної частини № НОМЕР_2 від 05 жовтня 2015 року останній призначений на посаду номера обслуги 2 взводу мінометної батареї 3 механізованого батальйону. 08 серпня 2016 року солдат ОСОБА_5 , згідно Книги видачі зброї та боєприпасів мінометної батареї 3 механізованого батальйону військової частини - польова пошта НОМЕР_1 , одержав для службового користування 5,45 мм автомат АКС-74У № НОМЕР_3 , загальною вартістю 704 гривні. Після отримання зброї солдат ОСОБА_5 , пройшов інструктаж з питань порядку несення служби, поводження зі зброєю, мір безпеки, заборони вживання спиртних напоїв. В подальшому, згідно наказу командира вищевказаної військової частини № НОМЕР_4 від 08 серпня 2016 року, солдат ОСОБА_5 вибув у службове відрядження до табірного намету військової частини - польова пошта НОМЕР_1 , який розташований неподалік АДРЕСА_3 , для прикриття ділянки державного кордону в складі батальйону тактичної групи. Відповідно до ст.ст. 2, 4, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» солдат ОСОБА_5 вважається військовослужбовцем, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації. Положеннями ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» передбачено, що особливий період настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію, а згідно Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» за № 15/2015 від 14 січня 2015 року оголошено її проведення протягом 2015 року у три черги протягом 210 діб із дня набрання чинності даного Указу Президента. Відповідно до вимог ст.ст. 17, 65, 68 Конституції України, визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком громадян України. Керуючись ст.ст. 3, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України солдат ОСОБА_5 під час проходження військової служби повинен свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, сумлінно І чесно виконувати військовий обов`язок, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно, особисто відповідати за внутрішній порядок, стан і збереження озброєння, бойової та іншої техніки, встановлювати такий внутрішній порядок, який гарантував би неухильне виконання законів України і положень статутів Збройних Сил України. У відповідності до п. 2 розділу І Інструкції про організацію обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї та боєприпасів у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України №359 від 29 червня 2005 року (далі - Інструкція) до стрілецької зброї відносяться табельна та нетабельна зброя: револьвери, пістолети, гвинтівки, карабіни, автомати, пістолети- кулемети, кулемети, сигнальні пістолети, ручні гранатомети, запасні стволи кулеметів, пристрої для навчальних стрільб, спортивна та навчальна зброя, зброя спеціального призначення. Крім цього, згідно з п. 14 розділу І Інструкції, солдату ОСОБА_6 забороняється залишати стрілецьку зброю та боєприпаси без нагляду. Однак, солдат ОСОБА_5 , достовірно знаючи вищевказані вимоги законодавства України, діючи із злочинною самовпевненістю, тобто передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, але легковажно розраховуючи на їх відвернення, через несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, 25 серпня 2016 року заступив у наряд в період з 00 год. 00 хв. по 02 год. 00 хв., а закріплений за ним автомат АКС-74У № НОМЕР_3 залишив під матрацом свого ліжка у табірному наметі військової частини - польова пошта НОМЕР_1 , який розташований поблизу АДРЕСА_3 . В подальшому, повернувшись з наряду до табірного намету приблизно о 02 год. 00 хв. 25 серпня 2016 року солдат ОСОБА_5 виявив відсутність закріпленої за ним зброї - автомата АКС-74 НОМЕР_5 . Внаслідок злочинної самовпевненості солдата ОСОБА_7 , державі в особі військової частини польова пошта НОМЕР_1 завдано матеріальних збитків на суму 704 гривні.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, у вчиненому щиросердно розкаявся, підтвердив факт і обставини вчинення злочину, так як це зазначено вище.

Оскільки учасники судового розгляду не заперечували, суд відповідно до ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються, та з урахуванням вимог ч.4 ст.349 КПК України суд обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням доказів, які характеризують його особу.

Вина обвинуваченого у вчиненні вищезазначеного злочину доведена в повному обсязі і підтверджується доказами, які є в матеріалах кримінального провадження, і обвинуваченим не оспорюються.

Дії обвинуваченого ОСОБА_7 , які виразилися у втраті ввіреної для службового користування зброї внаслідок порушення правил її зберігання, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, суд кваліфікує за ч.2 ст.413 КК України.

При вирішенні питання про вид і міру покарання ОСОБА_6 суд враховує його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданого збитку, що відповідно до пунктів 1,2 ч.1 ст.66 КК України визнається судом обставинами, які пом`якшуютьь його покарання.

Вивченням даних про особу ОСОБА_7 встановлено, що він раніше судимий, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, за місцем служби характеризується позитивно.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_7 , судом не встановлено.

При призначенні покарання ОСОБА_6 , суд відповідно до вимог ст.65 КК України, бере до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, його наслідки, відшкодування збитків, а також дані про особу обвинуваченого.

За таких обставин справи, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують його покарання, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_6 покарання за ч.2 ст.413 КК України у виді позбавлення волі в межах санкції частини цієї статті.

Відповідно до ст.71 КК України, за таких обставин справи, враховуючи особу обвинуваченого, суд до покарання за ч.2 ст.413 КК України приєднує частину невідбутого покарання за вироком Близнюківського районного суду Харківської області від 19 вересня 2014 року.

Прокурором був поданий цивільний позов про стягнення з обвинуваченого на користь військової частини польова пошта НОМЕР_1 грошових коштів у розмірі 704 гривні.

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про залишення позову без розгляду у зв`язку з відшкодування обвинуваченим завданого збитку.

У зв`язку з викладеним, суд залишає вказаний позов прокурора без розгляду.

З урахуванням вимог ст.ст.176, 177, 377 КПК України у суду відсутні підстави для обрання запобіжного заходу щодо обвинуваченого.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373-376, 392, 395 КПК України, суд

ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.413 КК України, і призначити йому покарання виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Близнюківського районного суду Харківської області від 19 вересня 2014 року та остаточно визначити покарання ОСОБА_4 у виді 3 (трьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту фактичного затримання.

Цивільний позов прокурора військової прокуратури Харківського гарнізону залишити без розгляду.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Харківської області через Дергачівський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1