Справа № 182/3034/16-к
Провадження № 1-кс/0182/777/2016
У Х В А Л А
Іменем України
15.06.2016 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд у складі

головуючого судді ОСОБА_1

за участю

секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

заявника ОСОБА_4

адвоката ОСОБА_5

слідчого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засідання в м.Нікополі матеріали скарги ОСОБА_4

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність слідчого, що полягає в неповерненні тимчасово вилученого майна, в арешті якого було відмовлено слідчим суддею.

Заявник зазначив, що 15 травня 2016р., в період часу з 02.00 до 04.00 год., оперуповноваженим ОСОБА_7 та іншими співробітниками Нікопольського ВП, без законних підстав, був здійснений огляд автомобіля ВАЗ 2115 д/н. НОМЕР_1 , в ході якого були вилучені три, належних йому, мобільних телефони та гроші в сумі 53000 грн. Як йому тепер відомо, на підставі власної підозри ОСОБА_7 , що з автомобіля на якому він їхав був викинутий предмет, який створював димову завісу, до ЄРДР було внесені відомості про кримінальне правопорушення за ч.1 ст. 296 КК України за № 0001795. За кримінальним провадженням слідчий ОСОБА_6 звертався з клопотанням до слідчого судді про арешт належного йому майна, але слідчим суддею в задоволенні клопотання відмовлено, і до теперішнього часу належне йому майно не повернуто. ОСОБА_4 просить визнати бездіяльність слідчого ОСОБА_6 незаконною. Забов`язати слідчого ОСОБА_6 негайно повернути належні йому гроші в сумі 53000 грн. та три мобільних телефони, вилучені 15.05.2016р. під час огляду автомобіля ВАЗ 2115 д.н. НОМЕР_1 .

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав вимоги скарги , додавши, що слідчий, після відмови слідчого судді в накладені арешта на майно, повинен був негайно повернути вилучене майно.

Слідчий ОСОБА_6 в судовому засіданні показав, що в його провадженні знаходиться кримінальне провадження № 0001795 за ч.1 ст. 296 КК України. Він не був присутнім під час догляду автомобіля, йому були передані речі, грошові кошти в сумі 28197 грн., п`ять мобільних телефонів, різні документи, а також сліп пакети з кристалічною речовиною, ножі, патрони, та інші речі. Гроші в сумі 53000 грн. йому не передавались. На теперішній час їм призначена експертиза по вилученим предметам. 15.05.2016 р. їм була винесена постанова, про залучення вищеназваних речей в якості речових доказів до кримінального провадження № 0001795, у тому числі і п`яти телефонів і грошей в сумі 28197 грн. Він дійсно звертався з клопотанням до слідчого судді про накладення арешту на зазначені речі, але йому було відмовлено в цьому. Також слідчий зазначив, що з вимогою, що до повернення майна, ніхто до нього не звертався.

Прокурор заперечував проти задоволення скарги.

Вислухавши сторони, суд приходить до наступних висновків.

Статтею 303 КПК України визначено, що :

1. На досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора:

1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 КПК України, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк,

2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування

3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження

4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи

5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим

6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки

7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій.

8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 КПК України.

Статтею 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому КПК України порядку.

Статтею 169 КПК України передбачено, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено:

1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним;

2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна;

3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 КПК України

4) у разі скасування арешту.

Таким чином, згідно вимог діючого Кримінального Процесуального Кодексу України, у разі відмови в задоволенні клопотання про арешт майна, це майно повинно бути повернено особі, у якої воно вилучено.

Проте, майно, зазначене в скарзігрошові кошти та три мобільних телефона, згідно наданої копії постанови слідчого ОСОБА_6 від 15 травня 2016р. є речовими доказами по провадженню № 0001795. То б то це майно, мая інший процесуальний статус.

Вимогами ст.. 374 КПК України передбачено, що суд приймає рішення що до речових доказів при постановленні вироку.

Оскарження постанови про визнання речей речовими доказами ст.. 303 КПК України не передбачене.

Також вимогами ст.. 303 КПК України не передбачено встановлення суми грошових коштів, вилучених в ході проведення огляду.

З огляду на вищенаведене, вважаю, що в задоволенні скарги належить ОСОБА_4 відмовити.

Керуючись ст..ст. 303-307 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого ОСОБА_6 , що полягає в неповерненні тимчасово вилученого майна, в арешті якого було відмовлено слідчим суддею, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає

Суддя: ОСОБА_1