Справа № 583/505/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"14" березня 2016 р. Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

потерпілої - ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Охтирці кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000066 від 25.01.2016 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Охтирка, Сумської обл., зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , освіта середня, розлученого, не працюючого, раніше судимого:

1)01.08.2012 року Охтирським міськрайонний судом за ч. 1 ст. 296, 75, 76 КК України до покарання у вигляді обмеження волі строком на 2 роки, згідно ст. 75 КК України від відбування покарання звільнено з випробувальним строком 1 рік;
2)26.10.2012 року Охтирським міськрайонним судом за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком 2 роки 3 місяці, згідно ст. 70 ч. 4 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання відповідно до вироку цього ж суду від 01.08.2012 року у вигляді обмеження волі 6 місяців, згідно ст. 72 КК України - З місяці позбавлення волі та кінцево по сукупності правопорушень призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком 2 роки 6 місяців;
3)18.10.2013 року Першотравневим міськрайонним судом Харківської області переглянуто вирок, згідно ст. 82 КК України винесено ухвалу: невідбуту частину покарання 1 рік 7 місяців 1 день замінено на обмеження волі, зараховано в строк покарання час перебування під вартою у виправному центрі відповідно ст. 85 КВК по правилам ст. 72 КК України, а саме 18 днів;
звільнився 23.06.2014 року згідно ст. 4 ЗУ „Про амністію: у 2014 році від 08.04.2014 року, судимості не зняті і не погашені у встановленому законному порядку
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

встановив:

Обвинувачений ОСОБА_4 будучи раніше судимим за корисливий злочин, судимість за який не знята і не погашена у встановленому законному порядку, на шлях виправлення не став, і повторно вчинив корисливий злочин за наступних обставин.
Так, 24 січня 2016 року близько 11 год. 00 хв. обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи в гостях у знайомої ОСОБА_5 за адресою АДРЕСА_2 , знаходячись у кімнаті будинку побачив ноутбук марки „ТOSHIBA модель „SATELLITE L300 з зарядним пристроєм та сумкою до нього, які знаходились на столі.
Керуючись раптово виниклим умислом, направленим на незаконне заволодіння чужим майном, ОСОБА_4 , скориставшись відсутністю в будинку власниці майна ОСОБА_5 та інших осіб, шляхом вільного доступу, таємно, повторно, вчинив крадіжку ноутбука „ТOSHIBA модель „SATELLITE L300 з зарядним пристроєм та сумкою.
Викраденим майном ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд, продавши його за 1000 гривень та витратив отримані кошти на власні потреби.
Згідно висновку експерта № 367 від 02.02.2016 вартість викраденого ноутбука марки „ТOSHIBA модель „SATELLITE L300 з зарядним пристроєм становить 2 тис.600 грн. Вартість сумки для ноутбука становить 125 грн.
В результаті злочинної діяльності ОСОБА_4 потерпілій ОСОБА_5 спричинено матеріальні збитки на загальну суму 2725 гривень.
17.02.2016 р. до суду надійшов обвинувальний акт, 14.03.2016 року письмова угода про примирення, укладена 11.03.2016 року між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 , згідно якої обвинувачений ОСОБА_4 ,визнає себе повністю винним у таємному викраденні ноутбук марки „ТOSHIBA модель „SATELLITE L300 з зарядним пристроєм та сумкою до нього, та зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри під час судового провадження. Потерпіла та обвинувачений узгодили міру покарання у виді обмеження волі строком у 1 рік та на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням строком.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 ,зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про примирення визначені ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про примирення судом, та наполягає на затвердженні угоди про примирення.

Потерпіла пояснила, що їй зрозумілі наслідки затвердження угоди про примирення передбачені ст. 473 КПК України та просить затвердити зазначену угоду.

Прокурор також заявив про наявність підстав для затвердження мирової угоди.

Захисник просив затвердити зазначену угоду.

Сторонам було роз`яснено наслідки невиконання угоди про примирення передбачені ст. 476 КПК України.

Суд проаналізував надані матеріали, вислухав пояснення обвинуваченого, думку потерпілої, прокурора та захисника, які вважають, що угода про примирення може бути затверджена судом, дійшов наступного висновку.

Як вбачається з наданих матеріалів, дії обвинуваченого ОСОБА_4 ,обґрунтовано кваліфіковані як кримінальне правопорушення, передбачене ст. 185 ч.2 КК України - тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Обвинувачений свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України, визнає.

Встановлено, що укладення угоди про примирення між обвинуваченим та потерпілим є добровільним. Зміст та порядок укладення угоди відповідає вимогам ст.ст. 469, 471 КПК України.

Умови угоди про примирення не суперечать вимогам кримінального процесуального закону, міра покарання, узгоджена обвинуваченим та потерпілою, визначена в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України, а тому не суперечить інтересам суспільства. Підстав для відмови в затвердженні угоди про примирення, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України, не встановлено.

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374-376, 475 Кримінального процесуального кодексу України, суд -

ЗАСУДИВ:
Затвердити угоду про примирення, укладену 11.03.2016 р. року між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000066 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України та призначити йому покарання за цим законом у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням строком на один рік, якщо він не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України:

1.повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання;

2. не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи;

3. періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Речові докази, які згідно розписки про збереження перебувають на зберіганні у потерпілої, вважати повернутим власнику.

Стягнути із ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь держави витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи в сумі 245 гривень 52 копійки.

Вирок може бути оскаржений обвинуваченим, захисником, прокурором виключно з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, до Апеляційного суду Сумської області через Охтирський міськрайсуд Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Роз`яснити учасникам судового провадження їх право на отримання в суді копії вироку.

Суддя Охтирського міськрайонного суду
Сумської області ОСОБА_1 .