УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 жовтня 2016 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , потерпілої ОСОБА_3 , її представника адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Шевченківського районного суду м. Києва скаргу представника потерпілої ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження,

у с т а н о в и в:
До Шевченківського районного суду м. Києва звернувся представник потерпілої ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 зі скаргою на постанову слідчого Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_5 від 28.05.2016 про закриття кримінального провадження № 120 141 001 000 005 55 за ч.1 ст. 185 КК України.

На обґрунтування скарги заявник зазначив, що вважає вказане рішення слідчого незаконним, оскільки досудове розслідування проведено неповно, без проведення тих слідчих дій, які б дали можливість встановити суттєві для розслідування обставини. Зокрема, не виконані вказівки процесуального керівника, не допитані як свідки ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , не оглянута квартира АДРЕСА_1 . У зв`язку з цим представник потерпілої просив оскаржувану постанову скасувати.

У судовому засіданні потерпіла та її представник наполягали на задоволенні скарги з наведених у ній підстав.

Слідчий ОСОБА_5 , будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду скарги, до суду не прибув, про наявність поважних причин неявки суд не повідомив.

Враховуючи положення ч. 3 ст.306 КПК України про наслідки неявки слідчого, загальні принципи кримінального судочинства, зокрема, змагальність та диспозитивність, слідчий суддя вважав за можливе провести розгляд скарги без участі слідчого, піддавши правовій оцінці доводи потерпілої та її представника шляхом дослідження матеріалів досудового розслідування.

Слідчий суддя, заслухавши доводи потерпілої та її представника, вивчивши матеріали кримінального провадження № 120 141 001 000 005 55, дійшов висновку про таке.

Посилання заявника на неповноту досудового розслідування як на підставу для задоволення скарги слідчий суддя до уваги не приймає, оскільки наведені аргументи є надуманими. Фактор не проведення слідчим певних слідчих дій може бути підставою для скасування постанови про закриття кримінального провадження у тому разі, якщо такі слідчі дії спрямовані на встановлення тих обставин, що підлягають доказуванню під час кримінального провадження.

У той же час допит особи, яка після певних подій на законних підставах почала орендувати вищевказану квартиру, огляд цієї квартири у теперішній час, тобто через тривалий час, що пройшов з дати вчинення діяння, на переконання слідчого судді, не спрямовані на встановлення обставин кримінального правопорушення за ч.1 ст.185 КК України.

Слідчим суддею також враховується, що допит ОСОБА_6 виявився неможливим через об`єктивні причини. Однак дана неповнота може бути усунута дослідженням матеріалів цивільної справи з розірвання шлюбу та поділу майна між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 .

Статтею 7 КПК передбачені загальні засади кримінального провадження, однією з яких є законність, сутність якої розкрита у ст.9 КПК.

Відповідно до ч.1 ст.9 КПК під час кримінального провадження слідчий зобов`язаний неухильно дотримуватись вимог Кримінального процесуального кодексу.

Враховуючи, що закриття кримінального провадження, яке є формою закінчення досудового розслідування, останнє має відбуватися виключно за наявності обставин, що виключають кримінальне провадження.

Отже, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, оцінки належних та допустимих доказів у їх сукупності та взаємному зв`язку.

Крім того, постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, а резолютивна частина має ґрунтуватися на висновках, викладених у мотивувальній частині даного документа.

Зокрема, у зазначеному процесуальному документі мають бути викладені встановлені під час досудового розслідування обставини, які виключають подальше розслідування та обумовлюють закриття кримінального провадження, мотиви такого рішення та його обґрунтування.

Дотримання даних вимог є гарантією забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Проте вказані норми кримінального процесуального закону слідчим при прийнятті рішення про закриття кримінального провадження № 120 141 001 000 005 55 виконані не у повному обсязі.

Провівши досудове розслідування, слідчий згідно з мотивувальною частиною постанови, посилаючись на п.2 ч.1 ст.284 КПК, дійшов висновку про відсутність складу злочину.

Попри зазначене, резолютивна частина оскаржуваної постанови містить інший висновок підставою для закриття кримінального провадження стала відсутність події злочину.

Оскільки невідповідність мотивувальної частини процесуального рішення його резолютивній частині суперечить вимогам ч.1 ст. 7 КПК, згідно з якою загальним засадам кримінального судочинства мають відповідати як зміст, так і форма кримінального провадження, дане порушення є суттєвим, що має єдиний можливий наслідок - скасування постанови про закриття.

Згідно з мотивувальною частиною постанови між потерпілою та ОСОБА_8 триває судовий процес щодо розірвання шлюбу та поділу майна, на думку слідчого, саме це стало підставою для ініціювання з боку ОСОБА_3 розслідування за ч.1 ст.185 КК.

Однак матеріали розслідування не містять доказів на підтвердження даного факту, посилання на показання свідка ОСОБА_9 не можуть бути визнане достатніми, оскільки вони не підтверджені об`єктивними доказами.

Крім того, згідно з показаннями потерпілої від 19.01.2015 у кримінальному провадженні № 000427 проводиться досудове розслідування за ст.356 КК.

Вказана стаття передбачає відповідальність за самоправство, склад якого утворюють вчинення самовільних, всупереч установленому законом порядку, будь-яких дій, правомірність яких оспорюється громадянином, якщо такими діями була заподіяна значна шкода інтересам громадянина.

Оскільки вказані кримінальні правопорушення вчинені за одних і тих же обставин, доцільним є об`єднання вказаних проваджень в одне.

З огляду на зазначене, постанова про закриття кримінального провадження підлягає скасуванню.

Приймаючи до уваги наведене, керуючись ст. 9, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в :
Скаргу представника потерпілої ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження задовольнити.

Постанову слідчого Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження № 120 141 001 000 005 55 за ч.1 ст. 185 КК України скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення.

Повний текст ухвали проголошений 31.10.2016 о 08.30 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1