Справа № 466/9215/16-к
У Х В А Л А
02 листопада 2016 року м. Львів

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 при секретарі с/з ОСОБА_2 , за участю прокурора військової прокуратури Львівського гарнізону ОСОБА_3 , старшого слідчого військової прокуратури Львівського гарнізону ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 розглянув клопотання старшого слідчого військової прокуратури Львівського гарнізону ОСОБА_4 , погоджене прокурором військової прокуратури Львівського гарнізону ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , смт. Квасилів, Рівненського району Рівненської області, громадянина України, українця, неодруженого, з вищою освітою, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який проходить військову службу на посаді командира інженерно-технічної роти НОМЕР_1 окремої механізованої бригади (військової частини польова пошта НОМЕР_2 ), у військовому званні «капітан», за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000274 від 24.10.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, -

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку прокурора ОСОБА_3 , пояснення слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , -

в с т а н о в и в :

02 листопада 2016 року старший слідчий військової прокуратури Львівського гарнізону ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням погодженим прокурором військової прокуратури Львівського гарнізону ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування клопотання посилається на те, що відповідно до наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 капітана ОСОБА_5 призначено на посаду командира інженерно технічної роти групи інженерного забезпечення НОМЕР_1 окремої механізованої бригади.

Статтею 2 Закону України «Про військову службу та військовий обов`язок» визначено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Згідно примітки до ст. 364 КК України, службовими особами у є особи, які постійно, обіймають постійно чи тимчасово в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною особою підприємства, установи, організації, судом або законом.

Будучи військовою службовою особою, наділеним організаційно-розпорядчими обов`язками, капітан ОСОБА_5 перебуваючи на посаді командира інженерно-технічної роти НОМЕР_1 окремої механізованої бригади, зобов`язаний додержуватись вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України згідно яких визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком громадян України. Статті 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначають, що військовий обов`язок встановлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення Збройних Сил України військовослужбовцями.

У відповідності до вимог ст. ст. 11, 16, 49, 111 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, капітан ОСОБА_5 під час проходження військової служби за контрактом повинен свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; виховувати особовий склад роти в дусі поваги до військової служби, набутого фаху, бережливого ставлення до озброєння, бойової техніки та майна роти; піклуватися про підлеглих, знати їх потреби, порушувати перед старшими начальниками питання про задоволення їх прохань; організовувати своєчасне одержання, правильну експлуатацію, збереження, технічне обслуговування і ремонт озброєння, техніки, казарменого інвентарю, речового, технічного та іншого майна роти, перевіряти не менше ніж один раз на місяць їх наявність, стан та облік. Результати огляду озброєння, боєприпасів та техніки записувати до книги огляду (перевірки) озброєння, техніки та боєприпасів; виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою; бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків та виконувати завдання, пов`язані із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України.

У порушення указаних вище нормативно-правових актів ОСОБА_5 , з метою протиправного особистого збагачення, шляхом отримання неправомірної вигоди для себе, діючи умисно, став на шлях злочинної діяльності при наступних обставинах.

Так, 14.10.2016 р. військовослужбовець військової частини польова пошта НОМЕР_2 капітан ОСОБА_5 , з власного телефону мобільного оператора ПрАТ «Київстар» НОМЕР_3 зателефонував на номер мобільного оператора ПрАТ «Vodafone» НОМЕР_4 , який використовує підлеглий йому військовослужбовець ОСОБА_7 та повідомив йому, що у зв`язку з звільненням з військової служби у запас він, ОСОБА_7 зобов`язаний, здати закріплену за ним спецтехніку, зокрема, ПТС-2 та ІРМ-2. Під час вказаної розмови ОСОБА_5 висунув незаконну вимогу ОСОБА_7 , що для успішної передачі техніки і здачі посади він, ОСОБА_7 , повинен надати йому, ОСОБА_5 , неправомірну вигоду у сумі 8 000 грн. При цьому, ОСОБА_5 наголосив, що у випадку відмови ОСОБА_7 від надання йому вказаної винагороди, буде проведено іншу процедуру приймання здачі спецтехніки, за участі сторонніх осіб, де ціна винагороди буде значно вищою.

Перебуваючи в умовах, за яких відмова від надання ОСОБА_5 неправомірної вигоди зашкодить його законним правам та інтересам ОСОБА_7 був змушений погодитись на незаконну вимогу ОСОБА_5

16.10.2016 р. ОСОБА_7 зателефонував до ОСОБА_5 та повідомив про готовність надати частину неправомірної вигоди у сумі 4 000 грн., а решту суми він передасть тільки після отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку з демобілізацією. Під час вказаної розмови, ОСОБА_5 погодився на пропозицію ОСОБА_7 та повідомив, що першу частину грошової винагороди необхідно передати через військовослужбовця за контрактом молодшого сержанта ОСОБА_8

17.10.2016 р. капітан ОСОБА_5 продовжуючи свою злочинну діяльність, з власного телефону, зателефонував на номер мобільного оператора ПрАТ «Київстар» НОМЕР_5 , яким користується молодший сержант ОСОБА_8 та повідомив останньому про те, що молодший лейтенант ОСОБА_7 надасть йому, ОСОБА_8 грошові кошти у сумі 4 000 грн., які він повинен передати ОСОБА_5 . Проте, яке походження вказаних грошових коштів та в який спосіб їх необхідно передати ОСОБА_5 не повідомив.

У той же день, близько 16.30 год. ОСОБА_7 надав грошові кошти у сумі 4 000 грн. молодшому сержанту ОСОБА_8 , який одразу ж, повідомив про це ОСОБА_5

26.10.2016 р. близько 17.07 год. ОСОБА_5 продовжуючи свій злочинний умисел спрямований на одержання неправомірної вигоди, з номеру мобільного оператора ПрАТ «Київстар» НОМЕР_3 зателефонував на номер оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Lifecell НОМЕР_6 , який використовує ОСОБА_7 та повідомив останньому, що другу частину грошової винагороди у сумі 4000 грн. він повинен надати ОСОБА_8 .

В подальшому, ОСОБА_5 під час телефонної розмови з ОСОБА_8 повідомив про те, що ОСОБА_7 в черговий раз надасть йому, грошові кошти у сумі 4 000 грн., які він, ОСОБА_8 27.10.2016 р. разом з попередньо отриманими грошима загальною сумою 8 000 грн. повинен надіслати на рахунок його банківської картки.

У той же день, близько 18.00 год. ОСОБА_5 з номеру оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» НОМЕР_3 надіслав SMS - повідомлення на номер мобільного оператора ПрАТ «Київстар» НОМЕР_5 , який використовує ОСОБА_8 з рахунком банківської картки № НОМЕР_7 АТ «ПриватБанк».

27.10.2016 р. близько 09.40 год. ОСОБА_8 на виконання незаконної вимоги ОСОБА_5 , отримавши грошові кошти загальною сумою 8 000 грн. від ОСОБА_7 , використовуючи термінал самообслуговування банку АТ «ПриватБанк», що знаходиться за адресою: Львівська область, Яворівський район, м. Новояворівськ, вул. І. Франка, 4а, надав ОСОБА_5 неправомірну вигоду у розмірі 8 000 гривень, шляхом переведення грошових коштів на рахунок банківської картки АТ «ПриватБанк» № НОМЕР_7 , яку використовує ОСОБА_5 .

У подальшому, 31.10.2016 р. близько 11.00 год. під час особистого обшуку ОСОБА_5 та його затримання, правоохоронними органами вилучено банківську картку АТ «ПриватБанк» № НОМЕР_7 на яку 27.10.2016 р. надійшли грошові кошти, тобто неправомірна вигода у сумі 8 000 тис. грн., яку ОСОБА_5 , вимагав від ОСОБА_7 за невчинення штучних перешкод під час здачі ним спецтехніки ПТС-2 та ІРМ-2.

Таким чином, викладені обставини свідчать про наявність достатніх доказів для підозри командира інженерно-технічної роти НОМЕР_1 окремої механізованої бригади в одержанні службовою особою неправомірної вигоди за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди, тобто у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Повідомлення про підозру складено 01.11.2016 р. та цього ж дня вручено ОСОБА_5 .

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме протоколами допиту свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 протоколом огляду місця події від 27.10.2016 р., протоколом огляду смартфонів від 27.10.2016 р., протоколами ідентифікації та вручення грошових коштів, та протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_12 , а також іншими матеріалами кримінального провадження №0000274 від 24.10.2016 р.

У вчиненні кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 у смт. Квасилів Рівненської області, громадянин України, українець, неодружений, з вищою освітою, раніше не судимий, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , який проходить військову службу на посаді командира інженерно-технічної роти НОМЕР_1 окремої механізованої бригади (військової частини польова пошта НОМЕР_2 ), у військовому званні «капітан»

Оскільки у даному кримінальному провадженні виникли ризики, передбачені ст. 177 КПК України є необхідність обрання запобіжного заходу у вигляді тримання ОСОБА_5 під вартою.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам останнього переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищувати та приховувати або спотворити речі, документи які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків вчиненого ним злочину, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється.

Питання щодо обґрунтування необхідності покладення на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України не ставиться, оскільки лише запобіжний захід взяття під варту забезпечить у подальшому виконання підозрюваним ОСОБА_5 усіх процесуальних рішень та унеможливить спроби останнього перешкоджати законній діяльності органів досудового розслідування.

Відповідно до ч. 4 п. 3 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад п`яти років.

Із урахуванням ризиків, які виникли внаслідок дій ОСОБА_5 , жоден інший більш м`який запобіжний захід, передбачений ст. 176 КПК України не забезпечить належну поведінку підозрюваного ОСОБА_5 , виконання ним процесуальних рішень, та унеможливить спроби останнього перешкоджати кримінальному провадженню.

Окрім цього, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину пов`язаного із корупцією (ч. 3 ст. 368 КК України), за який передбачене покарання виключно у вигляді позбавлення волі від 5 до 10 років, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди. Його дії, як і сам ОСОБА_5 як особа, представляють підвищену суспільну небезпеку, а тому є всі підстави вважати, що перебуваючи на волі, ОСОБА_5 може залишити місце проживання, переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищувати та приховувати або спотворити речі, документи які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків вчиненого ним злочину, щоб уникнути кримінальної відповідальності, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню використовуючи при цьому набуті ним зв`язки, зловживаючи своїм впливом на службових осіб військової частини польова пошта НОМЕР_2 ОСОБА_5 , може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити вчиняти злочин в якому він підозрюється, через що застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Крім того, підозрюваний ОСОБА_5 перебуваючи на волі зможе здійснювати тиск, на свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , з метою уникнення кримінальної відповідальності, примушуючи їх давати інші покази, які можуть вплинути на проведення всебічного, повного та об`єктивного досудового розслідування, а також затягування строку досудового розслідування.

Ураховуючи викладене, а також те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад 5 років, зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , вагомість наявних доказів про вчинення останнім кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що йому загрожує, з огляду на особу підозрюваного, з метою забезпечення належного виконання ОСОБА_5 усіх слідчих та процесуальних дій та запобігання спробам останнього знищувати, спотворювати і сховати речі, документи які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, впливати на свідків вчиненого ним, злочину, а також іншим чином перешкоджати досудовому розслідуванню кримінального провадження, виїхати за межі державного кордону України, беручи до уваги його вік, стан здоров`я, характер вчиненого кримінального правопорушення, особу підозрюваного, слід прийти до висновку про те, що в органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що застосування підозрюваному більш м`якого, окрім виняткового, запобіжного заходу не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а тому є всі підстави застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Крім того, при визначені суми застави відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України, у разі обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, необхідно зазначити, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину пов`язаного з корупцією, слідством відпрацьовуються інші епізоди злочинної діяльності останнього пов`язані з вимаганням та отриманням неправомірної вигоди, а тому на думку органу досудового розслідування розмір застави ОСОБА_5 необхідно встановити у розмірі не менше 116 000 грн. (сто шістнадцять тисяч гривень). Саме такий розмір застави забезпечить виконання підозрюваним ОСОБА_5 обов`язків передбачених КПК України та зможе запобігти спробам останнього ухилитися від органів досудового розслідування та суду, зокрема незаконно виїхати за межі державного кордону України.

Дослідивши матеріали, що подані слідчим, заслухавши думку прокурора ОСОБА_3 та слідчого ОСОБА_4 в підтримку клопотання, підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_13 , які заперечили проти задоволення клопотання за результатами розгляду клопотання в судовому засіданні слід дійти висновку про наступне.

Відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Як зазначено у ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України за який визначено покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років. Цей злочин є тяжким, пов`язаний із корупцією.

Обгрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого злочину підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, протоколами допиту свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, протоколом допиту підозрюваного, а також іншими матеріалами кримінального провадження №0000173 від 11.07.2016.

Інкриміновані ОСОБА_5 дії представляють підвищену суспільну небезпеку, а тому є всі підстави вважати, що перебуваючи на волі, ОСОБА_5 може залишити місце проживання, переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищувати та приховувати або спотворити речі, документи які мають істотне значення для встановлення обставин злочину, незаконно впливати на свідків, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, виїхати за межі державного кордону України, беручи до уваги його вік, стан здоров`я, характер вчиненого кримінального правопорушення, майновий стан, особу підозрюваного, через що застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених цим кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваного чи обвинуваченого у вчиненні тяжкого злочину встановлено від двадцяти до вісімдесяти розмірів мінімальної заробітної плати.

Відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України у виключних випадках, якщо слідчий суддя встановить, що застава у межах, визначених п. 1, 2, 3 ч. 5 ст. 182 КПК України не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється у вчиненні злочину покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, що перевищує 20 чи 80 розмірів мінімальної заробітної плати.

Проте, в даному випадку стороною обвинувачення не доведено наявності виключного випадку для застосування застави у розмірі, що перевищує розмір визначених п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України. Окрім цього, застава, яку просить призначити прокурор є непомірною для підозрюваного.

Тому, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України суд вважає за можливе визначити заставу в розмірі 40 (сорок) мінімальних заробітних плат 55 120 (п`ятдесят п`ять тисяч сто двадцять) гривень, яка буде достатньою для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України та встановлених слідчим суддею.

Керуючись ст. ст. 131, 132, 176, 177, 178, 182, 183, 184, 193, 194, 197 КПК України, слідчий суддя,-

у х в а л и в :

Застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строком на 60 (шістдесят) діб.

У відповідності до положень ст.ст. 182, 183 КПК України визначити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 заставу у розмірі 55 120 (п`ятдесят п`ять тисяч сто двадцять) гривень.

У разі внесення застави у вищевказаному розмірі покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- прибувати до прокуратури Львівського гарнізону за першою вимогою слідчого, а також першою вимогою прокурора та суду;

- не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого та прокурора;

- повідомляти слідчого та прокурора про зміну місця свого проживання;

- утримуватися від спілкування з свідками та будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом;

- здати на зберігання до відповідного органу влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну

- не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом;

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі невиконання даних обов`язків, а також якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, застава звертається в дохід держави.

Строк дії ухвали становить шістдесят днів з дня постановлення ухвали.

Виконання ухвали доручити старшому слідчому військової прокуратури Львівського гарнізону ОСОБА_4 .

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на прокурора військової прокуратури Львівського гарнізону ОСОБА_3 .

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Львівської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1