АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1918/16 Справа № 201/3374/16-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 жовтня 2016 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря с/з - ОСОБА_5

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001170 за апеляційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, на ухвалу Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 16 серпня 2016 року щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровабад Азербайджанської Республіки, громадянина України, який проживає по АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_6

потерпілого ОСОБА_8

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 16 серпня 2016 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному 09 березня 2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001170 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, повернуто прокурору Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 Дніпропетровської області, з підстав його невідповідності вимогам Кримінального процесуального кодексу України, які суд вбачає в тому, що всупереч вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, в обвинувальному акті не зазначено, на яких підставах ОСОБА_6 керував автомобілем «ЗАЗ-110557-42», чи виконував останній у той час свої трудові обов`язки, чи виконував потерпілий на той час свої трудові обов`язки, оскільки має суттєве значення для з`ясування розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням та встановлення потерпілої особи, якій завдано майнову шкоду.

Також суд першої інстанції оскаржуване рішення обґрунтовує тим, що в обвинувальному акті шкода кримінальним правопорушенням не завдана, в той час коли в матеріалах кримінального провадження наявний цивільний позов ОСОБА_9 про стягнення матеріальної шкоди в результаті пошкодження автомобілю. При цьому, органом досудового розслідування в порушення вимог кримінального процесуального закону взагалі не встановлена потерпіла особа, які внаслідок інкримінованого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, спричинена майнова шкода.

На ухвалу суду від 16 серпня 2016 року прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати у зв`язку з допущеними судом істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, та призначити новий розгляд даного кримінального провадження у суді першої інстанції.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 повністю відповідає вимогам ст. 291 КПК України та містить, зокрема, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію з посиланням на положення закону і частину статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Вказує, що висновки суду першої інстанції є непереконливими та суперечливими і містять істотні порушення вимог кримінального процесуального закону.

Зокрема, прокурор зазначає, що під час досудового розслідування у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 за ч.1 ст.286 КК України потерпілим ОСОБА_8 цивільний позов заявлено не було. Також вказує, що з`ясування, хто з учасників дорожньо-транспортної події знаходився у трудових відносинах з ТОВ «Дніпротранслогістика», хто є директором даного підприємства, чи відбулася дорожньо-транспортна пригода під час виконання обвинуваченим своїх трудових обов`язків, що є передумовою для правильного вирішення питання про залучення до участі цивільного позивача та цивільного відповідача, є наслідком цивільно-правових правовідносин та можуть бути усунені під час судового розгляду.

Заслухавши доповідь головуючого судді, доводи прокурора ОСОБА_7 та думку обвинуваченого ОСОБА_6 , які просила апеляційну скаргу задовольнити, ухвалу суду скасувати і призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції, потерпілого ОСОБА_8 , який вважав ухвалу суду законною та обґрунтованою, а тому просив апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги прокурора, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Перевіривши матеріали кримінального провадження в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи прокурора про допущені судом істотні порушення вимог кримінального процесуального закону під час підготовчого судового засідання і ухвалення рішення про повернення обвинувального акта щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого за ч.1 ст.286 КК України.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи у суді апеляційної інстанції є, зокрема, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Згідно з ч. 1 ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Відповідно до вимог ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам ст.291 КПК України: якщо цей документ містить положення, що суперечать одне одному, в ньому не викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, не зазначена правова кваліфікація закону та формулювання обвинувачення. Крім того, суд може повернути обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, якщо під час підготовчого судового засідання буде з`ясовано, що копії цих документів не були вручені обвинуваченому.

Однак суд цих вимог закону не дотримався.

Відповідно до ч.1 ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичною особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Як вбачається з матеріалів провадження, позовна заява ОСОБА_9 до ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної шкоди та витрат на проведення експертних досліджень подана до суду 31 березня 2016, тобто до початку підготовчого судового засідання.

Виходячи з цього, ОСОБА_9 скористався своїм процесуальним правом як цивільного позивача в межах строку, встановленого кримінальним процесуальним законом, а тому доводи суду першої інстанції як про не встановлення органом досудового розслідування потерпілої особи, якій завдано майнової шкоди, так і не визначення розміру самої майнової шкоди, - є необґрунтованими.

Згідно п.5 ч.1 ст.291 КПК України, обвинувальний акт має містити, зокрема виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими.

Фактичні обставини кримінального провадження викладені в обвинувальному акті так, як це відомо органу досудового слідства, та як прокурор вважав їх встановленими.

А тому висновки суду першої інстанції про те, що органом досудового слідства не встановлено, чи виконував на час дорожньо-транспортної пригоди свої трудові обов`язки обвинувачений ОСОБА_6 та не встановлена потерпіла особа, якій спричинено майнову шкоду і розмір цієї шкоди є передчасними, оскільки суд на цій стадії розгляду провадження позбавлений можливості досліджувати докази та не позбавляють можливості суд з`ясувати вказані фактичні обставини під час судового розгляду.

Колегія суддів вважає, що дані фактичні обставини кримінального провадження мають суттєве значення для вирішення питання про можливість відшкодування завданої майнової шкоди, однак вони можуть бути встановлені та досліджені під час розгляду цивільного позову з урахуванням наданих учасниками кримінального провадження належних та допустимих доказів.

Інших підстав для повернення обвинувального акту прокурору судом першої інстанції не зазначено.

Колегія суддів вважає, що доводи в апеляційній скарзі прокурора про скасування ухвали суду першої інстанції через істотне порушення судом вимог кримінального процесуального закону при вирішення питання про повернення кримінального провадження прокурору є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 404,405,407 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції задовольнити.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 16 серпня 2016 року щодо ОСОБА_6 , про повернення обвинувального акту прокурору на підставі ст.314 КПК України скасувати та призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:

______________ _______________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4