1-кп/754/274/16
Справа № 754/4282/16-к
У Х В А Л А
Іменем України
21 вересня 2016 року

Місто Київ

Деснянський районний суд м.Києва в складі :

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

судді ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

з участю прокурора ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

перекладача ОСОБА_11 ,

провівши в залі суду відкрите підготовче судове засідання у кримінальному провадженні № 0014100 відносно

(1) ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Глухів Сумської області, громадянина України, проживаючого в АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , раніше судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, і

(2) ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с.Мала Вільшанка Кіровоградської області, громадянина РФ, проживаючого в АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_3 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.187, ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України,

ВСТАНОВИВ :

16.09.2016 року з канцелярії суду після повторного атоматизованого розподілу надійшов даний обвинувальний акт, отриманий від прокурора 29.03.2016 року.

Належним чином викликана в підготовче судове засідання потерпіла ОСОБА_12 в суд не прибула і за погодженням з присутніми учасниками кримінального провадження суд не бачить перешкод для проведення підготовчого судового засідання і ухвалення за його результатами рішення за відсутності згаданої потерпілої з огляду на положення ст.325 КПК України.

Прокурор просить призначити судовий розгляд за обвинувальним актом у відкритому судовому засіданні.

Прокурора підтримала потерпіла ОСОБА_6 .

Захисник ОСОБА_7 просив повернути обвинувальний акт прокурору внаслідок неконкретності обвинувачення, пред`явленого його підзахисному.

Захисника ОСОБА_7 підтримав захисник ОСОБА_8 і обвинувачені.

Виконавши вимоги ст.ст.342-345 КПК України, з`ясувавши в учасників судового провадження їх думку щодо можливості призначення судового розгляду, суд повертає обвинувальний акт прокурору з наступних підстав.

Згідно п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Обвинувальний акт має містити відомості, зазначені в ч.2 ст.291 КПК України, при цьому всі складові частини даного підсумкового документа досудового рослідування мають бути узгоджені між собою, між ними не повинно бути жодних суперечностей, в тексті не повинно бути граматичних, орфографічних, пунктуаційних, лексичних, стилістичних помилок і описок.

Реєстр матеріалів досудового розслідування має відповідати вимогам ч.2 ст.109 КПК України.

При складанні даного обвинувального акта слідчий вимоги закону не виконав, про що свідчать наступні факти.

(1)Відповідно до п.13 ч.1 ст.3 КПК України обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому КПК України.

Згідно ч.4 ст.110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст.291 КПК України.

Згідно ч.2 ст.291 КПК України в обвинувальному акті мають бути зазначені певні відомості у визначеній законом послідовності і вони мають бути узгоджені між собою.

Пред`явлене особі обвинувачення має бути конкретним і містити дані про час, місце і інші обставини вчинення злочину, про кваліфікуючі ознаки інкриміновного злочину, оскільки особа має право знати, в чому саме вона обвинувачується, і мати можливість захищатись від конкретного пред`явленого їй обвинувачення.

Таке право особи гарантується п.(а) ч.3 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, за якою кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, має право бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причину обвинувачення проти нього.

Згідно ст.2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необгрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Всупереч даним вимогам закону правова кваліфікація дій ОСОБА_9 і ОСОБА_10 за ч.3 ст.187 КК України не узгоджена з формулюванням їх обвинувачення і з викладом фактичних обставин кримінального правопорушення.

За змістом ст.187 КК України під розбоєм мається на увазі напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, або з погрозою застосування такого насильства.

При викладі фактичних обставин кримінального правопорушення і при формулюванні обвинувачення ОСОБА_9 і ОСОБА_10 в розбої слідчий зазначив, що спрямований ОСОБА_10 на ОСОБА_13 пістолет потерпіла оцінила як реальну загрозу для свого життя, а ОСОБА_9 і ОСОБА_10 зникли з місця злочину після нападу, поєднаного із погрозою застосування насильства для життя потерпілої.

Всупереч фактичним обставинам кримінального правопорушення, які викладені в обвинувальному акті, і формулюванню обвинувачення слідчий при правовій кваліфікації кримінального правопорушення і посиланні на положення ч.3 ст.187 КК України зазначив, що вчинений ОСОБА_9 і ОСОБА_10 напад був поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для здоров`я особи, яка зазнала нападу.

Крім того, в останніх абзацах викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, вчиненого ОСОБА_9 і ОСОБА_10 , між фразою …поєднаний із погрозою застосування насильства… і фразою …для життя особи… пропущено слово небезпечного.

В пред`явленому ОСОБА_10 обвинуваченні не вказано, які він вчинив відносно потерпілої ОСОБА_12 дії, що складають об`єктивну сторону розбою.

Внаслідок викладеного суд не може призначити і проводити судовий розгляд за обвинувальним актом, в якому правова кваліфікація дій обвинувачених не відповідає викладу фактичних обставин кримінального правопорушення і формулюванню обвинувачення.

(2)Суд вважає, що слідчий порушив вимоги п.2 ч.2 ст.291 КПК України, оскільки в обвинувальному акті не зазначив відповідні поштови індекси за місцем проживання і реєстрації обвинувачених, а тому їх адреси не є повними.

Така думка суду грунтується на положеннях п.60 Правил користування послугами поштового зв`язку, за яким поштовий індекс є обов`язковим реквізитом адреси одержувача, а поштові відправлення юридичних осіб без зазначення в адресі поштових індексів до пересилання не приймаються, а вийняті з поштових скриньок повертаються відправникам з першого етапу обробки.

Загальновідомо, що у кожному поштовому конверті в Україні в реквізитах адреси одержувача передбачено поштовий індекс, а тому він є обов`язковою і невід`ємною частиною кожної адреси.

Така думка суду має підтримку в інших законах України.

Так, зокрема, обов`язковість поштового індексу в адресі проживання сторін передбачена в ст.119 ЦПК України і недотримання цієї вимоги закону тягне залишення позовної заяви без руху.

(3)Також в порушення вимог п.2 ч.2 ст.291 КПК України в обвинувальному акті слідчий неправильно і неповно зазначив місце народження ОСОБА_10 і місце його реєстрації.

Ззгідно адміністративно-територіального поділу України, інформація про який є загальнодоступною, село в Кіроворградській області має назву Мала Вільшанка, а не Мало Вільшанка, і це село знаходиться у Вільшанському районі, про що слідчий в обвинувальному акті не зазначив.

Згідно адміністративно-територіального поділу РФ, інформація про який є загальнодоступною, м.Нижньовартівськ не знаходиться в Ханти-Мансійському районі і такого району в Тюменській області немає. До складу Тюменської області входить як суб`єкт РФ Ханти-Мансійський автономний округ.

(4)В порушення вимог п.3 ч.2 ст.291 КПК України в обвинувальному акті слідчий не зазначив місце народження і громадянство потерпілих ОСОБА_6 і ОСОБА_12

(5)При складанні обвинувального акта і виконанні вимог п.6 ч.2 ст.291 КПК України слідчий не дотримавася положень закону, оскільки зазначена слідчим в обвинувальному акті повторність як обставина, що обтяжує покарання ОСОБА_10 , не узгоджена з іншими складовими частинами обвинувального акта з правовою кваліфікацією за ч.3 ст.187, ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, викладом фактичних обставин кримінальних правопорушень, формулюванням обвинувачення, відомостями про цього обвинуваченого.

При викладі фактичних обставин кримінального правопорушення і формулюванні обвинувачення ОСОБА_10 за ч.4 ст.358 КК України слідчий не визначився щодо ознак цього злочину продовжуваний чи повторний, і не відобразив свою правову позицію в тексті обвинувального акту : в переліку епізодів даного злочину слідчий не посилається на повторне використання ОСОБА_10 завідомо підробленого документа.

За таким текстом обвинувального акту інкримінована ОСОБА_10 повторність, як обтяжуюча покарання обставина, не випливає з викладу фактичних обставин кримінального правопорушення і з формулювання його обвинувачення за ч.4 ст.358 КК України.

(6)До обвинувального акту додано розписки від імені підозрюваних, які не отримали копій обвинувального акта і реєстра. Відміток прокурора про відмову підозрюваних в отриманні згаданих документів в тексті розписок немає.

Суд вважає, що за таких обставин в порушення п.3 ч.4 ст.291 КПК України до обвинувального акта не додані розписки підозрюваних про отримання копій обвинувального акта і реєстра, оскільки в розписках від їх імені відсутні відмітки прокурора про відмову цих осіб отримати згадані документи, а тому залишається відкритим питання про виконання прокурором вимог закону в цій частині і відсутнє відповідне підтвердження про спробу прокурора вручити їм згадані документи.

При ухваленні рішення про повернення обвинувального акта прокурору суд не вдається до обговорення питання про істотність чи неістотність допущених порушень при складанні обвинувального акта, оскільки положення ч.2 ст.291 КПК України є обов`язковими при складанні обвинувального акта.

Ревізію прямих вимог закону через призму істотності чи неістотності допущених порушень суд вважає неприпустимою.

Також при ухваленені даного рішення суд виходить з непередбачуваності думок вищестоящих судів і неоднозначності судової практики щодо істотності допущених порушень закону і впливу цих порушень на законність вироку, ухваленого судом першої інстанції за результатами розгляду обвинувального акта, який має певні вади.

Суд не бачить також підстав для обговорення в підготовчому судовому засіданні питання про можливість усунення недоліків обвинувального акта прокурором шляхом зміни обвинувачення на наступних стадіях провадження, оскільки прокурор згідно ст.338 КПК України може змінити обвинувачення в суді і скласти новий обвинувальний акт не для його приведення до вимог ч.2 ст.291 КПК України, а виключно для зміни правової кваліфікацї та/або обсягу обвинувачення і тільки за результатами судового розгляду при встановленні нових фактичних обставин кримінального правопорушення.

При цьому суд враховує також відсутність правового механізму для примусу прокурора змінити обвинувачення в суді.

Обвинувальний акт з викладеними вище вадами унеможливлює призначення судового розгляду, оскільки лише бездоганний підсумковий документ досудового розслідування може бути запорукою досягнення мети справедливого правосуддя в розумні строки.

Згідно ч.3 ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. За відсутності зазначених клопотань сторін кримінального провадження застосування заходів забезпечення кримінального провадження, обраних під час досудового розслідування, вважається продовженим.

З доданого до обвинувального акта реєстру вбачається, що під час досудового розслідування ОСОБА_9 і ОСОБА_10 було обрано (продовжено) запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

За ухвалою Деснянського районного суду м.Києва від 30.08.2016 року строк тримання під вартою ОСОБА_9 і ОСОБА_10 продовжений до 28 жовтня 2016 року.

Згідно ч.3 ст.331 КПК України суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Суд вважає доцільним продовження тримання обвинувачених під вартою, не бачить підстав для скасування чи зміни обраного запобіжного заходу і продовжує його дію з огляду на необхідність розумно достатнього часу на усунення недоліків обвинувального акта, а щодо ризиків, заявлених при обранні запобіжного заходу, то суду не надано доказів їх зникнення або зменшення, вони виправдовують тримання обвинувачених під вартою, жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених законом, не може запобігти існуючим ризикам.

Розмір застави для звільнення обвинувачених з-під варти суд не визначає на підставі ч.4 ст.183 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.314, 369, 372 КПК України, суд

УХВАЛИВ :

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0014100 відносно ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, і ОСОБА_10 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.187, ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, повернути прокурору Київської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_5 .

Продовжити до 24 годин 19 листопада 2016 року строк тримання під вартою ОСОБА_9 і ОСОБА_10 .

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду м.Києва через Деснянський районний суд м.Києва протягом 7 днів з дня її оголошення, особою, яка перебуває під вартою протягом 7 днів з моменту отримання копії ухвали, особою, яка не викликалась в суд протягом 7 днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні ухвали після постановлення ухвали апеляційним судом про відхилення апеляційної скарги.

Ухвала, яка набрала законної сили, обов`язкова для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

Копію ухвали вручити обвинуваченим і направити начальнику Київського СІЗО.

Ухвала в частині продовження строку тримання під вартою діє до 24 годин 19 листопада 2016 року.

Головуючий :

Судді :