Справа № 357/2697/16-к
1-кп/357/295/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07.04.2016 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000469 від 05.02.2016 року щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Семенівки, Компаніївського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, з повною середньою освітою, розлученого, маючого на утриманні малолітню дитину, не працюючого, жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ст. 186 ч. 1 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
3 лютого 2016 року, близько 23 год., ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп?яніння, на східцевому майданчику в під?їзді № 1 будинку АДРЕСА_3 , відкрито викрав у ОСОБА_7 , спільно з котрою перед цим розпивав спиртні напої, шкіряний гаманець, вартістю 200 грн., в якому знаходились її грошові кошти в сумі 2800 грн., а також три банківські картки банку «Приват-Банк», сім-карта оператора мобільного зв?язку «Лайф» і особисті документи останньої: паспорт громадянина України, пенсійне посвідчення та посвідчення громадянина, який постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю, котрі будь-якої матеріальної цінності для потерпілої не представляють, після чого покинув місце скоєння злочину, спричинивши ОСОБА_8 матеріальну шкоду в сумі 3000 грн..

Допитаний судом ОСОБА_6 повністю визнав себе винуватим у скоєному і в повному обсязі підтвердив факт відкритого, за встановлених досудовим слідством обставин, викрадення 03.02.2016 року, близько 23 год., гаманця з грошима в сумі 2800 грн. та документами у потерпілої ОСОБА_7 ..

Показав, що увечері вказаного дня разом з ОСОБА_9 у своїй квартирі, що в першому під?їзді будинку АДРЕСА_3 розпивав спиртні напої, після чого близько 23 год. остання зібралася йти додому. Він наздогнав останню на східцевому майданчику і, намагаючись зупинити, схопив її за плече. У цей час з кишені ОСОБА_7 випав на підлогу гаманець. Побачивши це він схопив зазначений гаманець і, не звертаючи уваги на крики потерпілої, котра намагалсь його зупинити, вибіг з під?їзду на вулицю. Там відкрив гаманець і, виявивши в ньому грошові кошти в сумі 2800 грн., забрав їх собі, а сам гаманець з документами, які в ньому знаходились, викинув на землю у дворі, де його наступного дня і знайшли. Викрадені у ОСОБА_7 гроші витратив на спиртне. У вчиненому розкаявся.

Повністю визнавши себе винуватим у скоєному, в повному обсязі погодившись з обвинуваченням та не оспорюючих фактичних обставин інкримінованого йому злочину, будучи належним чином ознайомленим з положеннями ч. 3 ст. 349 КПК України і наслідками їх застосування, ОСОБА_6 просив суд не досліджувати зібрані у провадженні докази та обмежитись його особистим визнанням своєї винуватості.

Суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненому повністю доведена в судовому засіданні, і що дії останнього вірно кваліфіковані досудовим слідством за ч. 1 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна грабіж..

При обранні покарання для ОСОБА_10 суд приймає до уваги характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, обтяжуючі відповідальність останнього обставини, як то скоєння злочину в стані алкогольного сп?яніння, обставини, що пом?якшують відповідальність, як то повне визнання вини та щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину, наявність на утриманні малолітньої дитини, враховує особу обвинуваченого, його формально посередню характеристику з місця проживання, і вважає, що виправлення ОСОБА_10 можливе без ізоляції від суспільства.

Зогляду на викладене суд вважає за необхідне застосувати до обвинуваченого ст. 75 КК України і, призначивши останньому покарання у виді позбавлення волі у межах санкції ч. 1 ст. 186 КК, звільнити від його відбування з випробуванням та іспитовим строком, з покладенням обов?язків, передбачених ст. 76 КК.

На переконання суду саме таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Заявлений у справі потерпілою ОСОБА_9 цивільний позов про стягнення з обвинуваченого 2800 грн. врахунок відшкодування завданої їй матеріальної шкоди ОСОБА_6 визнав. Тому суд вважає позовні вимоги потерпілої обгрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Підстав для застосування щодо обвинуваченого заходів забезпечення суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 366-368, 371, 374-376 КПК України, суд
З А С У Д И В :
ОСОБА_11 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 186 ч. 1 КК України, і призначити йому покарання за ст. 186 ч. 1 КК України у виді 2 /двох/ років позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_10 від відбування призначеного покарання з випробуванням та іспитовим строком 2 роки, зобов?язавши останнього не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та регулярно з?являтись до інспекції для реєстрації.

Контроль за поведінкою обвинуваченого покласти на кримінально-виконавчу інспекцію за місцем його проживання.

Стягнути з ОСОБА_10 на користь потерпілої ОСОБА_12 2800 грн. врахунок відшкодування матеріальної шкоди.

Визнані речовими доказами у справі шкіряний гаманець, три банківські картки банку «Приват-Банк», сім-карту оператора мобільного зв?язку «Лайф», а також паспорт, пенсійне посвідчення та посвідчення потерпілої від Чорнобильської катастрофи на ім?я ОСОБА_7 , повернути власнику ОСОБА_8 , у котрої вони перебувають на зберіганні.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Київської області, через Білоцерківський міськрайонний суд, протягом 30 діб.

Суддя: ОСОБА_1 ,