Справа № 523/7690/16-к
Провадження № 1-кп/523/445/16
В И Р О К
Іменем України

09.06.2016 року

Суворовський районний суд міста Одеси в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі матеріали кримінального провадження відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засудженого в 2008 році за ч. 2 ст. 309 КК України до 5 років та 1 місяця позбавлення волі,

по звинуваченню у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ст. 395 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
31.03.2015 році Суворовським районним судом міста Одеси до гр. ОСОБА_4 було встановлено адміністративний нагляд, відповідно до ст. 3 п. «В» Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі», (Постанова іменем України справа № 523/5084/15-к) строком на 6 місяців. 28.09.2015 року Суворовським районним судом міста Одеси адміністративний нагляд відносно ОСОБА_4 було продовжено (Постанова іменем України справа № 523/15496/15-5; номер провадження 1-в/523/327/15) строком на 6 місяців та встановив наступні обмеження: 1) заборонити виїзд за межі м. Одеси без письмового дозволу Суворовського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області; 2) знаходитись за місцем мешкання в кв. АДРЕСА_2 з 21:00 год. До 05:00 год. наступного дня; 3)заборонити відвідувати кафе, ресторанів та інших місць, де проводиться реалізація алкогольниз напоїв на розлив; 4) З`являтися для реєстрації в Хаджибеївський ВМ один раз на місяць в понеділок з 17 год. 00 хв. До 18 год. 00 хв. та з`являтися за викликом міліції у встановлений час для вирішення питань, пов`язаних з виконанням правил адміністративного нагляду. На дане судове засідання ОСОБА_4 не з`явився, однак в той же день був ознайомлений з рішенням суду дільничним інспектором міліції, про що свідчать підпис ОСОБА_4 на копії постанови суду та у ОСОБА_4 було прийнято пояснення відносно, роз`яснення йому обмежень встановлених адміністративним наглядом. Однак, в жовтні 2015 року (встановити більш точий час досудовим розслідуванням не виявилось можливим) ОСОБА_4 без поважних причин, нехтуючи інтересами правосуддя в частині забезпечення адміністративного нагляду, маючий прямий умисел на порушення правил адміністративного нагляду та з метою ухилення від адміністративного нагляду, самовільно, в супереч встановленим йому правилам адміністративного нагляду, не повідомивши відповідні державні органи, покинув місце свого мешкання кв. АДРЕСА_2 та виїхав за межі Одеської області до свого родича на ім`я ОСОБА_5 (більш точних анкетних даних встановити не виявилось можливим), яка проживає в Харківській області (встановити більш точну адресу не виявилось можливим). Відповідно до цього ОСОБА_4 не з`являвся на реєстрацію до Хаджибеївського ВМ відповідно до обмежень зазначених судом. На зв`язок з співробітниками міліції на яких було покладено контроль за додержанням ОСОБА_4 адміністративного нагляду він не вийшов.

Таким чином, дії ОСОБА_4 кваліфікуються судом за ст. 395 КК України за ознаками: порушення правил адміністративного нагляду, самостійне залишення місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.
Обвинувачуваний ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та розкаявся у скоєному.

Суд при розгляді заявленої угоди доходить висновку, що її укладено у відповідності до норм чинного КПК України.

Сторони розуміють наслідки невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені положеннями ст. 476 КПК України, зокрема те, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості, прокурор, який затвердив угоду, має право звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку.

Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.

В судовому засіданні обвинувачуваний підтвердив добровільність укладення угоди про визнання винуватості між ним та прокурором, просив її затвердити і призначити йому узгоджену міру покарання. Наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості йому зрозумілі.

Прокурор в судовому засіданні просить затвердити угоду про визнання винуватості і призначити обвинувачуваному узгоджену міру покарання у вигляді арешту строком на 1 (один) місяць. Наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості йому зрозумілі. Прокурор підтвердив, що угода укладена добровільно.

Вивчивши матеріали обвинувального акту з угодою про визнання винуватості, заслухавши думку учасників судового провадження про можливість затвердження угоди, суд приходить до висновку, що угоду про визнання винуватості слід затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену сторонами угоди міру покарання, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Дії ОСОБА_4 , вірно кваліфіковані за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395 КК України, а саме порушення правил адміністративного нагляду, самостійне залишення місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду
Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України. Підстави для відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачені положеннями ч. 7 ст. 474 КПК України, відсутні.

Судом з`ясовано, що обвинувачуваний цілком розуміє права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, визначені положеннями ст.ст. 473, 474 КПК України.

Поясненнями сторін угоди встановлено, що вони уклали угоду про визнання винуватості добровільно.

Судом встановлено, що умови угоди про визнання винуватості відповідають вимогам КПК України та на її основі може бути ухвалений вирок, оскільки умови угоди не порушують прав, свобод та інтересів сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань, є фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченим. Суд також бере до уваги той факт, що узгоджені сторонами вид і міра покарання є відповідними ступеню тяжкості кримінального правопорушення.

Тому слід затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між обвинувачуваним та прокурором і призначити обвинувачуваному узгоджену сторонами міру покарання у вигляді арешту, строком на 1 (один) місяць.

Керуючись ст.ст. 370, 372-375, 475 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 27 травня 2016 року у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 , обвинувачуваного у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ст. 395 КК України.

ОСОБА_4 , визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ст. 395 КК України та призначити йому покарання у вигляді арешту строком на 1 (один) місяць.

Строк оскарження вироку 30 (тридцяти) діб до Одеського апеляційного суду з дня його проголошення усіма учасниками судового розгляду.

Суддя Суворовського

районного суду м. Одеси ОСОБА_1