У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2013 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира Шалота К.В.,

за участю секретаря судового засідання Давиденко В.В.,

за участю прокурора Радушинського В.В.,

слідчого Атаманчука Р.В.,

підозрюваного ОСОБА_1,

захисника ОСОБА_2

перекладача ОСОБА_3

розглянув у судовому засіданні в м. Житомирі клопотання слідчого СУ УМВС України в Житомирській області Атаманчука Р. В., погодженого старшим прокурором відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування органами внутрішніх справ та підтримання державного обвинувачення прокуратури Житомирської області ОСОБА_4 про продовження строку тримання під вартою в кримінальному провадженні № 0000264 від 12.09.2013, відносно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, Аджарської автономної республіки, країни Грузія, ІНФОРМАЦІЯ_3, без постійного місця проживання, непрацюючого, не одруженого, раніше неодноразово судимого:

15.10.1992 Ленінградським районним судом м. Києва за ст.ст. 142 ч. 3, 222 ч.1, 42, 26 КК України до 12-ти років позбавлення волі з конфіскацією майна;

07.04.2000 Бердичівським районним судом Житомирської області за ст.ст. 183-3 ч.2, 43 КК України до 4-х років і 6 місяців позбавлення волі;

14.11.2007 Ленінградським районним судом м. Вінниця за ст.ст.309 ч.1, 263 ч.1, 358 ч.1, 358 ч.3 КК України до 5-ти років позбавлення волі;

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п. 6, 12 ч.2 ст.115 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_1, який підозрюється у тому, що 12.09.2013 близько 0 годин в с.Ставище, Брусилівського району, Житомирської області, ОСОБА_1 та ОСОБА_5, маючи умисел на заволодіння чужим майном, а саме автомобілем марки «Toyota Camry», державний номерний знак НОМЕР_1, вступили у попередню змову, щодо вчинення умисного вбивства ОСОБА_6 з корисливих мотивів.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на умисне вбивство ОСОБА_6 з корисливих мотивів та за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_1 спільно з ОСОБА_5 умисно нанесли ножем декілька ударів в розташування життєво-важливих органів в шию ОСОБА_6, і таким чином умисно його вбили, після чого заволоділи зазначеним автомобілем.

12 вересня 2013 року ОСОБА_1 та ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України та оголошено в розшук.

13 вересня 2013 року у слідчому управлінні УМВС України в Житомирській області в порядку ст. 208 КПК України затримано ОСОБА_1

Цього ж дня у слідчому управлінні УМВС України в Житомирській області ОСОБА_1 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, на підозру у вчиненні злочину, передбаченого п.п.6, 12, ч.2 ст.115 КК України.

14 вересня 2013 року ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира, зміненою ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 03 жовтня 2013 року ОСОБА_1 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у межа строку 60 днів, з 02 год. 00 хв. 13 вересня 2013 року.

11 листопада 2013 року слідчий за погодженням з прокурором звернувся до суду з клопотанням про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_1 до 3-х місяців.

Клопотання слідчого обґрунтовано тим, що завершити досудове розслідування №0000264 до 13.11.2013 року не представляється можливим оскільки, необхідно отримати висновки усіх судових експертиз призначених у даному кримінальному провадженні, призначити судово-наркологічну та судово-психіатричну експертизи підозрюваним ОСОБА_1 та ОСОБА_5, допитати інших свідків у кримінальному провадженні та предявити їм для впізнання підозрюваних осіб за фотознімками, а також виконати інші слідчі дії, необхідність в яких може виникнути в ході досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні.

У судовому засіданні слідчий та прокурор наголосили, що ОСОБА_1 вчинив особливо тяжкий злочин за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад 5 років, під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілу, свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, або ж вчинити аналогічне кримінальне правопорушення, що свідчить про неможливість запобігання вищезазначеного ризику застосуванням більш мяких запобіжних заходів, а тому обраний відносно нього запобіжний захід тримання під вартою, не може бути змінено.

Захисник проти задоволення клопотання заперечувала, вказали на те, що підозрюваний утримується під вартою незаконно, оскільки строк дії попередньої ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на час розгляду клопотання вже сплив, просила у задоволенні клопотання відмовити.

Підозрюваний в судовому засіданні свою причетність до інкримінованого йогму правопорушення не визнав, проти задоволення клопотання заперечував, підтримав захисника.

Заслухавши думку слідчого та прокурора, які підтримали клопотання, пояснення підозрюваного та захисника, які заперечували щодо заявленого клопотання, вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати дванадцяти місяців у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

За змістом ч. 2 ст. 219 КПК України строк досудового розслідування може бути продовжений у порядку, передбаченому параграфом 4 глави 24 цього Кодексу.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 294 КПК України якщо досудове розслідування злочину (досудове слідство) неможливо закінчити у строк, зазначений у пункті 2 частини першої статті 219 цього Кодексу, він може бути продовжений в межах строків, встановлених пунктами 2 та 3 частини другої статті 219 цього Кодексу, до трьох місяців - районним (міським) або іншим прирівняним до нього прокурором.

Натомість з матеріалів клопотання вбачається, що останнє не містить рішення прокурора про продовження строку досудового розслідування, що згідно вимог ч. 3 ст. 197 КПК України є умовою для внесення клопотання про продовження строку тримання під вартою в межах строку продовженого досудового розслідування.

Згідно до ч. 1 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за пять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Як вбачається з ухвали Корольовського районного суду м. Житомира від 14 вересня 2013 року, зміненою ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 03 жовтня 2013 року ОСОБА_1 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у межа строку 60 днів, який обчислювати з часу затримання підозрюваного з 02 год. 00 хв. 13 вересня 2013 року.

Згідно відмітки суду про реєстрацію клопотання про продовження строку тримання ОСОБА_1 під вартою до 3-х місяців, останнє було подано слідчим до слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира лише 11 листопада 2013 року, тобто з порушенням пятиденного строку встановленого ч. 1 ст. 199 КПК України.

Суд звертає увагу, що обовязковою умовою продовження строку обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є продовження строку дії попередньої ухвали, що залежить від того наскільки завчасно буде подано прокурором або слідчим за погодженням з прокурором клопотання про продовження строку тримання під вартою до суду.

З огляду на викладене слідчий суддя дійшов висновку, що оскільки строк дії ухвали Корольовського районного суду м. Житомира від 14 вересня 2013 року, зміненої ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 03 жовтня 2013 року про обрання ОСОБА_1 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою закінчився 12 листопада 2013 року о 02 год. 00 хв. (з урахуванням 60 днів від 02 год. 00 хв. 13 вересня 2013 року), то відповідно правові підстави для продовження строку раніше обраного запобіжного заходу, дія його вже закінчилась відсутні, а тому клопотання слідчого задоволенню не підлягає.

Згідно вимог ч. 5 ст. 202 КПК України у разі постановлення слідчим суддею ухвали про відмову у продовженні строку тримання під вартою, звільнення особи з-під варти у випадку, передбаченому частиною третьою статті 206 цього Кодексу, або у випадку закінчення строку дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою підозрюваний, обвинувачений повинен бути негайно звільнений, якщо в уповноваженої службової особи місця увязнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Керуючись ст.ст. 177, 184, 193, 196, 197, 199, 202, 219 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання слідчого СУ УМВС України в Житомирській області Атаманчука Р.В. про продовження строку тримання під вартою в кримінальному провадженні №0000264 відносно підозрюваного ОСОБА_1 відмовити.

Звільнити підозрюваного ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 з-під варти негайно в залі суду.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Житомирської області протягом пяти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя К. В. Шалота