Справа № 369/1648/16-к
Провадження № 1-кп/369/166/16
В И Р О К
іменем України
15.04.16 року м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5

за участю потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бузова Києво-Святошинського району Київської області, громадянина України, українця, маючого вищу освіту, одруженого, офіційно не працюючого, маючого на утриманні малолітню дитину - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, -

встановив:
05.04.2014 близько 23 год., ОСОБА_7 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись біля приміщення кафе «Карат», що за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, м. Вишневе, вул. Вітянська, буд. 1, під час сварки з ОСОБА_6 , яка сталася на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, діючи з прямим умислом на заподіяння тілесних ушкоджень, умисно наніс ОСОБА_6 один удар кулаком правої руки в область нижньої щелепи зліва, від чого останній не втримався та впав на асфальто-бетонне покриття. Після чого ОСОБА_7 , продовжуючи свої злочинні дії, направлені на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , підійшов до нього та умисно наніс ногами два удари в нижню частину щелепи та декілька ударів по тулубу та нижнім кінцівкам. Внаслідок вказаних дій, ОСОБА_7 згідно висновку експерта № 57 від 09.04.2014 року, спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_6 , а саме: перелом суглобового відростка нижньої щелепи зліва зі зміщенням відломків, синці та садна на обличчі, садно на слизовій оболонці верхньої губи, синець тазу, садна нижніх кінцівок. Описані синці та садна відносяться до легких тілесних ушкоджень, а перелом суглобового відростка нижньої щелепи зліва зі зміщенням відломків відноситься до ушкоджень середньої тяжкості, оскільки для його загоєння необхідно термін не менше 21 дня.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 вину у пред`явленому обвинуваченні визнав частково, пояснивши, що приблизно о 23 год. він відпочивав в кафе «Карат», що розташоване за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, м. Вишневе, вул. Вітянська, буд. 1, з двома знайомими на ім`я ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , точної дати він не пам`ятає. В кафе він вживав алкогольні напої. Через деякий час вийшовши на двір, покурити, між ним та працівниками кафе виник конфлікт, з приводу пошкодження ним декорацій закладу. В розмову між ним та працівниками закладу втрутився ОСОБА_6 та почав робити йому зауваження та ображати його. Так, між ним та ОСОБА_6 почалась сварка, яка перейшла у бійку. ОСОБА_7 мусив захищатись від ударів, які йому наносили оточуючі люди. Вказав, що наносив тілесні ушкодження потерпілому, проте не пам`ятає, як саме, куди та скільки ударів. Коли конфлікт закінчився він та його подруги сіли до його автомобіля та зачинились. Через кілька хвилин до його автомобіля підійшов ОСОБА_6 наполягаючи на тому, щоб він вийшов з автомобіля та продовжив з`ясовувати з ним стосунки. Коли ОСОБА_7 вийшов зі свого автомобіля між ним та потерпілим почалась бійка, під час якої вони наносили один одному удари. Згодом був затриманий працівниками міліції. Заявлений цивільний позов ОСОБА_6 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди не визнав.

Незважаючи на часткове визнання вини обвинуваченим ОСОБА_7 , його вина у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України підтверджується сукупністю доказів, які були зібрані під час досудового розслідування та досліджені під час судового розгляду, а саме:

-показаннями потерпілого ОСОБА_6 , який суду пояснив, що відпочиваючи зі знайомим в кафе «Карат», що розташований за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, м. Вишневе, вул. Вітянська, буд. 1, він вийшов на двір, щоб покурити. Почувши сварку між працівниками закладу та ОСОБА_7 , він вирішив зробити ОСОБА_7 зауваження, через що між ними виник конфлікт, який перейшов у бійку. ОСОБА_7 наніс йому удар правою рукою в область щелепи з лівої сторони, через що, він впав на землю та вдарився об вазон. Поки він лежав на землі, обвинувачений наніс йому 2-3 удари ногами в область лиця та тулуба. Працівники закладу почали відтягувати обвинуваченого він нього. В подальшому він підійшов до ОСОБА_7 , який сидів в своєму автомобілі, щоб дізнатись навіщо він його побив, на що ОСОБА_7 вийшовши зі свого автомобіля почав знову наносити йому удари в область обличчя, а саме: два удари правою рукою в ліву частину щелепи, через що, він впав на землю. Піднявшись на ноги обвинувачений ОСОБА_7 знову наніс йому удар правою рукою в обличчя. Підбігли люди та почали розбороняти їх та викликати працівників міліції, які затримали ОСОБА_7 . Потерпілий був змушений звернутись за медичною допомогою в лікарню, так як у нього була зламана щелепа. Заявлений цивільний позов підтримав, просив стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 на його користь 145 450,00 грн. (сто сорок п`ять тисяч чотириста п`ятдесят гривень 00 коп.) відшкодування матеріальної шкоди та 20 000,00 грн. (двадцять тисяч гривень 00 коп.) моральної шкоди, на загальну суму 165 450,00 грн. (сто шістдесят п`ять чотириста п`ятдесят гривень 00 коп.) (а.с. 19-21 т.1);

-показаннями свідка ОСОБА_11 , яка суду пояснила, що в квітні 2014 року, близько 21.00 год., вона перебувала в кафе «Карат» зі своєю поругою. Під час перебування в кафе вона була свідком, як ОСОБА_7 нецензурно виражався та бив посуд, через що йому неодноразово робили зауваження працівники закладу. Через деякий час вона вийшла на двір, щоб поговорити по телефону. На дворі був ОСОБА_6 , який прощався зі своїм другом та ОСОБА_7 , який спілкувався зі своїми подругами. Поки вона спілкувалась з ОСОБА_6 до ОСОБА_7 підійшов бармен та попросив розрахуватись, проте ОСОБА_7 почав нецензурно виражатись, внаслідок чого, ОСОБА_6 зробив йому зауваження, щодо його непристойної поведінки. Після чого, ОСОБА_7 вдарив ОСОБА_6 кулаком правої руки в район щелепи, через що той впав на землю та вдарився об бетонний вазон. Поки вона допомагала ОСОБА_6 піднятись на ноги, ОСОБА_7 повернувся в кафе. У потерпілого все обличчя було в крові. Через деякий час ОСОБА_7 знову вийшов на двір та почав бити ОСОБА_6 в обличчя. Він повалив ОСОБА_6 на асфальт та бив його. Працівники кафе намагалися розборонити їх. Закінчивши бити ОСОБА_6 обвинувачений пішов з кафе, однак згодом повернувся та між ними знову відбулась сварка, яка перейшла в бійку. Працівники кафе викликали міліцію;

-показаннями свідка ОСОБА_12 , який суду пояснив, що повертаючись додому, приблизно о 23.00 год., проходячи біля кафе «Карат» побачив натовп людей в якому бились два чоловіка. Підійшовши ближче він побачив, як ОСОБА_7 наносив два-три удари ОСОБА_6 кулаком в область обличчя. Потім їх розборонили та викликати міліцію;

-даними із рапорту чергового ВМВМ майора міліції ОСОБА_13 від 07.04.2014 року, відповідно до якого, до чергової частина ВМВМ звернувся черговий лікар травмпункту 12-ї лікарні м. Києва та повідомив про пацієнта ОСОБА_6 , який мав перелом нижньої щелепи; (а.с. 9 т. 2)

-даними із заяви ОСОБА_6 про вчинення злочину відносно нього від 07.04.2014 року; (а.с. 10 т. 2)

-даними із довідки Києво-Святошинської центральної районної лікарні від 11.04.2014 року, відповідно до якої було зафіксовано наявні у ОСОБА_6 тілесні ушкодження; (а.с. 16 т.2)

-даними із копії довідки №923 Київської міської лікарні №12 від 07.04.2014 року, відповідно до якої встановлено діагноз наявних тілесних ушкоджень отриманих ОСОБА_6 під час побиття; (а.с. 17 т. 2)

-даними із висновку експерта №57 від 25.04.2014 року, відповідно до якого, при судово-медичному огляді 11.04.2014 року у ОСОБА_6 малися синці та садна на обличчі, садно на слизовій оболонці верхньої губи, синець тазу, садна нижніх кінцівок; у ОСОБА_6 мався перелом суглобового відростка нижньої щелепи зліва зі зміщенням відломків; виявлені тілесні ушкодження утворились від дії тупих предметів, за давністю можуть відповідати вказаному в постанові про призначення судово-медичної експертизи терміну, тобто 05.04.2014 року; описані синці та садна відносяться до легких тілесних ушкоджень, діагностований перелом відноситься до ушкоджень середньої тяжкості, оскільки для його загоєння необхідно термін не менше 21 дня; (а.с. 18-19 т. 2)

-даними із протоколу огляду від 20.10.2015 року, відповідно до якого, було оглянуто ділянку, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , на якій розташоване кафе; (а.с. 25-27 т.2)

-даними із протоколу проведення слідчого експерименту від 17.11.2015 року, відповідно до якого, потерпілий ОСОБА_6 вказав, що 05.04.2014 року він перебуваючи в кафе «Карат» за адресою: АДРЕСА_2 , між ним та ОСОБА_7 відбувся конфлікт на ґрунті особистої неприязні, під час якого ОСОБА_7 кулаком правої руки наніс удар потерпілому в область обличчя (в ліву сторону); від даного удару потерпілий впав правою стороною обличчя та вдарився об бетонну урну; потім ОСОБА_7 почав наносити удари ногами в область обличчя та верхньої частини тіла; в результаті ударів у потерпілого було вибита щелепа; (а.с.34-39 т.2)

-даними із висновку експерта №316/д від 04.12.2015 року, відповідно до якого, виявлені у ОСОБА_6 тілесні ушкодження могли утворитись за механізмом, вказаним потерпілим під час проведення слідчого експерименту 17.11.2015 року: перелом нижньої щелепи зліва утворився від удару кулаком або ногою в ліву половину обличчя, решта ушкоджень могли утворитися частково при наступному падінні з висоти власного зросту та ударів об бетонну урну або асфальт, частково від ударів кулаками та ногами; (а.с.41 т.2)

-даними із протоколу проведення слідчого експерименту від 17.11.2015 року, відповідно до якого, свідок ОСОБА_11 вказала, що 05.04.2015 року вона перебуваючи в кафе «Карат» за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, м. Вишневе, вул. Вітянська, буд. 1, була свідком конфлікту між ОСОБА_6 та невідомим їй чоловіком, який перебував у стані алкогольного сп`яніння. В результаті конфлікту невідомий їй чоловік наніс правою рукою в ліву частину обличчя ОСОБА_6 удар, від якого останній впав забившись правою частиною обличчя об бетонну урну. Далі невідомий їй чоловік почав наносити ОСОБА_6 удари ногами в область обличчя та верхньої частини тіла; (а.с. 42-49 т.2)

-даними із висновку експерта №317/д від 07.12.2015 року, відповідно до якого, виявлені у ОСОБА_6 тілесні ушкодження могли утворитись за механізмом, вказаним свідком ОСОБА_11 під час проведення слідчого експерименту 17.11.2015 року: перелом нижньої щелепи зліва утворився від удару кулаком або ногою в ліву половину обличчя, решта ушкоджень могли утворитися частково при наступному падінні з висоти власного зросту та ударів об бетонну урну або асфальт, частково від ударів кулаками та ногами; (а.с. 51 т.2)

-даними із протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 29.10.2015 року, відповідно до якого, ОСОБА_6 впізнав чоловіка на фото №2, як особу яка наносила йому тілесні ушкодження. Відповідно до додатку до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 29.10.2015 року на фото №2 зображений ОСОБА_7 (а.с. 52-55 т.2)

-даними із протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 25.11.2015 року, відповідно до якого, свідок ОСОБА_11 впізнала чоловіка на фото №3, як особу яка наносила удари в область обличчя ОСОБА_6 біля кафе «Карат» в м. Вишневе. Відповідно до додатку до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 25.11.2015 року на фото №3 зображений ОСОБА_7 ; (а.с. 56-59 т. 2)

-даними із протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 25.11.2015 року, відповідно до якого, свідок ОСОБА_12 впізнав чоловіка на фото №1, як особу яка наносила тілесні ушкодження ОСОБА_6 . Відповідно до додатку до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 25.11.2015 року на фото №1 зображений ОСОБА_7 ; (а.с. 64-67 т.2)

Суд визнає, що потерпілий ОСОБА_6 та свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_12 давали суду правдиві, логічні та послідовні показання, які відповідають встановленим судом обставинам справи.

Показання обвинуваченого ОСОБА_7 в частині того, що він наносив удари ОСОБА_6 захищаючись від ударів, які йому наносили сторонні люди, суд визнає неправдивими, спрямованими на ухилення від кримінальної відповідальності, оскільки вони спростовуються показаннями потерпілого ОСОБА_6 , свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які судом визнані правдивими та відповідно до яких судом встановлено, що ОСОБА_7 тілесні ушкодження ніхто з оточуючих не наносив та саме ОСОБА_7 умисно наніс тілесні ушкодження ОСОБА_6 .

За таких обставин, суд визнає, що винуватість ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину доведена повністю та його дії суд кваліфікує за ч. 1 ст. 122 КК України, як умисне нанесення середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд враховує, що злочин за ч. 1 ст. 122 КК України, згідно ст. 12 КК України, відносяться до злочинів середньої тяжкості, ОСОБА_7 раніше не судимий, має на утриманні малолітню дитину - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 33 т.1), негативних характеристик за місцем проживання не має ( а.с. 73 т.2), на обліку у лікаря-психіатра та у лікаря-нарколога не перебуває (а.с. 74 т.2)

Обставин, що пом`якшують покарання, відповідно до ст. 66 КК України, судом не встановлено. Обставиною, що обтяжує покарання, відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

У зв`язку з вищевикладеним, призначаючи необхідне та достатнє покарання для виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 та попередження вчинення ним нових злочинів, суд вважає за необхідне призначити покарання ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 122 КК України у виді позбавлення волі в межах санкції вказаної статті.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 заявив клопотання про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2014 році», оскільки він являється його суб`єктом.

Відповідно до п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році», особи, не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилось 18 років, звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, засуджених за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до ст. 12 КК України, та злочини, вчиненні з необережності, які не є особливо тяжкими відповідно до ст. 12 КК України.

Враховуючи наявність на утриманні у ОСОБА_7 малолітньої дитини - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно якої ОСОБА_7 батьківських прав не позбавлений (а.с.33 т.1), що злочин за ч.1 ст. 122 КК України є умисним злочином середньої тяжкості, суд приходить до переконання про можливість застосування до обвинуваченого ОСОБА_7 Закону України «Про амністію у 2014 році» і звільнити його від відбування покарання на підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році».

Потерпілим ОСОБА_6 було заявлено цивільний позов, відповідно до якого останній просив суд стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 на його користь 145 450,00 грн. (сто сорок п`ять тисяч чотириста п`ятдесят гривень 00 коп.) відшкодування матеріальної шкоди та 20 000,00 грн. (двадцять тисяч гривень 00 коп.) моральної шкоди, на загальну суму 165 450,00 грн. (сто шістдесят п`ять чотириста п`ятдесят гривень 00 коп.). (а.с. 19-21 т.1)

Вирішуючи питання цивільного позову суд виходить з наступного.

Згідно з ч.1 ст.128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе відповідальність за шкоду, завдану діянням підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Відповідно до ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Збитки є витрати, котрих фізична особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які фізична особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Що стосується відшкодування витрат пов`язаних з відновленням (імплантації) зубів в сумі 145 450,00 грн. (сто сорок п`ять тисяч чотириста п`ятдесят гривень 00 коп.), які ОСОБА_6 просить стягнути з обвинуваченого, суд приходить до наступного.

Відповідно до п.15 ч.1 ст.7 КПК України, загальними засадами кримінального провадження є змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 5 статті 128 КПК України передбачено, що цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог потерпілого в частині відшкодування матеріальної шкоди в зв`язку з наступним.

Як встановлено в ході судового розгляду внаслідок неправомірних дій обвинуваченого ОСОБА_7 потерпілому ОСОБА_6 були завдані тілесні ушкодження у вигляді перелому суглобового відростка нижньої щелепи зліва зі зміщенням відломків, вказане підтверджується висновком експерта №57 від 25.04.2014 року (а.с. 18-19 т.2), будь-яких пошкоджень зубів у потерпілого ОСОБА_6 в ході судового розгляду не встановлено.

За таких обставин суд не приймає на підтвердження позовних вимог потерпілого ОСОБА_6 копію плану лікування №0001 від 25.02.2016 року (а.с. 22 т.1), оскільки будь-яких фактичних даних, які б свідчили про наявність причинно-наслідкового зв`язку між діями обвинуваченого ОСОБА_7 та необхідністю стоматологічного лікування потерпілого ОСОБА_6 у виді протезування, суду не надано, крім того, з дня події, 05.04.2014 року, до моменту звернення потерпілого до лікаря-стоматолога, план лікування №0001 від 25.02.2016 року, минуло майже два роки.

Згідно з положеннями ст. 1167 ЦК України, що кореспондуються з нормами ст. 1177 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Вирішуючи питання про розмір відшкодування моральної шкоди, суд враховує, за яких обставин і якими діями вона завдана, яким є ступень вини заподіювача, в якій грошовій сумі потерпілий вказує на пов`язані з нею втрати та з чого при цьому виходить.

В судовому засіданні судом було встановлено, що потерпілому/цивільному позивачу, неправомірними діями обвинуваченого ОСОБА_7 , було завдано моральну (немайнову) шкоду.

За таких обставин, враховуючи думку учасників процесу в частині наявності моральної (немайнової) шкоди у потерпілого, яка була завдана кримінальним правопорушенням, суд визначає розмір такої шкоди з урахуванням характеру та обсягу страждань, фізичних, душевних, психічних тощо, яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат, їх тривалості, можливості відновлення, тяжкості вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, часу та зусиль, необхідних для відновлення попереднього стану та з урахуванням інших обставин, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості та вважає за необхідне задовольнити вимоги потерпілого/цивільного позивача в повному обсязі та стягнути з обвинуваченого на його користь 20 000,00 грн. (двадцять тисяч гривень 00 коп.) в якості відшкодування моральної шкоди.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні

Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368-371, 373, 374, 376 КПК України, пунктом «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році», суд
засудив:
ОСОБА_7 , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

ОСОБА_7 , звільнити від відбування призначеного судом покарання у виді позбавлення волі, застосувавши до нього пункт «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році».

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бузова Києво-Святошинського району Київської області, на користь потерпілого ОСОБА_6 20 000,00 грн. (двадцять тисяч гривень 00 коп.) в якості відшкодування моральної шкоди, в іншій частині позовних вимог відмовити.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) діб з часу його проголошення прокурором, потерпілим та обвинуваченим.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, копія вироку негайно після його проголошення вручається прокурору та обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1