Справа № 359/3164/16-к
Провадження № 1-в/359/788/2016
У Х В А Л А

Іменем України

11 травня 2016 р. Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

за участю прокурора ОСОБА_2 ,

за участю представника БВК № 119 ОСОБА_3 ,

за участю адвоката ОСОБА_4 ,

за участю засудженого ОСОБА_5 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бориспіль в режимі відеоконференції клопотання захисника засудженого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, працюючого до засудження ПП " ОСОБА_7 ", проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, -

встановив:
Вироком Броварський міськрайонного суду Київської області від 24.12.2012 року, ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 121 КК України, та призначено покарання: за ч. 1 ст. 115 КК України у виді 13 років позбавлення волі; за ч. 1 ст. 121 КК України у виді 7 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань ОСОБА_5 призначено остаточне покарання у виді 14 років позбавлення волі.

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 27.03.2013 р. вирок Броварського міськрайонного суду Київської області від 24.12.2012 року щодо ОСОБА_5 змінено. ОСОБА_5 засуджено за ч. 1 ст. 115 КК України до 12 років позбавлення волі; за ч. 1 ст. 121 КК України на 6 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_5 призначено остаточне покарання у виді 12 років позбавлення волі. В решті вирок залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13.05.2014 р. вирок Броварського міськрайонного суду Київської області від 24.12.2012 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 27.03.2013 року щодо ОСОБА_5 залишено без змін.

На даний час засуджений ОСОБА_5 відбуває покарання в Бориспільській ВК № 119.

08.04.2016 р. до Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшло клопотання захисника засудженого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 обґрунтовуючи його тим, що ОСОБА_5 , що враховуючи перерахований термін попереднього ув`язнення, він вже відбув більше ? строку покарання, та своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів, що став на шлях виправлення. Про це свідчить характеристика видана БВК № 119. Враховуючи вищезазначене, адвокат засудженого просив суд звільнити засудженого ОСОБА_5 умовно-достроково від відбування покарання.

У судове засідання адвокат засудженого ОСОБА_4 клопотання підтримав та просив задовольнити.

У судовому засіданні засуджений клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Представник адміністрації БВК просив суд клопотання задовольнити, оскільки засуджений ОСОБА_5 за період відбування покарання зарекомендував себе лише з позитивного боку, а своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів, що став на шлях виправлення, а тому заслуговує на застосування до нього вимог ст. 81 КК України.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання.

Суд, заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали клопотання та особової справи в їх сукупності, вважає клопотання обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. За змістом даної норми умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є правом, а не обов`язком суду.

Для застосування звільнення, згідно п. 3 ч. 3 ст. 81 КК України, необхідно щоб засуджений фактично відбув не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин.

Згідно ухвали Апеляційного суду Київської області від 27.03.2013 р., ОСОБА_5 засуджено до 12 років позбавлення волі. Строк покарання рахується з 22.06.2009 року.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 03.02.2016 р. засудженому ОСОБА_5 було зараховано в строк відбування покарання за вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 24.12.2012 р., зміненого ухвалою Апеляційного суду Київської області від 27.03.2013 р., строк його попереднього ув`язнення за період з 22.06.2009 р. по 27.03.2013 р. з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Таким чином, на момент направлення клопотання до суду ОСОБА_5 відбув 3/4 строку призначеного покарання. Невідбута частина покарання становить 1 рік 4 місяці 6 днів.

Згідно ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до коментованої ст. 81 КК України, сумлінна поведінка - це не тільки пасивна форма поведінки, яка полягає у стримуванні від порушень режиму відбування покарання, порушень правил внутрішнього розпорядку, а й активна форма поведінки засудженого, яка полягає у зразковому дотриманні вимог режиму, участі у самодіяльних організаціях засуджених, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни, товариському ставленні до інших засуджених. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання. Під сумлінним ставленням до праці слід розуміти постійну свідому участь у суспільно корисній праці, систематичне виконання і перевиконання виробничих завдань, сумлінне виконання трудових обов`язків і дорученої роботи, якість її виконання, прагнення до вдосконалення наявного фаху, спеціальності, придбання спеціальності, відсутність трудових порушень, прогулів, відмов від роботи, дбайливе ставлення до довіреного майна, інструментів, суворе додержання правил охорони праці і техніки безпеки тощо.

Виходячи з приписів ст. 81 КК України, висновок суду про виправлення засудженого повинен бути заснований на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправно-трудовій установі, а не за час, який безпосередньо передує розгляду подання.

Пунктом 2 ППВСУ "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" № 2 від 26.02.2002 р. передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Крім того, відповідно до положень пункту 17 вказаної Постанови, суду слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Висновок суду про виправлення засудженого повинен бути зроблений і з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, а також даних, що характеризують його особу. При цьому засуджений повинен вести себе належним чином протягом всього періоду відбування покарання або принаймні протягом значної частини цього строку

З матеріалів особової справи вбачається, що засуджений знаходиться у місцях позбавлення волі з 22.06.2009 р.

Під час утримання в Чернігівському СІЗО зарекомендував себе посередньо, стягнень та заохочень не мав.

Під час знаходження в Київському СІЗО з 19.09.2009 р. останній зарекомендував себе з негативного боку, мав одне стягнення, яке було погашено в установленому законом порядку, заохочень не мав.

З 04.03.2012 р. ОСОБА_5 перебував в ТСІЗО при Бориспільській виправній колонії № 119, де зарекомендував себе посередньо, стягнень та заохочень не мав.

Під час знаходження в Київському СІЗО з 14.04.2012 р. останній зарекомендував себе також посередньо, стягнень та заохочень не мав.

З 08.01.2013 року перебував у Чернігівському СІЗО, де характеризувався негативно, мав одне стягнення, яке було погашено в установленому законом порядку, заохочень не мав.

У Бориспільській виправній колонії № 119 ОСОБА_5 відбуває покарання з 23.04.2013 р. Спочатку зарекомендував себе з негативної сторони, у зв`язку з тим, що допустив порушення установленого порядку відбування покарання, за що мав одне стягнення, яке на даний час погашено у встановленому законом порядку (а.с.50).

В подальшому змінив свою поведінку в кращу сторону та зарекомендував себе лише з позитивного боку, був працевлаштований на виробництві установи на дільниці деревообробки № 3. За сумлінну поведінку і ставлення до праці має два заохочення правами начальника установи від 09.01.2015 р. (а.с.53) та від 31.07.2015 р. (а.с.54).

На даний момент працевлаштований на дільниці пошиття. Відношення до праці добре. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці.

Дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення з персоналом, та виконує їх законні вимоги. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, та підтримує з ними рівні відносини.

Виконує роботи із самообслуговування, до виконання робіт по благоустрою установи виконання покарань відноситься з розумною ініціативою. Не приймає участь у суспільному житті відділення та у програмах диференційованого виховного впливу.

Зв`язок з рідними підтримує шляхом листування та побачень, отримує від них посилки та передачі.

Вину за вироком суду не визнав, однак за період відбування покарання зрозумів свою вину та призначене покарання вважає справедливим виконавчих листів не має.

При цьому відповідно характеристики настоятеля храму на честь свт. Миколая Чудотворця с. Мартусівка Бориспільського р-ну Київської області ієрея ОСОБА_8 (а.с.60) засуджений ОСОБА_5 за період перебування в колонії добре усвідомив свою провину перед Богом, законом та суспільством і розкаявся у скоєних злочинах. Він є парафіянином церкви св. Прав. Іоанна Кронштадтського, яка знаходиться у колонії, і має лише хороші відгуки від священників церкви. Адміністрацією колонії також характеризується позитивно, як людина, котра рішуче стала на шлях духовного та морального виправлення. Після звільнення з місць позбавлення волі бажає залишитися лише законослухняним громадянином своєї держави.

Також з гарантійного листа ПП "Фреш Лайн" (а.с.59) вбачається, що вони гарантують працевлаштування громадянину ОСОБА_5 після звільнення з місця відбування покарання на посаду організатора з постачання відділу логістики. Крім того, відповідно до наданих у судовому засіданні адвокатом ОСОБА_4 документів, вбачається, що ОСОБА_5 за місцем свого проживання та за місцем своєї роботи характеризується виключно з позитивної сторони, як доброзичлива, працьовита, щира, порядна людина з високим рівнем громадської свідомості та соціальної активності, а також як досвідчений фахівець та надійний партнер. Він є людиною високих моральних цінностей, яка постійно відвідує православні храми.

Крім того, як вбачається до ОСОБА_5 при проведенні оцінок ступеня виправлення засудженого 27.04.2016 р. (а.с.68-69) зазначено, що особа за період відбування покарання став на шлях виправлення, тому згідно ст. 82 КК України, заслуговує на застосування до нього більш м`якого виду покарання. Однак, відповідно до виписки із протоколу на заміну покарання на Б/М засудженому ОСОБА_5 було відмовлено, у зв`язку із заявою засудженого про відмову застосування до нього більш м`якого виду покарання (а.с.70, 71).

При цьому, відповідно до характеристики засудженого ОСОБА_5 від 27.04.2016 р., затвердженої начальником Бориспільської виправної колонії № 119 майором внутрішньої служби ОСОБА_9 (а.с.74-75), виписки із протоколу від 27.04.2016 р. комісії по вирішенні питання застосування умовного-дострокового звільнення (а.с.76-77) та висновку керівників служб Бориспільської ВК № 119 (а.с.72, 73) засуджений ОСОБА_5 довів своє виправлення, та заслуговував на умовно-дострокове звільнення.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що аналіз особової справи засудженого ОСОБА_5 вказує на стабільну позитивну лінію поведінки засудженого за весь період відбування покарання.
Таким чином, судом встановлено, що засуджений ОСОБА_5 на момент розгляду клопотання відбув 3/4 призначеного строку покарання, а своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

За таких обставив, враховуючи обставини та характер вчиненого ОСОБА_5 злочину, його ставлення до вчиненого, дані про особу засудженого, який характеризується лише з позитивного боку, його сумлінну поведінку за період відбування покарання, суд вважає за доцільне звільнити умовно-достроково засудженого від відбування покарання призначеного судом на невідбуту його частину, яка становить 1 рік 4 місяці 6 днів.

Враховуючи зазначене, на підставі ст. ст. 12, 81 КК України та керуючись ч. 2 ст. 369, ст. 370, ч. 3 ст. 371, ст. ст. 372, 376, 537, 539 КПК України, суд -

п о с т а н о в и в :
Клопотання захисника засудженого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання - задовольнити.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - звільнити умовно-достроково від відбування покарання на невідбуту частину покарання 1 рік 4 місяці 6 днів.

Ухвала може бути оскаржена протягом 7 днів з дня проголошення до Апеляційного суду Київської області через Бориспільський міськрайонний суд Київської області.

Суддя: ОСОБА_1