Справа № 750/6310/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/952/2016
Категорія - ст.185 ч. 2 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 вересня 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові матеріали кримінального провадження, які зареєстровані в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0004350, за апеляційною скаргою захисника Піддубка в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Деснянського районного суду міста Чернігова від 14 липня 2016 року, щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1) 26 липня 1991 року Деснянським районним судом м. Чернігова за ч. 3 ст. 140 КК України (1960 року) на 2 роки позбавлення волі;

2) 17 лютого 1992 року Деснянським районним судом м. Чернігова за ст.ст. 140 ч. 2, 43 КК України (1960 року) на 3 роки позбавлення волі;

3) 03 листопада 1993 року Деснянським районним судом м. Чернігова за ст.ст. 81 ч. 3, 81 ч. 4, 42 КК України (1960 року)на 6 років позбавлення волі;

4) 07 липня 1999 року Деснянським районним судом м. Чернігова за ст.ст. 229-6 ч. 1, 43 КК України (1960 року) на 1 рік 6 місяців позбавлення волі;

5) 29 грудня 2001 року Новозаводським районним судом м. Чернігова за ч. 2 ст. 140 КК України (1960 року) на 3 роки позбавлення волі;

6) 01 березня 2004 року Деснянським районним судом м. Чернігова за ст.ст. 15 ч. 2, 185 ч. 2, 76 ч.3, ч.4, ч.5 КК України на 1 рік 6 місяців позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки;

7) 21 червня 2004 року Деснянським районним судом м. Чернігова за ст.ст. 15 ч.2, 185 ч. 3, 71 КК України на 3 роки 3 місяці позбавлення волі;

8) 06 березня 2008 року Деснянським районним судом м. Чернігова за ч. 3 ст. 185, ст. 75 КК України на 4 роки позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки;

9) 23 червня 2010 року Ріпкинським районним судом Чернігівської області за ч. 2 ст. 185 КК України на 2 роки 6 місяців позбавлення волі;

10) 14 вересня 2010 року Деснянським районним судом м. Чернігова за ст.ст. 185 ч.2, 70 ч. 4 КК України на 2 роки 6 місяців позбавлення волі;

11) 30 жовтня 2014 року Деснянським районним судом м. Чернігова за ст.ст. 15 ч.2, 185 ч.2 185 ч. 2, 79 ч. 1 КК України на 6 місяців арешту;

12) 31.03.2015 року Деснянським районним судом м. Чернігова за ст.ст. 185 ч.2, 71, 72 КК України на 1 рік 6 місяців позбавлення волі; Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 31.03.2016 року звільнений з місць позбавлення волі 08 квітня 2016 року умовно-достроково на 3 місяці 10 днів;

що обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України.

З участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

В С Т А Н О В И Л А :

Вироком Деснянського районного суду міста Чернігова від 14 липня 2016 року визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України з призначенням покарання у виді одного року семи місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Деснянського районного суду міста Чернігова від 31 березня 2015 року, та остаточно призначено покарання у виді одного року восьми місяців позбавлення волі.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави 2377 гривень 58 копійок процесуальних витрат на проведення експертиз.

Питання речових доказів вирішене у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Захисник ОСОБА_9 не погодився із судовим рішенням та звернувся з апеляційною скаргою в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , в якій просить вирок суду змінити в частині призначеного покарання, в зв`язку з суворістю призначеного покарання та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк один рік.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що суд не в повній мірі врахував особу обвинуваченого та обставини, які пом`якшують покарання, що призвело до призначення занадто суворого покарання. Зокрема, звертає увагу на те, що ОСОБА_6 повністю визнав свою вину, допомагав слідству та дав показання в суді, щиро розкаявся у вчиненому. При цьому, суд не звернув увагу на те, що обвинувачений страждає тяжким захворюванням. Вказує на те, що у мотивувальній частині вироку суд дійсно перерахував всі пом`якшуючи обставини, однак, не надав їм належної оцінки.

Як встановив суд, у період часу з 21:30 год. по 21:55 год. 07.05.2016 року, ОСОБА_6 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, діючи повторно та маючи умисел на заволодіння чужим майном, перебуваючи у під`їзді будинку АДРЕСА_2 ,шляхом вільного доступу зайшов до квартири АДРЕСА_3 вказаного будинку, звідки намагався таємно викрасти наручний годинник марки «Avon Quartz», вартість якого, відповідно до висновку експерта № 1852-1870/16-24 від 26.05.2016 року, складає 50 грн., пульт DVD-плеєра LG6711R1P070B, вартість якого, відповідно до висновку експерта № 1852-1870/16-24 від 26.05.2016 року, складає 68 грн., ліхтарик марки «Police» 3000W BL-851-2 , вартість якого, відповідно до висновку експерта № 1852-1870/16-24 від 26.05.2016 року, складає 45,90 грн., плитку шоколадну марки «Chocolate Leche Hacendado», вагою 150 г., вартість якого відповідно до висновку експерта № 1852-1870/16-24 від 26.05.2016 року, складає 40 грн., плитку шоколадну «Millennsum Air Chocolate», вагою 90 г., вартість якого, відповідно до висновку експерта № 1852-1870/16-24 від 26.05.2016 року, складає 21,90 грн., мобільний телефон марки «Nokia 1800» IMEI НОМЕР_1 , вартість якого, відповідно до висновку експерта № 1852-1870/16-24 від 26.05.2016 року, складає 180 грн., жіночі сонцезахисні окуляри, вартістю 50 грн., жіночий наручний годинник марки «Sasha», вартістю 200 грн., жіночий наручний годинник марки «Cosmopolitan», вартістю 250 грн., жіночий наручний годинник марки «Q&Q», вартістю 300 грн., два шнури від DVD плеєра загальною вартістю 20 грн., ліхтарик марки «Police», чорного кольору,вартістю 50 грн., а всього на загальну суму 1275,80 грн.,що належить потерпілій ОСОБА_10 , але не зміг довести свій злочинний умисел до кінця з причин, що не залежали від його волі, так як був затриманий мешканцями вказаного будинку біля вказаної вище квартири із викраденим майном.

Заслухавши доповідача, захисника ОСОБА_9 , який підтримав апеляційну скаргу в інтересах обвинуваченого, просив вирок суду змінити та пом`якшити ОСОБА_6 призначену міру покарання визначивши до відбування один рік позбавлення волі, міркування прокурора, який не погодився з апеляційною скаргою захисника, вважав вирок суду законним, обґрунтованим та просив залишити його без зміни, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів підстав для її задоволення не знаходить.

У відповідності з вимогами ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Фактичні обставини, доведеність винності та кваліфікація дій обвинуваченого в судовому засіданні суду першої інстанції ніким, в тому числі самим обвинуваченим та його захисником, не оспорювались і, згідно ч.3 ст. 349 КПК України, не досліджувались.

Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчинені кримінального правопорушення, за яке його визнано винуватим, за обставин, встановлених місцевим судом і викладених у вироку, обґрунтований наявними в матеріалах провадження доказами, які об`єктивно оцінені у вироку та ніким із учасників судового провадження, в тому числі і самим обвинуваченим та його захисником, не оспорюється, тому в цій частині вирок не перевіряється.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, як під час досудового слідства, так і в ході судового розгляду матеріалів кримінального провадження судом першої інстанції ОСОБА_6 повністю визнав свою вину у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення та підтвердив фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, викладені в обвинувальному акті. При цьому, в скоєному щиро розкаявся.

За встановлених у кримінальному провадженні фактичних обставин, дії обвинуваченого ОСОБА_6 правильно кваліфіковані за частиною 2 статті 15 та частиною 2 статті 185 КК України, як закінчений замах на крадіжку, тобто умисні дії, що виразились у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна вчинені повторно.

При обранні обвинуваченому ОСОБА_6 виду та міри покарання, суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України вірно врахував характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, що не є тяжким, конкретні обставини його вчинення, ставлення обвинуваченого до вчиненого та його особу, який вчинив кримінальне правопорушення після постановлення відносно нього попереднього вироку, але до повного відбуття покарання за ним, його попередні судимості, відсутність даних про притягнення до адміністративної відповідальності, формально позитивну характеристику з місця проживання, його вік, сімейний стан та стан здоров`я. Прийняв до уваги обставину, що пом`якшує покарання щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні, а також обставину, яка його обтяжує вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

З врахуванням вищевикладеного, колегія суддів не може погодитись з твердженням апеляційної скарги захисника в інтересах ОСОБА_6 в тій частині, що суд лише перерахував, але не врахував ряд обставин, які дають підстави для призначення обвинуваченому більш м`якого покарання. Зокрема, суд першої інстанції визнав пом`якшуючою обставиною щире каяття ОСОБА_6 у вчиненому, а також суд врахував, що він формально позитивно характеризується за місцем проживання та не притягувався до адміністративної відповідальності.

Крім того, суд належним чином врахував і дані щодо стану здоров`я обвинуваченого ОСОБА_6 , як про це вказує захисник у своїй апеляційній скарзі.

Отже, при наявності пом`якшуючої покарання обвинуваченого обставини, відсутні обставини, які б істотно знижували ступінь вини обвинуваченого, дало суду можливість призначити ОСОБА_6 міру покарання виді позбавлення волі наближену до мінімальної межі, що передбачена санкцією частини 2 статті 15 та частиною 2 статті 185 КК України. Однак, вказані вище обставини не дають колегії суддів жодних законних підстав та призначення обвинуваченому більш м`якої міри покарання у виді одного року позбавлення волі, як на цьому наполягає захисник у своїй апеляційній скарзі.

Більш того, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно прийняв до уваги, що обвинувачений ОСОБА_6 дане кримінальне правопорушення вчинив після постановлення відносно вироку Деснянським районним судом м. Чернігова 31 березня 2015 року, але до повного відбуття покарання за цим вироком вчинив нове кримінальне правопорушення, в зв`язку з чим, на підставі статті 71 КК України, обвинуваченому до покарання за оскаржуваним вироком, було приєднано частину невідбутого покарання за попереднім вироком. В той же час, колегія суддів звертає увагу, що обвинуваченому до нового покарання було приєднано мінімальну частину невідбутого покарання у виді одного місяця, отже твердження захисника про суворість призначеного ОСОБА_6 покарання не заслуговують на увагу.

З урахуванням вищевикладеного, на думку колегії суддів, призначене обвинуваченому покарання є достатнім і необхідним для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Істотних порушень норм кримінального процесуального закону під час провадження досудового розслідування по даному кримінальному провадженню та його розгляді в суді, які були б підставою для скасування постановленого щодо обвинуваченого судового рішення не встановлено.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404-405, 407, 418, 419, 376 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Вирок Деснянського районного суду міста Чернігова від 14 липня 2016 року щодо ОСОБА_6 залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, на неї може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ:

ОСОБА_11 ОСОБА_12 ОСОБА_13