Справа № 741/674/16 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/795/213/2016
Категорія - взяття під варту Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 липня 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Носівського районного суду Чернігівської області від 06 липня 2016 року,

за участю учасників судового провадження:

прокурора - ОСОБА_8 ,

захисників - ОСОБА_6 , ОСОБА_9 ,

ОСОБА_10 ,

слідчого - ОСОБА_11 ,

підозрюваного - ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Носівського районного суду Чернігівської області від 06 липня 2016 року відносно

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Новобахмутівка Ясинуватського району Донецької області, громадянина України, не працюючого, що займається волонтерською діяльністю в військово-патріотичному корпусі «Айдар» та центру права захисту та ресоціалізації «Листопад», одруженого, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , фактично проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше судимого:

1) 29.12.2003 року Ясинуватським районним судом Донецької області за ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 189, ст. 70 КК України до дванадцяти років позбавлення волі;

2) 06.07.2012 року Маневицьким районним судом Волинської області за ч. 1 ст. 309 КК України до трьох років шести місяців позбавлення волі;

3) 06.01.2016 року звільнений по відбуттю строку покарання;

який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною третьою статті 189, частиною першою статті 187 КК України,

застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів до 01 вересня 2016 року включно, з утриманням в Чернігівському слідчому ізоляторі.

Згідно ухвали слідчого судді, підставою для застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стала наявність в матеріалах провадження обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 189 та ч. 1 ст. 187 КК України, а також наявність ризиків неналежної процесуальної поведінки.

Не погодившись з прийнятим рішенням захисник ОСОБА_6 звернувся з апеляційною скаргою в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді про обрання щодо підозрюваного запобіжного заходу в виді тримання під вартою та постановити нову ухвалу, якою обрати його підзахисному більш м`який запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що клопотання слідчого не містить обґрунтування належними доказами неможливості запобіганню ризикам, зазначеним в клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, а описання ризиків не підтверджується матеріалами кримінального провадження. Звертає увагу, що судом першої інстанції було порушено вимоги ст. 191 КПК України, а саме розгляд клопотання про обрання запобіжного заходу було розглянуто слідчим суддею після сплину 36 годин, передбачених Законодавцем для доставки затриманого до суду. Отже, ОСОБА_7 тримався під вартою без законних на то підстав, що є суттєвим порушенням вимог КПК України та його права на захист. Крім того, зазначає, що в порушення вимог ч. 3 ст. 193 КПК України слідчий суддя не міг роз`яснити затриманому суті пред`явленої йому підозри, оскільки така підозра йому була вручена вже після розгляду судом питання щодо обрання міри запобіжного заходу, чим також було порушено його право на захист, в тому числі і право мати захисника на свій розсуд. До початку судового засідання ОСОБА_7 також не було надано ні клопотання слідчого, ні матеріалів, якими воно обґрунтовується, що потягло за собою порушення також і вимог ч. 2 ст. 184 КПК України.

Заслухавши доповідача, думку захисника ОСОБА_6 , який підтримав подану апеляційну скаргу, та просив її задовольнити з підстав там наведених, адвокатів ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , які, підтримуючи апеляційну скаргу, вважали незаконною ухвалу суду першої інстанції з огляду на численні порушення органом досудового розслідування та судом вимог кримінального процесуального закону, та просили про її скасування з проханням ухвалити нову ухвалу, якою обрати відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту, підозрюваного ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу свого захисника та погодився з доводами захисту на її підтримання викладених в судовому засіданні, прокурора та слідчого, які вважали ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, а апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, дослідивши матеріали кримінального провадження № 0000261 та матеріали судової справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Загальними засадами кримінального провадження , зазначеними ст. 7 КПК України визначено що зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться верховенство права та законність.

Відповідно до вимог статті 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

В ході апеляційного перегляду встановлено що вказаних вимог закону належним чином не дотримались ні слідчий, ні прокурор при зверненні до суду з клопотанням про обрання особі запобіжного заходу, ні слідчий суддя при розгляді зазначеного клопотання.

Розглядаючи клопотання про обрання запобіжного заходу, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати чи ініційовано слідчим відповідне клопотання за наявності для цього підстав, зазначених у ст. 177 КПК України та на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, передбачені ст. 178 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 184 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про застосування запобіжного заходу подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, і повинно містити: короткий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, в якому підозрюється або обвинувачується особа; правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; виклад обставин, що дають підстави підозрювати, обвинувачувати особу у вчиненні кримінального правопорушення, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини; посилання на один або кілька ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу; виклад обставин, на підставі яких слідчий, прокурор дійшов висновку про наявність одного або кількох ризиків, зазначених у його клопотанні, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини; обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів;обґрунтування необхідності покладення на підозрюваного, обвинуваченого конкретних обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу.

Частиною другою вказаної статті зазначено що копія клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу, надається підозрюваному, обвинуваченому не пізніше ніж за три години до початку розгляду клопотання.

Відповідно до ч. 3 ст. 184 КПК України до клопотання додаються: копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання; перелік свідків, яких слідчий, прокурор вважає за необхідне допитати під час судового розгляду щодо запобіжного заходу; підтвердження того, що підозрюваному, обвинуваченому надані копії клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу.

З матеріалів судового провадження № 741/674/16 вбачається, що звертаючись до суду першої інстанції з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 , слідчий ОСОБА_13 припустився порушень вимог частини третьої статті 184 КК України, якою визначений вичерпний перелік документів, що додаються до клопотання , та не надав копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання; перелік свідків, яких слідчий, прокурор вважає за необхідне допитати під час судового розгляду щодо запобіжного заходу; підтвердження того, що підозрюваному, обвинуваченому надані копії клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу.

В ході апеляційного розгляду, колегія суддів встановила, що твердження апеляційної скарги захисника в частині порушення вимог вказаної норми Закону з боку слідчого та прокурора частково заслуговують на увагу.

Подаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на підтвердження його доводів, слідчим було надано витяг з єдиного реєстру досудових розслідувань, копію висновку судово-медичної експертизи щодо потерпілого у кримінальному провадженні та постанову про оголошення розшуку ОСОБА_7 від 29 квітня 2016 року, що на думку слідчого є достатнім для підтвердження ризиків неналежної процесуальної поведінки особи у відношенні якої вирішується питання про визначення міри запобіжного заходу виді тримання під вартою.

На думку колегії суддів, наданих слідчим документів не достатньо, більш того, відсутність у судовому провадженні матеріалів, які б підтверджували, що особою, у відношенні якої внесено клопотання, вчасно отримано саме клопотання та всі додані до нього матеріали, а також документи на підтвердження статусу особи на час звернення із клопотанням (постанова про пред`явлення підозри, протокол допиту в якості підозрюваного, вручення пам`ятки про права та обов`язки, матеріали затримання особи тощо) та їх ненадання є грубим порушенням вимог статті 184 кримінального процесуального кодексу України, що залишилось і поза увагою суду першої інстанції.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що у відношенні ОСОБА_7 29 квітня 2016 року слідчим суддею Носівського районного суду Чернігівської області було постановлено ухвалу про надання дозволу на його затримання з метою приводу у судове засідання. Однак, копія такої ухвали відсутня у матеріалах судового провадження, як відсутні і будь-які матеріали щодо затримання ОСОБА_7 та його доставки у судове засідання. При цьому як слідує з матеріалів судової справи слідчий звернувся до суду з клопотанням про обрання особі запобіжного заходу 29.04.2016 року , при цьому клопотання про надання дозволу на затримання останнього з метою приводу у судове засідання відсутнє, і будь якого рішення по справі за вказаною датою немає.

Проте, колегія суддів не може залишити поза увагою той факт що при затриманні ОСОБА_7 останньому було роз`яснено підстави для його затримання в порядку ст. 208 КПК України, та права передбачені ст. ст. 42,43 КПК України про що маються в матеріалах кримінального провадження, наданого апеляційному суду для ознайомлення, належні докази. При цьому підозрюваним не заперечувались обставини вручення йому слідчим матеріалів щодо повідомлення про підозру та обрання запобіжного заходу до початку розгляду місцевим судом клопотання органу досудового розслідування про обрання запобіжного заходу в виді тримання під вартою, від отримання яких він відмовився. Що, власне, було підтверджено і слідчим в суді апеляційної інстанції.

При цьому, не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги та твердження захисників в суді апеляційної інстанції про відсутність у ОСОБА_7 процесуального статусу підозрюваного. Згідно протоколу затримання, складеного в м. Ужгороді на підставі ухвали слідчого суді Носівського районного суду Чернігівської від 29 квітня 2016 року про надання дозволу на його затримання з метою приводу у судове засідання для обрання запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою, останній бува затриманий 04.07.2016 року.

Відповідно до вимог ст. 42 КПК України , підозрюваним є особа, якій у порядку передбаченому статтями 276- 279 КПК України, повідомлено про підозру, особа яка затримана за підозрою у вчинені кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановленого місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 278 КПК України, письмове повідомлення про підозру вручається в день його складання слідчим або прокурором , а у випадку неможливості такого вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Повідомлення у кримінальному провадженні відповідно до ч.3 ст. 11 КПК України здійснюється у випадках , передбачених цим Кодексом, у порядку передбаченому главою 11 цього Кодексу, за винятком положень щодо змісту повідомлення та наслідків неприбуття особи. Особа, згідно вимог ч.1 та ч.2 ст. 135 КПК України, яка викликається до слідчого , прокурора , слідчого судді, судом, повідомляється шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою, а у разі тимчасової відсутності її за місцем проживання , повідомлення для передачі вручається під розписку дорослому члені сім`ї особи або іншій особі яка з нею проживає.

Вивченням матеріалів кримінального провадження № 0000261, що були надані слідчим у судове засідання апеляційної інстанції, було встановлено що органом досудового розслідування вживались заходи щодо встановлення місця знаходження, а в подальшому і розшуку особи , про що свідчать постанови про оголошення розшуку ОСОБА_7 від 29 квітня 2016 року, копія якої міститься у матеріалах судового провадження , та від 03 травня 2016 року у матеріалах кримінального провадження том № 1 аркуш 213.

Таким чином, колегія суддів вважає обґрунтованими дії органу досудового розслідування стосовно вручення 28.04.2016 року повідомлення про підозру ОСОБА_7 єдиній встановленій за місцем постійного проживання та доказами родинних стосунків сестрі останнього ОСОБА_14 , з огляду на відсутність даних про місце знаходження ОСОБА_7 на час проведення слідчих дій в даному кримінальному провадженні, з врахуванням тимчасово окупованої території та ведення на території України антитерористичної операції, де мешкають близькі родичі підозрюваного.

Твердження захисників у судовому засіданні про незаконність заміни прокурора у кримінальному провадженні та зміни членів групи слідчої групи не можуть бути прийняті до уваги колегією суддів.

Відповідно до вимог частини першої статті 37 КПК України прокурор, який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, визначається керівником відповідного органу прокуратури після початку досудового розслідування. У разі необхідності керівник органу прокуратури може визначити групу прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні, а також старшого прокурора такої групи, який керуватиме діями інших прокурорів. Частина 1 ст. 37 передбачає також можливість призначення групи прокурорів для здійснення повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні.

В той же час, частина третя статті 37 КПК визначає підстави та порядок заміни прокурора у кримінальному провадженні. Норми, що розглядаються, є важливими гарантіями незалежності та самостійності прокурорів, оскільки суттєво обмежують довільний розсуд керівника прокуратури у питаннях визначення конкретного прокурора у кримінальному провадженні. Підставами прийняття рішення про заміну прокурора може бути: задоволення заяви про його відвід; тяжка хвороба прокурорського працівника; звільнення з органу прокуратури; інша поважна причина, що унеможливлює його участь у кримінальному провадженні; у виняткових випадках повноваження прокурора можуть бути покладені на іншого прокурора цього органу прокуратури через неефективне здійснення прокурором нагляду за додержанням законів під час проведення досудового розслідування.

Враховуючи складність під час провадження досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, з метою здійснення ефективного, з дотриманням вимог Закону, досудового розслідування, рішення про заміну прокурора у кримінальному провадженні, на думку колегії суддів, є цілковито законним та обґрунтованим.

Відповідно до вимог пункту 2.1 Інструкції «Про порядок створення та організації діяльності слідчих груп та слідчо-оперативних груп» слідчі групи утворюються постановою керівника органу досудового розслідування, про що протягом доби повідомляється прокурор, який здійснює повноваження прокурора у кримінальному провадженні.

Пунктом 2.17. вказаної Інструкції передбачено припинення перебування працівника у складі слідчої групи у разі закінчення досудового розслідування в кримінальному провадженні, у якому створювалася СГ, СОГ та виключення зі складу СГ, СОГ.

Таким чином, колегія суддів вважає, що у даному кримінальному провадженні були дотримані всі вимоги кримінального процесуального законодавства під час прийняття рішень про заміну групи прокурорів та зміну складу слідчої групи.

Під час апеляційного перегляду, колегія суддів також не знайшла порушень вимог кримінального процесуального законодавства під час затримання ОСОБА_7 та його доставки до судді слідчого, як про це вказує захисник ОСОБА_6 у своїй апеляційній скарзі.

Дійсно, з протоколу про затримання ОСОБА_7 вбачається, що він був затриманий о 15 годині 04 липня 2016 року в місті Ужгород. Однак, колегія суддів звертає увагу, що термін дії ухвали судді слідчого Носівського районного суду Чернігівської області від 29 квітня 2016 року, якою було надано дозвіл на його затримання з метою приводу у судове засідання, встановлений до моменту приводу підозрюваного у судове засіданні. Крім того, частиною третьою статті 190 КПК України також визначено, що ухвала про дозвіл на затриманні з метою приводу втрачає законну силу з моменту приводу підозрюваного, обвинуваченого до суду.

Твердження захисника щодо сплину 36 годин з моменту затримання на час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу судом першої інстанції не заслуговують на увагу. Під час апеляційного перегляду у судовому засіданні було достеменно встановлено, що ОСОБА_7 був затриманий в місті Ужгороді, що знаходиться на досить значній відстані від міста Носівка Чернігівської області. Отже, для приїзду слідчих Носівського ВП Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області в місто Ужгород та доставки підозрюваного до суду знадобився певний час, а з врахуванням віддаленості обох населених пунктів один від одного та умов транспортної розв`язки. Те, що слідчі намагалися, як найшвидше доставити затриманого до суду та дотриматись забезпечення його прав на захист свідчить і той факт, що ОСОБА_7 був доставлений до суду і розгляд справи відбувся о 03 годині 40 хвилин ночі. Таким чином, колегія суддів не може погодитись з твердженням захисника, що ОСОБА_7 тримався під вартою без законних підстав, оскільки слідчі діяли в межах строку дії ухвали від 29 квітня 2016 року.

Вказівка захисників на порушення права ОСОБА_7 на захист під час його затримання та під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в суді першої інстанції колегія суддів вважає безпідставними.

Зокрема, під час затримання ОСОБА_7 в місті Ужгороді йому було надано захисника з числа адвокатів центру безоплатної правової допомоги. Також захисника йому було призначено і ухвалою слідчого від 05 липня 2016 року, який приймав участь під час розгляду клопотання слідчого в суді першої інстанції. В подальшому ОСОБА_7 мав можливість обрати собі захисника на власний розсуд. Колегія суддів вважає, що всі вказані фактичні дані вказують на те, що під час затримання підозрюваного його доставки до суду та розгляді клопотання судом першої інстанції права ОСОБА_7 на захист жодним чином не порушувались до були забезпечені відповідно до кримінального процесуального законодавства, що, власне не суперечить вимогам ст. 53 КПК України.

Разом з тим, розглядаючи клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя у судовому засіданні 06.07.2016 року, в порушення вимог ч.2 ст. 193 КПК України не роз`яснив ОСОБА_7 його процесуальних прав, чим допустив порушення вимог кримінального процесуального законодавства.

Окрім цього, слідчий суддя при розгляді клопотання про обрання підозрюваному запобіжного заходу, не дотримався в повному обсязі вимог ст. 178 КПК України, відповідно до якої при вирішенні зазначеного питання, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини, що призвело до винесення не обґрунтованого та немотивованого судового рішення яке не може вважатись законним.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як слідує зі змісту постановленого судового рішення , вказані питання не були предметом обговорення слідчим суддею під час його ухвалення.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

За таких обставин колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді про задоволення клопотання слідчого СВ Носівського ВП Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_13 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення.

При вирішенні питання про обрання щодо ОСОБА_7 виду запобіжного заходу , колегія суддів виходить із загальних засад мети та підстав застосування запобіжних заходів, з врахуванням даних про особу підозрюваного , який раніше неодноразово судимий, в тому числі за корисливі злочини , пов`язані із застосування насильства щодо потерпілого, в даний час притягується до кримінальної відповідальності за вчинення аналогічних умисних тяжких злочинів в період непогашеної судимості, має в даний час сталі соціальні зв`язки, мешкає в родині своєї співмешканки, займається волонтерською діяльністю , та з цього приводу має схвальні відгуки та позитивні характеристики осіб причетних до вказаного руху , та вважає за необхідне для забезпечення виконання підозрюваним , покладених на нього процесуальних обов`язків, обрати йому запобіжний захід в виді цілодобового домашнього арешту з покладенням на нього обов`язків , передбачених ст. 194 ч.5 КПК України.

При цьому зважаючи на вимоги ст. 197 КПК України та дати затримання підозрюваного, колегія суддів вважає необхідним обраховувати час домашнього арешту підозрюваного ОСОБА_7 , в терміни визначені слідчим суддею для обрання запобіжного заходу в виді взяття під варту.

Керуючись ст. ст.7 ,9, 376, 422, 404, 405, 407, 412, 418 та 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Носівського районного суду Чернігівської області від 06 липня 2016 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Носівського районного суду Чернігівської області від 06 липня 2016 року , якою клопотання слідчого СВ Носівського ВП Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_13 та у відношенні підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою - скасувати.

Обрати стосовно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою проживання: АДРЕСА_2 , на строк 60 днів до 01 вересня 2016 року включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_7 обов`язки, передбачені частиною п`ятою статті 194 КПК України:

1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою органом досудового розслідування періодичністю;

2) цілодобово не залишати місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, а також в зону проведення антитерористичної операції та на тимчасово окуповані території України;

4) носити електронний засіб контролю.

Копію ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_7 , передати для виконання до Ніжинського ВП ГУНП у Чернігівській області за місцем проживання підозрюваного.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого Носівського ВП Ніжинського ВП ГУНП у Чернігівській області, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження, процесуального керівника прокуратури Носівського відділу Ніжинської місцевої прокуратури.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_15 ОСОБА_16 ОСОБА_17