АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/793/430/16 Справа № 698/1227/14-к Категорія: ч.2 ст.125 КК України Головуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 квітня 2016 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
з участю прокурораОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Черкаси кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Катеринопільського районного суду Черкаської області від 03 лютого 2016 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженець та житель

АДРЕСА_1 , одружений, має на утриманні 2

неповнолітніх дітей, раніше не судимий

визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України і йому призначено покарання у виді 200 годин громадських робіт.

Цивільного позову, процесуальних витрат та речових доказів по справі немає, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :
Згідно вироку суду ОСОБА_7 визнаний винним та засуджений за те, що 10.08.2014 року близько 06 год. 30 хв. в с.Киселівка Катеринопільського району Черкаської області, знаходячись біля місцевого водоймища, під час сварки, на ґрунті особистих неприязних відносинах, умисно наніс один удар кулаком правої руки в область обличчя ОСОБА_8 , 1953 р.н. Після чого повалив його на землю, сів зверху на грудну клітку потерпілого і наніс ще 4 удари руками по обличчю та голові; а коли потерпілий піднявся, та ОСОБА_7 продовжуючи свої злочинні дії, завдав удару ногою в область лівої руки. В результаті події потерпілому ОСОБА_8 , згідно висновку експертизи, заподіяно легкі тілесні ушкодження, що потягли короткочасний розлад здоров`я.

На вирок суду ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, якій просить вирок суду скасувати, а його виправдати.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог ОСОБА_7 посилається на те, що досліджені докази є неповними та суперечливими.

Потерпілий ОСОБА_8 плутався в своїх показаннях, не міг назвати дати коли це було. Він перший вдарив обвинуваченого, коли останній поламав вудки. Викликають сумніви показання свідків ОСОБА_9 , свідка ОСОБА_10 , оскільки вони є неточними. Показання інших свідків, на його думку, також не можна брати до уваги, оскільки вони не були безпосередніми свідками-очевидцями.

Судом необґрунтовано відхилені твердження свідка ОСОБА_11 про те, що ОСОБА_8 та ОСОБА_9 були в стані алкогольного сп`яніння.

В судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_7 підтримав апеляційну скаргу і пояснив, що він лише поламав вудки, оскільки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ловили рибу у ставку, який він орендує, але нікого не бив.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого в підтримку своєї апеляційної скарги, думку прокурора про залишення апеляційної скарги обвинуваченого без задоволення, а вирок суду без змін, перевіривши та обговоривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Висновок суду щодо винуватості ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочині ґрунтується на зібраних в справі доказах, які досліджені в судовому засіданні і їм дана вірна юридична оцінка.

Кваліфікація дій обвинуваченого є правильною.

Колегія суддів не може погодитись із апеляційними доводами обвинуваченого ОСОБА_12 , оскільки допитані в судовому засіданні потерпілий та свідки підтвердили, що саме ОСОБА_7 заподіяв тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_8 .

Дані пояснення потерпілого і свідків співвідносяться з висновком судово-медичного експерта про наявність у потерпілого тілесних ушкоджень, механізму та часу їх заподіяння.

Суд обґрунтовано не взяв до уваги пояснення обвинуваченого та його батька про те, що ОСОБА_8 і ОСОБА_9 перебували в стані алкогольного сп`яніння і ОСОБА_8 двічі падав на землю, оскільки факт перебування потерпілого та свідка нічим не підтверджено, а отримання тілесних ушкоджень потерпілим від падіння згідно висновку експерта виключається.

Не можна погодитись із доводами обвинуваченого про те, що він є орендарем місцевого водоймища, оскільки за поясненнями свідка ОСОБА_13 , який є спеціалістом землевпорядником Киселівської сільської Ради ОСОБА_7 був орендарем ставка, однак, укладений договір оренди закінчився, він новий договір оренди не уклав, однак безпідставно не допускає жителів села до водоймища і від жителів села надходили на нього скарги.

В судовому засіданні ОСОБА_7 фактично визнав, що з ним не бажає сільська рада укладати новий договір і він по цьому питанню звернувся до суду.

Колегія суддів вважає, що дії обвинуваченого на момент вчинення події є незаконними, оскільки за законом він не мав права вимагати від потерпілого та свідків залишити водоймище та ламати вудки.

Даних про те, що ОСОБА_8 першим вдарив обвинуваченого немає.

За таких обставин колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого є надуманою і свідчить про його намагання ухилитися від відповідальності.

Призначаючи покарання суд врахував ступінь суспільної небезпеки і тяжкість вчиненого злочину, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання та вірно дійшов висновку, що саме таке покарання буде достатнім для виправлення.

Призначене покарання відповідає вимогам ст.65 КК України, знаходиться в межах санкції статті Особливої частини Кодексу і є достатнім для його виправлення та недопущення вчинення ним нових злочинів.

Колегія суддів не вбачає підстав для зміни чи скасування вироку, тому апеляційну скаргу обвинуваченого слід залишити без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 407, 419 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу ОСОБА_7 на вирок Катеринопільського районного суду від 03.02. 2016 року, яким ОСОБА_7 засуджений за ст.125 ч.2 КК України до 200 годин громадських робіт, залишити без задоволення, а вирок суду без змін.

Вирок суду вступає в законну силу з моменту проголошення ухвали апеляційним судом, але дані судові рішення можуть бути оскаржені в касаційному порядку на протязі 3 місяців.

Головуючий :

Судді :