Справа № 461/7480/16-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/783/747/16 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2016 року Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Львівської області в складі:
Головуючого-судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

з участю: прокурора ОСОБА_6

адвоката ОСОБА_7

перекладача ОСОБА_8

затриманого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах затриманого ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 18 листопада 2016 року,
встановила:
ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 18 листопада 2016 року клопотання в.о.керівника Львівської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_10 про застосування екстрадиційного арешту відносно
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Турецької Республіки,
задоволено та застосовано до нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі (екстрадиційного арешту) до вирішення питання про видачу /екстрадицію/ особи та її фактичної передачі. його компетентним органам Федеративної Республіки Німеччина.
Не погоджуючись із ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 18 листопада 2016 року, захисник затриманого ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_7 подав на неї апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_11 запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою, для забезпечення видачі до ФРН.
Апелянт вважає оскаржувану ухвалу суду такою, що постановлена без належного дослідження обставин та врахування можливості обрання запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою. В обґрунтуванні апеляційної скарги зазначає, що слідчим суддею не мотивовано, чому до ОСОБА_9 не можна застосувати інший запобіжний захід ніж тримання під вартою, в ухвалі не зазначено жодних ризиків, які б вказували, що ОСОБА_12 буде ухилятися від екстрадиції в ФРН.
Заслухавши доповідача, апелянта та затриманого про скасування оскаржуваної ухвали і винесення нового рішення про обрання затриманому ОСОБА_11 запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, думку прокурора про залишення оскаржуваної ухвали без змін, перевіривши матеріали клопотання та доводи апеляційної скарги колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на наступне.
Ухвалою слідчого судді встановлено, що щодо громадянина Турецької Республіки ОСОБА_9 застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення його видачі (екстрадиційного арешту) до Федеративної Республіки Німеччина здійснено у зв`язку з тим, що його оголошено в міжнародний розшук для виконання вироку Земельного суду Берліна від 21.05.2008 року, яким він засуджений за вчинення злочинів, передбачених ст.ст.239,249,250,253,255,63 КК ФРН / викрадення людини, незаконне позбавлення волі, шантаж/.
Як убачається з оскаржуваної ухвали, слідчий суддя обґрунтовано дійшла висновку, що оскільки ОСОБА_12 перебував у міждержавному розшуку та розшукується компетентними органами ФРН за вчинення злочинів, ухиляється від органів правосуддя ФРН, перебуваючи на волі може продовжувати переховуватись від правоохоронних органів, тому з метою забезпечення міждержавних договорів є достатні підстави для подальшого тримання ОСОБА_9 під вартою.
Ухвалою слідчого судді Городоцького районного суду Львівської області від 13.10.2016 року застосовано до затриманого ОСОБА_9 тимчасовий арешт строком на 40 діб до вирішення питання про його видачу до ФРН.
Підстав, які б перешкодили подальшому триманню під вартою ОСОБА_9 та порушень вимог чинного КПК України під час екстрадиційної перевірки колегією суддів не встановлено.
Разом з тим, всупереч положень ч.4 ст.196, ч.1 ст.197, ч.6 ст.584 КПК України, слідчий суддя не визначила в оскаржуваній ухвалі законний строк дії такої, а тому колегія суддів вважає за необхідне усунути зазначене порушення своїм рішенням.
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що слідчий суддя на підставі матеріалів поданого клопотання, що містять дані про вчинення затриманою особою злочину на території іноземної держави, а також документів, що підтверджують його особу та стан його здоров`я, прийшла до правильного висновку про наявність підстав для подальшого тримання під вартою ОСОБА_9 , яке не може перевищувати 60 днів.
Колегія суддів не вбачає можливості застосування запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою затриманого ОСОБА_9 .
Доводи апеляційної скарги захисника не спростовують обґрунтованих висновків слідчого судді.
На підставі наведеного колегія суддів приходить до висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги захисника і залишення оскаржуваної ухвали слідчого судді без змін.
Керуючись ст.ст. 196, 197, 405, 407, 419, 422, 584,585 КПК України, колегія суддів,
у х в а л и л а:
відмовити в задоволенні апеляційної скарги захисника ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_7 , а ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 18 листопада 2016 року про утримання під вартою ОСОБА_9 - залишити без змін.
Визначити строк дії ухвали слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 18 листопада 2016 року на 60 / шістдесят/ днів по 16 січня 2017 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Головуючий
Судді