Справа № 738/1359/16-к
Номер провадження 1-м/736/1/16

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 серпня 2016 року м. Корюківка
Корюківський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань суду у м. Корюківка клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України щодо засудженого ОСОБА_4 , суд,-

В С Т А Н О В И В:
Міністерство юстиції України звернулось з клопотанням до суду про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України відносно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування клопотання представником Міністерства юстиції України зазначено, що 06 червня 2016 року наказом Міністерства юстиції України № 1606/5 прийнято рішення про прийняття в Україну засудженого вироком російського суду громадянина України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до статті 606 Кримінального процесуального кодексу України, статті 3 Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року, та на підставі запиту Міністерства юстиції Російської Федерації від 21.12.2012 року за № 06-104459/12.

ОСОБА_4 засуджено вироком Калузького обласного суду Російської Федерації від 12.05.1999 року з урахуванням змін, внесених постановою Соль-Ілецького районного суду Оренбурзької області від 21.03.2012 року, до довічного позбавлення волі з застосуванням ст. 69 Кримінального кодексу Російської Федерації за вчинення злочинів, передбачених пунктами «а», «д», «ж», «з» частини другої ст. 105 (вбивство), частиною 3 статті 30 пунктом «ж» ч. 2 ст. 105 (замах на вбивство), п. «в» ч.3 ст. 162 (розбій) Кримінального кодексу Російської Федерації.

ОСОБА_4 відбуває покарання у ФКУ «Виправна колонія № 6 УФСВП Росії по Оренбурзькій області».

Останнє відоме місце проживання засудженого ОСОБА_4 в Україні: АДРЕСА_1 .

Відповідно до вироку Калузького обласного суду від 12.05.1999 року засуджений ОСОБА_4 солідарно із засудженими ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , та ОСОБА_9 повинні сплатити на корить ОСОБА_10 300 тисяч рублів в рахунок відшкодування моральної шкоди, 23 тисячі 700 рублів в рахунок відшкодування матеріального збитку та 100 рублів витрат на юридичну допомогу. Згідно довідки бухгалтерії ФКУ «Виправна колонія № 6 УФСВП Росії по Оренбурзькій області» в установі знаходиться виконавчий лист про стягнення коштів з ОСОБА_4 , за яким проводились часткові стягнення. ОСОБА_4 надав гарантії сплати боргу за виконавчим листом.

15.02.2016 року від Міністерства юстиції Російської Федерації отримано оновлену інформацію стосовно виконання вироку російського суду в частині цивільного позову, а також підтвердження згоди ОСОБА_4 на передачу в Україну з усвідомленням правових наслідків такої передачі.

Відповідно до вимог частини третьої статті 609 КПК України, Міністерство юстиції України в разі прийняття рішення щодо прийняття громадянина України, засудженого судом іноземної держави, для подальшого відбування покарання на території України звертається до суду з клопотанням про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України.

Відповідно до частини першої статті 610 КПК України клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України розглядає суд першої інстанції за останнім відомим місцем проживання засудженої особи в Україні або за місцем знаходження Міністерства юстиції України.

Відповідно до ч.6 ст. 610 КПК України при розгляді питання про виконання покарання суд може одночасно вирішити питання про виконання вироку суду іноземної держави в частині цивільного позову і процесуальних витрат у разі наявності відповідного клопотання.

Представник Міністерства юстиції України в судове засідання не з`явився, подав письмову заяву про розгляд клопотання за відсутністю представника.

Засуджений ОСОБА_4 про дату судового засідання не повідомлявся, оскільки відбуває покарання у вигляді довічного позбавлення волі у Російській Федерації.

Прокурор повністю підтримав клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України відносно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та просить клопотання задовольнити у повному обсязі.

Заслухавши думку прокурора, який повністю підтримав клопотання Міністерства юстиції України, у викладених в ній підставах, перевіривши матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку, що клопотання Міністерства юстиції України підлягає задоволенню з наступних підстав :

Міністерство юстиції України звернулось до суду з клопотанням про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України з дотриманням вимог ч. 3 ст. 609 КПК України.

Клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України з дотриманням вимог ч.3 ст. 609 цього Кодексу суд розглядає у відповідності до положень Конституції України, глави 46 КПК України, якими регламентовані визнання та виконання вироків судів іноземних держав та передача засуджених осіб, Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року та норм Кримінального кодексу України 1960 року.

Частиною 1 статті 9 Європейської конвенції про передачу засуджених осіб визначено, що компетентні власті держави виконання вироку визнають вирок і таким чином замінюють міру покарання, призначену в державі визначення вироку, мірою покарання, передбаченою законодавством держави виконання вироку за такий самий злочин, згідно з положеннями статті 11.

Статтею 11 Конвенції про передачу засуджених осіб встановлено, що при заміні вироку мають враховуватися зроблені щодо фактів висновки, які ясно викладені або припускаються в рішенні, ухваленому державою винесення вироку, а також не може посилюватися кримінальне покарання засудженої особи.

Відповідно до статті 2 Конвенції про передачу засуджених осіб від 21.03.1983 року, яка набрала для України чинності з 01.01.1996 року, передбачено можливість передачі особи, засудженої на території однієї держави, на територію іншої держави відповідно до положень цієї Конвенції для відбування призначеного їй покарання шляхом продовження виконання вироку одразу або на основі судової чи адміністративної постанови згідно із положенням статті 10 або визнання вироку з використанням судової або адміністративної процедури своєї держави і таким чином заміни міри покарання, призначеної в державі винесення вироку, мірою покарання, передбаченою законодавством держави виконання вироку за такий самий злочин, згідно з положеннями статті 11 цієї Конвенції.

Статтею 606 КПК України визначено умови передачі засуджених осіб для відбування покарання в України:

1) якщо ця особа є громадянином держави виконання вироку;

2) якщо вирок набрав законної сили;

3) якщо на час отримання запиту про передачу засуджений має відбувати покарання упродовж якнайменш шести місяців або якщо йому ухвалено вирок до ув`язнення на невизначений строк;

4) якщо на передачу згоден засуджений або з урахуванням його віку або фізичного чи психічного стану на це згоден законний представник засудженого;

5) якщо кримінальне правопорушення, внаслідок вчинення якого було ухвалено вирок, є злочином згідно із законодавством держави виконання вироку або було б злочином у разі вчинення на її території, за вчинення якого може бути призначено покарання у виді позбавлення волі;

6) якщо відшкодовано майнову шкоду, завдану кримінальним правопорушенням, а в разі наявності - також процесуальні витрати;

7) якщо держава ухвалення вироку і держава виконання вироку згодні на передачу засудженого.

Як вбачається з клопотання Міністерства юстиції України, довідки Департаменту паспортної роботи та громадянства державної Міграційної служби України ОСОБА_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

З доданих до клопотання матеріалів вбачається, що останнє відоме місце проживання засудженого ОСОБА_4 в Україні: АДРЕСА_1 .

До клопотання Міністерства юстиції України, разом з копією вироку Калузького обласного суду від 12.05.1999 року, ухвалою Судової палати по кримінальним справам Верховного Суду Російської Федерації від 16.08.2000 року, постановою Соль-Ілецького районного суду Оренбурзької області від 21.03.2012 року, також долучені: письмові заяви засудженого про його бажання відбувати покарання в Україні та про бажання сплати грошових коштів по виконавчим листам, копії текстів статей кримінального закону Російській Федерації, за якими засуджений ОСОБА_4 , також даними про відшкодування шкоди потерпілій ОСОБА_10 , що залишок заборгованості складає станом на 21.12.2015 року 285808 рублів 85 копійок, відомості про те, що додаткове покарання засудженому не призначалось, відомості про тривалість відбутої частини строку покарання, дані про те, що засуджений відбуває покарання в ФКУ ВК-6 УФСВП Росії у Оренбургської області, характеристику засудженого, інформацію про його стан здоров`я, опитуваний лист, копія паспорта громадянина України ОСОБА_4 , інформаційний лист Державної міграційної служби України, що ОСОБА_4 є громадянином України.

Таким чином, у відповідності до вимог чинного КПК існують всі підстави для передачі засудженого ОСОБА_4 для відбування покарання на території України.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 засуджено: вироком Калузького обласного суду від 12.05.1999 року, який ухвалою судової колегії по кримінальним справам Верховного суду Російської Федерації від 16.08.2000 року по відношенню до ОСОБА_4 залишено без змін та з урахуванням змін, внесених постановою Соль-Ілецького районного суду Оренбурзької області від 21.03.2012 року - з застосуванням ст. 69 Кримінального кодексу Російської Федерації, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, до довічного позбавлення волі за вчинення злочинів, передбачених пунктами «а, д, ж, з» частини другої ст. 105 (вбивство), частиною 3 статті 30, пунктом «ж» ч. 2 ст. 105 (замах на вбивство), п. «в» ч.3 ст. 162 (розбій) Кримінального кодексу Російської Федерації.

Засуджений ОСОБА_4 є громадянином України, який дав письмову згоду на переведення його для подальшого відбування покарання в України за вироком Калузького обласного суду від 12.05.1999 року.

До клопотання Міністерства юстиції України долучені тексти статей кримінального закону Російської Федерації, на яких ґрунтується вирок Калузького обласного суду від 12.05.1999 року з урахуванням ухвали судової колегії по кримінальним справам Верховного суду Російської Федерації від 16.08.2000 року та змін, внесених постановою Соль-Ілецького районного суду Оренбурзької області від 21.03.2012 року.

Згідно з ч. 3ст. 610 КПК України під час розгляду клопотання Міністерства юстиції України суд визначає статті (частини статей) закону України про кримінальну відповідальність, яким передбачена відповідальність за кримінальне правопорушення, вчинене засудженим громадянином України, і строк позбавлення волі, визначений на підставі вироку іноземної держави.

Так, дії ОСОБА_4 кваліфіковані вироком Калузького обласного суду від 12.05.1999 року з урахуванням ухвали судової колегії по кримінальним справам Верховного суду Російської Федерації від 16.08.2000 року та змін, внесених постановою Соль-Ілецького районного суду Оренбурзької області від 21.03.2012 року, а саме:

- за п.п. «а, д, ж, з,» ч. 2 ст. 105 КК РФ (умисне вбивство), як вбивство

а) двох або більш осіб;

д) вчинене з особливою жорстокістю;

ж) скоєне групою осіб, групою осіб за попередньою змовою чи організованою групою;

з) з корисливих мотивів або по найму, а рівно зв`язане з розбоєм, здирством або бандитизмом;

і карається позбавленням волі на строк від восьми до двадцяти років або смертною стратою або довічним позбавленням волі.

За зазначені дії в Україні встановлена кримінальна відповідальність за п.п. «а», «г», «е», «і» ст.93 КК України « Умисне вбивство при обтяжуючих обставинах» Кримінального кодексу України 1960 року, як умисне вбивство: а) з корисливих мотивів; г) двох або більше осіб; е) вчинене з особливою жорстокістю або способом, небезпечним для життя багатьох осіб; і) вчинене за попереднім зговором групою осіб або організованою групою та карається позбавленням волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років або довічним позбавленням волі, з конфіскацією, крім того, майна у випадках, передбачених пунктом "а" цієї статті.

- частиною 3 статті 30 КК РФ (готування до злочину та замах на вбивство) замахом на злочин визнаються умисні дії (бездіяльність) особи, безпосередньо направлені на вчинення злочину, якщо при цьому злочин не було доведено до кінця з незалежних від цієї особи обставин.

За зазначені дії в Україні встановлена кримінальна відповідальність за ст. 17 КК України «Відповідальність за готування до злочину і за замах на злочин» Кримінального кодексу України 1960 року. Готуванням до злочину визнається підшукання або пристосування засобів чи знарядь або інше умисне створення умов для вчинення злочину. Замахом на злочин визнається умисна дія, безпосередньо спрямована на вчинення злочину, якщо при цьому злочин не було доведено до кінця з причин, що не залежали від волі винного. Покарання за готування до злочину і замах на злочин призначається за законом, який передбачає відповідальність за даний злочин. Призначаючи покарання, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності дій, вчинених винним, ступінь здійснення злочинного наміру і причини, через які злочин не було доведено до кінця.

- п. «в» ч.3 ст. 162 КК РФ (розбій), як розбій скоєний

в) спричинення тяжкої шкоди здоров`ю потерпілому, карається позбавленням волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна.

За зазначені дії в Україні встановлена кримінальна відповідальність за ст. 142 ч.3 КК України «Розбій» Кримінального кодексу України 1960 року, Розбій, поєднаний з спричиненням тяжких тілесних ушкоджень або вчинений з проникненням у житло чи особливо небезпечним рецидивістом, карається позбавленням волі на строк від шести до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна.

- стаття 69 КК РФ (призначення покарання по сукупності злочинів), а саме:

1.при сукупності злочинів покарання призначається окремо за кожен скоєний злочин.

2.якщо злочини, скоєні по сукупності, є тільки злочинами невеликої тяжкості, то остаточне покарання призначається шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим або шляхом часткового або повного складання покарань. При цьому остаточне покарання не може перевищувати максимального строку або розміру покарання, передбаченого за найтяжчий з скоєних злочинів.

3.якщо хоча б один із злочинів, скоєних по сукупності, є злочином середньої тяжкості, тяжким або особливо тяжким злочином, то остаточне покарання призначається шляхом часткового або повного складання покарань. При цьому остаточне покарання у вигляді позбавлення волі не може бути більше двадцяти п`яти років.

4.при сукупності злочинів до основних видів покарань можуть бути приєднані додаткові види покарань. Остаточне додаткове покарання при частковому або повному складанні покарань не може перевищувати максимального строку або розміру, передбаченого для даного виду покарання Загальною частиною цього Кодексу.

5.за тими ж правилами призначається покарання, якщо після винесення судом вироку по справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, скоєному їм до проголошення вироку суду по першій справі. В цьому випадку в остаточне покарання зараховується покарання, відбуте по першому вироку суду.

За зазначені дії в Україні застосовується ст.42 КК України «Призначення покарання при вчиненні кількох злочинів» Кримінального кодексу України 1960 року:

1. якщо особу визнано винною у вчиненні двох або більше злочинів, передбачених різними статтями кримінального закону, ні за один з яких її не було засуджено, суд, призначивши покарання окремо за кожний злочин, остаточно визначає покарання за їх сукупністю шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань у межах, встановлених статтею закону, яка передбачає більш суворе покарання.

2. до основного покарання може бути приєднано будь-яке з додаткових покарань, передбачених статтями закону, що встановлюють відповідальність за ті злочини, у вчиненні яких особу було визнано винною.

3. за тими ж правилами призначається покарання, коли після винесення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до винесення вироку в першій справі. В цьому разі до строку покарання зараховується покарання, відбуте повністю чи частково за першим вироком.

Відповідно до ч.4 п.2 ст.610 КПК України - при визначенні строку покарання у виді позбавлення волі, що підлягає відбуванню на підставі вироку суду іноземної держави, суд дотримується тривалості призначеного таким вироком покарання, крім таких випадків:

1) якщо законом України про кримінальну відповідальність за кримінальне правопорушення максимальний строк позбавлення волі є меншим, ніж призначений вироком суду іноземної держави, суд визначає максимальний строк позбавлення волі, передбачений кримінальним законом України;

2) якщо строк покарання, призначений вироком суду іноземної держави, є меншим, ніж мінімальний строк, передбачений санкцією статті Кримінального кодексу України за відповідне кримінальне правопорушення, суд дотримується строку, визначеного вироком суду іноземної держави.

Приводячи вищезазначений вирок Російської Федерації у відповідність з кримінальним законодавством України згідно до вимог ч.4 п.2 ст.610 КПК України, суд враховує, що призначене ОСОБА_4 покарання за вироком Калузького обласного суду від 12.05.1999 року з урахуванням ухвали судової колегії по кримінальним справам Верховного суду Російської Федерації від 16.08.2000 року та змін, внесених постановою Соль-Ілецького районного суду Оренбурзької області від 21.03.2012 року за своїм видом і тривалістю, є сумісним із законодавством України.

ОСОБА_4 висловив бажання бути переданим в Україну, що підтверджується його письмовою заявою, написаною особисто ОСОБА_4 , підпис якого на вказаній заяві засвідчена начальником ФКУ ВК -6 УФСВП Росії у Оренбургської області.

Таким чином суд приходить до висновку, що вирок Калузького обласного суду від 12.05.1999 року з урахуванням ухвали судової колегії по кримінальним справам Верховного суду Російської Федерації від 16.08.2000 року та змін, внесених постановою Соль-Ілецького районного суду Оренбурзької області від 21.03.2012 року, яким ОСОБА_4 визнано винним у скоєнні злочинів передбачених пунктами «а, д, ж, з» частини другої ст. 105 (вбивство), частиною 3 статті 30, пунктом «ж» ч. 2 ст. 105 (замах на вбивство), п. «в» ч.3 ст. 162 (розбій) Кримінального кодексу Російської Федерації та призначено покарання з застосуванням ст. 69 КК Російської Федерації, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, у вигляді довічного позбавлення волі, слід привести у відповідність із законодавством України, та вважати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, засудженим

- за п.п. «а», «г», «е» «і» ст.93 КК України 1960 року - до довічного позбавлення волі;

- за ч.2 ст. 17, п. «і» ст. 93 КК України 1960 року - до 13 (тринадцяти) років позбавлення волі;

- за ч.3 ст.142 КК України 1960 року - до 10 (десяти) років позбавлення волі,

Згідно ч.1 ст.42 КК України 1960 року, призначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у вигляді довічного позбавлення волі з відбуванням покарання в кримінально-виконавчій установі.

Відповідно до вироку Калузького обласного суду від 12.05.1999 року засуджений ОСОБА_4 солідарно із засудженими ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , та ОСОБА_9 повинні сплатити на корить ОСОБА_10 300 тисяч рублів в рахунок відшкодування моральної шкоди, 23 тисячі 700 рублів в рахунок відшкодування матеріального збитку та 100 рублів витрат на юридичну допомогу. Згідно довідки бухгалтерії ФКУ «Виправна колонія № 6 УФСВП Росії по Оренбурзькій області» в установі знаходиться виконавчий лист про стягнення коштів з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_10 323800 руб. 50 коп. Всього утримано і перераховано по виконавчому листу 37991 руб. 85 коп. Залишок заборгованості станом на 21.12.2015 року складає 285808 руб. 15 коп.

ОСОБА_4 висловив згоду на сплату грошових коштів по виконавчому листу, що підтверджується його письмовою заявою, написаною особисто ОСОБА_4 , підпис якого на вказаній заяві засвідчений начальником ФКУ ВК -6 УФСВП Росії у Оренбургської області.

Враховуючи, що засуджений ОСОБА_4 надав гарантії відшкодування шкоди, завданої злочином, за вироком російського суду, тому суд вважає можливим стягнути з ОСОБА_4 суму моральної та матеріальної шкоди на користь потерпілої з урахуванням часткових відрахувань за виконавчим листом та у відповідності до курсу Національного Банку України.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 11 Європейської конвенції про передачу засуджених осіб, ст.ст. 370-372, 395, 537, 539, 606, 609-610 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:
Клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України відносно засудженого ОСОБА_4 - задовольнити.

Вирок Калузького обласного суду від 12.05.1999 року з урахуванням змін, внесених постановою Соль-Ілецького районного суду Оренбурзької області від 21.03.2012 року, яким ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Борщеве, Навлинського району Брянської області, Російська Федерація, громадянин України, визнаний винним та засуджений за п.п. «а», «д», «ж», «з» ч.2 ст.105, ч.3 ст.30 п. «ж», ч.2 ст.105, п. «в» ч.3 ст.162, ст.69 Кримінального кодексу Російської Федерації, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, до довічного позбавлення волі з відбуванням покарання в виправній колонії особливого нагляду, привести у відповідність із законодавством України.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Борщеве, Навлинського району Брянської області, Російська Федерація, громадянина України, вважати засудженим:

- за п.п. «а», «г», «е» «і» ст.93 КК України 1960 року - до довічного позбавлення волі;

- за ч.2 ст. 17, п. «і» ст. 93 КК України 1960 року - до 13 (тринадцяти) років позбавлення волі;

- за ч.3 ст.142 КК України 1960 року - до 10 (десяти) років позбавлення волі,

Згідно ч.1 ст.42 КК України 1960 року призначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у вигляді довічного позбавлення волі з відбуванням покарання в кримінально-виконавчій установі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с.Борщеве, Навлинського району Брянської області, громадянину України, рахувати з 27 грудня 1997 року за вироком Калузького обласного суду Російської Федерації від 19.05.1999 року.

Запобіжний захід ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою - залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Борщеве, Навлинського району Брянської області, Російська Федерація, громадянина України на користь ОСОБА_10 у відшкодування моральної та матеріальної шкоди у розмірі 285808 рублів 85 копійок в гривневому еквіваленті по курсу Національного банку України.

Ухвала, може бути оскаржена в апеляційному порядку органом, що подав клопотання, особою, щодо якої вирішено питання про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України, та прокурором протягом семи діб з дня проголошення ухвали судом першої інстанції.

Копію ухвали суду негайно направити до Міністерства юстиції України та центрального органу виконавчої влади у сфері виконання покарань в Україні

Суддя ОСОБА_1