справа № 208/2856/16-к
№ провадження 1-кп/208/364/16
ВИРОК
Іменем України
16 червня 2016 р. м. Дніпродзержинськ
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Дніпродзержинська, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, маючого базову загальну середню освіту, не працюючого, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз:
- 30.07.2014 р. Заводським районним судом м. Дніпродзержинська, Дніпропетровської області, який в подальшому було змінено ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 14.01.2015 року за ч. 2 ст. 186, ст. 69, 70 КК України до 3-х років і 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання строком на 3 роки,-за обвинуваченням у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.186 КК України, -
Обвинувачений ОСОБА_4 , будучи раніше судимим по ч. 2 ст. 186 КК України судимість в установленому законом порядку не знята і не погашена, повторно 12.03.2016 року с 17.00 годині, побачивши раніше незнайому йому потерпілу ОСОБА_6 , яка стояла навпроти будинку АДРЕСА_2 , з поліетиленовим пакетом білого кольору у правій руці та, реалізовуючи раптовий виниклий у нього умисел на відкрите, із корисливого мотиву, викрадення чужого майна, підійшов ззаду де ОСОБА_6 та, просунувши руку до зазначеного вище поліетиленового пакету, шляхом ривк> витягнув з пакету гаманець, в якому знаходились 210 (двісті десять) гривень та, з місця злочин втік, розпорядившись викраденим на власний розсуд.
Обвинувачений ОСОБА_7 свою провину у скоєні грабіжу, при вищезазначених обставинах, визнав повністю, та суду пояснив, що, дійсно 12.03.2016 року, біля будинку № 3 по вулиці Васильєвській в м. Дніпродзержинську він вихватив з пакету, який тримала в руках раніше йому незнайома ОСОБА_8 , гаманець і втік. В гаманці було 210 грв., які він потратив на власні потреби.
З урахуванням того, що обвинувачений ОСОБА_7 свою провину у відкритому викраденні чужого майна визнав у повному обсязі, суд, відповідно до ч. 4 ст. 349 КПК України, за згодою всіх учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин і переконався у добровільності їх позиції, та роз`яснив, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Допитавши обвинуваченого, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що обвинувачений ОСОБА_7 винний у скоєнні злочину передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України - у відкритому викраданні чужого майна (грабіж), вчиненому повторно.
Відповідно до змісту ст. ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Судом враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину який, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до тяжких злочинів та дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 : -раніше судимого, який, не відбувши покарання за попереднім вироком, вчинив новий злочин; а також обставини, що пом`якшують покарання, до яких суд відносить: визнання обвинуваченим своєї провини та щире каяття, за місцем мешкання характеризується задовільно, сприяв розкриттю злочину; і те, що обтяжуючих обставин не встановлено.
З урахуванням вищенаведеного, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження скоєння ним нових злочинів, неможливо без ізоляції його від суспільства.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська, Дніпропетровської області від 30.07.2014 року, який в подальшому було змінено ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 14.01.2015 року, ОСОБА_4 було засуджено за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців, та на підставі ст. 75 КК України його від відбуття покарання було звільнено з іспитовим строком на три роки.
Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановления вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 367- 374 КПК України суд, -
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання, у вигляді позбавлення волі строком на чотири роки.
Згідно ч.І ст. 71 КК України, до покарання призначеного цим вироком приєднати частково невідбуту частину покарання за вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська, Дніпропетровської області від 30.07.2014 року, який в подальшому було змінено ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 14.01.2015 року і остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі строком на чотири роки і один місяць.
Строк відбування покарання відраховувати ОСОБА_4 з моменту затримання, а саме - з 31.03.2016 року, залишивши відносно ОСОБА_4 міру запобіжного заходу, до набрання вироком законної сили, тримання під вартою.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, в строк відбуття призначеного покарання зарахувати строк попереднього ув`язнення ОСОБА_9 з 31.03.2016 року до набрання вироком законної сили у співвідношенні один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення-еудом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1