Провадження № 1-в/643/186/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11.03.2016 року Московський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові подання начальника Московського РВ КВІ УДПтСУ в Харківській області ОСОБА_3 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного судом покарання відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Харкова, громадянина України, не одруженої, з середньою освітою, не працюючої, вагітної на 30 неділі, раніше не судимої, зареєстрованої за адресою АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , засудженої вироком Московського районного суду м. Харкова від 08.12.2014 р. за ч. 1 та 2 ст. 185, ст. 70 КК України до трьох років позбавлення волі, на підставі ст. ст. 75-76 КК України, звільнена від відбування покарання з встановленням двох років іспитового строку, -
в с т а н о в и в:
Вироком Московського районного суду м. Харкова від 08.12.2014 року ОСОБА_4 визнана винною у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1, 2 ст. 185 КК України і засуджена до трьох років позбавлення волі.
Відповідно до ст. ст. 75, 76 КК України ОСОБА_4 від покарання була звільнена з випробуванням, іспитовим строком на два роки з покладенням на неї обов`язків не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, періодично з`являтися на реєстрацію до інспекції.
20.01.2015 року ОСОБА_4 поставлена на облік до Московському РВ КВІ УДПтСУ в Харківській області і їй було роз`яснено порядок та умови відбуття покарання, а також наслідки невиконання обов`язків покладених судом, про що були відібрані пояснення і підписка та винесена постанова про встановлення днів явки для реєстрації.
16.02.2016 р. начальник Московського РВ КВІ УДПтСУ в Харківській області ОСОБА_3 звернулась до суду з поданням про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного судом покарання відносно ОСОБА_4 , посилаючись на те, що засуджена, яка попереджалась, що у разі ухилення від виконання своїх обов`язків вона буде направлена відбувати призначене їй вироком суду покарання, протягом іспитового строку покладені судом обов`язки не виконала. Протягом іспитового строку засуджена не з`явилася на реєстрацію 19.05.2015 р., 21.07.2015 р., про причини неявки не повідомляла і не надала виправдовуючи документів, чим порушила обов`язок згідно п. 4 ст. 76 КК України, покладений на неї судом, за що їй виносились застереження у виді письмового попередження, додатково роз`яснювались порядок та умови звільнення від відбування покарання, а також правові наслідки за невиконання покладених на неї судом обов`язків. Окрім цього ОСОБА_4 змінила місце мешкання, не повідомивши про це кримінально-виконавчу інспекцію Московського району м. Харкова, за що їй знову було винесено застереження у виді письмового попередження.
Інспектор КВІ ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилась, надавши до суду письмову заяву про розгляд подання за її відсутності.
Прокурор ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, надавши суду письмову заяву про розгляд подання за його відсутності, .
Засуджена ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що двічі не з`явилась на реєстрацію, оскільки не могла виїхати з Харківської області, про що письмово пояснила в КВІ. Окрім цього змінила місце мешкання, оскільки є вагітною на 30 неділі та вирішила проживати з батьком майбутньої дитини, а не повідомила КВІ так як забула. Просила суд не позбавляти волі.
Суд, вислухавши пояснення засудженої, дослідивши матеріали подання, встановив.
Згідно з ч. 2 ст. 78 КК України, суд за поданням органу, який здійснює контроль за перевіркою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення від відбування покарання та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання у разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК України, або систематичного вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.
Відповідно до роз`яснень, викладених в п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику призначення судами кримінального покарання" № 7 від 24 жовтня 2003 року, суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.
При скасуванні звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням суд зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у поданні органу, що відає відбуванням покарання, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення.
Згідно зі ст. 166 Кримінально-виконавчого кодексу України у разі ухилення засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, від виконання обов`язків, які покладені на нього судом, або порушення громадського порядку, за яке його було притягнуто до адміністративної відповідальності, кримінально-виконавча інспекція застосовує до нього застереження у виді письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.
Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 537 КПК України скасування звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням, призначеного вироком суду відповідно до ст. 75 КК України, щодо засудженого здійснюється за поданням органу, який відає відбуванням покарання за наявності підстав, передбачених ч. 2 ст. 78 КК України.
Як встановлено в судовому засіданні, засуджена ОСОБА_4 за час перебування на обліку порушила покладені на неї судом обов`язки та умови відбування звільнення від покарання з випробуванням, а саме двічі не з`явилася на реєстрацію у визначений день. Однак надала письмові пояснення з цього приводу, самостійно з`явившись до КВІ.
Відповідно до довідки-характеристики засуджена змінила місце мешкання, однак до адміністративної відповідальності не притягувалась.
Окрім цього, згідно виписки з історії родів № 89 від 26.01.2016 року ОСОБА_4 перебуває на обліку у зв`язку з вагітністю (а. с. 62).
Засуджена в судовому засіданні вказала, що неявка на реєстрацію до КВІ зумовлена тим, що в неї не було можливості заздалегідь виїхати з Харківської області де вона гостила у бабусі. Вона не мала умислу в приховуванні свого місця перебування.
Суд дослідивши матеріали справи, взявши до уваги пояснення засудженої дійшов висновку, що в діях засудженої, що потягли порушення правил відбування, відсутній прямий умисел порушення, покладених на неї вироком суду обов`язків. Так засуджена в судовому засіданні надала пояснення щодо причин неявки в установлений термін. Винність засудженої у скоєнні будь-якого іншого кримінального правопорушення не встановлена судом, ОСОБА_4 бажає стати на шлях виправлення.
За таких обставин суд дійшов висновку про відмову у задоволенні подання.
На підставі викладеного, керуючись ч. 2 ст. 78 КК України, ст. 166 КВК України ст.ст. 376 ч. 2, 537, 539 КПК України, -

у х в а л и в:
В задоволенні подання начальника Московського РВ КВІ УДПтСУ в Харківській області ОСОБА_3 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та про направлення ОСОБА_4 для відбування покарання призначеного вироком Московського районного суду м. Харкова від 08.12.2014 року - відмовити.
Матеріали особової справи відносно ОСОБА_4 повернути до Московського РВ КВІ УДПтСУ в Харківській області.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області, через Московський районний суд м. Харкова протягом семи днів з моменту її оголошення.
Суддя ОСОБА_1