Машівський районний суд Полтавської області
Справа № 531/900/16-к
Номер провадження 1-кс/540/109/16
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21.07.2016 року Слідчий суддя Машівського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 , розглянувши клопотання слідчого Карлівського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_2 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000717 від 09.11.2015, -

в с т а н о в и л а :

20.07.2016 до суду надійшло клопотання слідчого, в якому він просить накласти арешт на вальцовий борошномельний комплекс з елементами модернізації конструктивних частин фірми «Zafer Degirmen Makinalari» 1989 року випуску, що належить ПП «Карлівкамлин» та знаходиться в АДРЕСА_1 .

Клопотання обґрунтоване тим, що органом досудового слідства проводиться розслідування злочину, передбаченого ст. 190 ч.1 КК України на підставі заяви ОСОБА_3 , про те, що 23.10.2015 ОСОБА_4 шляхом обману та зловживання довірою заволодів указаним вальцовим борошномельним комплексом, який знаходиться в приміщені цеху ОСОБА_4 в АДРЕСА_1 . В ході досудового розслідування було встановлено, що потерпілий являється директором ПП «Карлівкамлин», яке є правонаступником ПП «ПолтаваМлин», учасниками якого є дві фізичні особи, одна з яких не маючи права приймати одноособово рішення про відчуження майна, 12.06.2015 продала борошномельний комплекс ОСОБА_5 . В подальшому останній уклав договір оренди комплексу з ТОВ «Нігма-С». 05.09.2015 укладено договір №2 купівлі-продажу спірного майна, за яким комплекс придбав громадянин Туречини ОСОБА_6 , але позбавлений можливості ним розпоряджатися.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 171 КПК України,у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Однак, в порушення п.1 ч. 2 ст. 171 КПК України, в клопотанні слідчого, погодженого прокурором, про арешт майна, не зазначено підстави і мета, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна (частини 1-6 ст. 170 КПК України в редакції Закону № 1019-VIII від 18.02.2016р.).
Так, ч. 1 ст. 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Відповідно до ч.2 цієї ж статті арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Проте, з клопотання слідчого про арешт майна та доданих до нього документів не зрозуміло який вид арешту майна (у вигляді заборони або обмеження права на відчуження, розпорядження та/або користування майном) слідчий просить застосувати в даному випадку. У клопотанні не зазначено про те, чи це майно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації, воно необхідно для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Також у клопотанні відсутнє обґрунтування необхідності арешту зазначеного у клопотанні майна саме з зазначенням процесуального статусу його власників (підозрюваний, обвинувачений, засуджений, третя особа) відповідно до положень ст.170 КПК України.
Крім того, до клопотання не додані документи та інші матеріали, якими слідчий обґрунтовує клопотання, у тому числі щодо наявності обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність. Додані до клопотання документи свідчать про належність борошномельного комплекса ОСОБА_5 , а не ОСОБА_7 , статус якого в кримінальному провадженні також незрозумілий.
Слідчий, виклавши прохання накласти арешт на борошномельний комплекс, вказав суперечливі дані про належність майна. Так, вказуючи про належність комплексу ПП«Карлівкамлин», слідчий надає договір купівлі-продажу, за яким майно належить ОСОБА_5 . Також в клопотанні зазначено про ще один договір купівлі- продажу, згідно яким комплекс придбав вже громадянин Туречени ОСОБА_6 . Тобто документів, що підтверджують право власності на майно суду не надано.
Відповідно ч. 3 ст. 172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.
За таких обставин, враховуючи те, що подане прокурором клопотання не відповідає вимогам ст. 171 КПК України, воно підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 171, 172 КПК України, -
у х в а л и л а :
клопотання слідчого Карлівського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_2 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000717 від 09.11.2015 повернути слідчому Карлівського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_2 для усунення недоліків.
Термін усунення недоліків закінчується 25 липня 2016 року.
Встановити строк усунення недоліків - сімдесят дві години.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: