25.08.2016 Справа №607/8478/13-к
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кіровограда, українки, громадянки України, не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , жительки АДРЕСА_2 , раніше не судимої,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.191 КК України,-
В судовому засіданні прокурор просить призначити кримінальне провадження до судового розгляду, оскільки підстав для повернення обвинувального акту чи закриття кримінального провадження немає.
Інші учасники кримінального провадження не заперечували проти призначення справи до судового розгляду.
Суд, ознайомившись з обвинувальним актом та заслухавши думку учасників підготовчого судового засідання вважає, що даний обвинувальний акт необхідно повернути прокурору з наступних підстав.
Відповідно до ч.3 ст.415 КПК України, висновки і мотиви, з яких скасовані судові рішення, є обов`язковими для суду першої інстанції при новому розгляді.
В ухвалі апеляційного суду Тернопільської області від 20 липня 2016 року зазначено, що згідно диспозиції ст.191 КК України вказана норма встановлює кримінальну відповідальність за привласнення майна шляхом зловживання службовим становищем, ні в матеріалах досудового розслідування, ні у вироку суду не зазначено, які саме обов`язки, відповідно до займаної посади, було покладено на ОСОБА_5 , чи була вона з ними ознайомлена, внаслідок чого оголошена ОСОБА_5 підозра у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.191 КК України, а саме: привласнення чужого майна, яке було їй ввірене, є неконкретною, яка не тільки не дозволила суду першої інстанції встановити ступінь вини обвинуваченої, а й постановити законний та обгрунтований вирок. Більш того, оскільки до матеріалів кримінального провадження не було долучено документу, який би свідчив про круг обов`язків ОСОБА_5 , відповідно учасники процесу, так само, як і суд, не мали можливості ознайомитися з ним для того, щоб переконатися в обгрунтованості оголошеної підозри.
Згідно п.13 ч.1 ст.3 КПК України, обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому КПК України.
Статтею 291 КПК України встановлені вимоги до обвинувального акту та до реєстру матеріалів досудового розслідування. Так, відповідно до п.5 ч.2 ст.291 КПК України, обвинувальний акт має містити такі відомості: виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Проте, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 не відповідає вимогам ст.291 КПК України, оскільки не містить формулювання обвинувачення.
Так, виклад змісту обвинувального акту, з врахуванням ухвали апеляційного суду Тернопільської області від 20 липня 2016 року, дає підстави стверджувати, що прокурором не висунуто ОСОБА_5 обвинувачення у вчиненні нею злочину, передбаченого ч.1 ст.191 КК України.
Невизначеність прокурора в обвинувальному акті щодо вказаних фактичних обставин та формулювання обвинувачення позбавляє суд у подальшому можливості визначити межі судового розгляду стосовно обвинуваченої з огляду на п.13 ч.1 ст.3 та ч.1 ст.337 КПК України, відповідно до яких судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту. Неконкретність обвинувачення заздалегідь перекладає по суті на суд обов`язок по збиранню доказів обвинувачення, зокрема в частині розкриття конкретного змісту вказаних вище обставин, що є неприпустимим з огляду на принцип змагальності сторін у кримінальному процесі.
Відповідно до п.3 ч.3 ст.314 КПК України, у разі невідповідності обвинувального акту вимогам КПК України, суд у підготовчому судовому засіданні повертає обвинувальний акт прокурору.
Таким чином, в зв`язку з допущеними порушеннями при викладі обвинувачення, судом встановлено, що даний обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України, що унеможливлює призначення кримінального провадження з даним обвинувальним актом до судового розгляду.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.291, 314, 395 КПК України, суд,-
п о с т а н о в и в :
Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції може бути подана через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом семи днів з дня її оголошення.
Головуючий суддя ОСОБА_1