Справа № 128/3943/15-к
ВИРОК
Іменем України
15 березня 2016 року місто Вінниця
Вінницький районний суд Вінницької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі - ОСОБА_2 , за участю: прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гибалівка, Шаргородського району Вінницької області, українця, громадянина України, з середньою освітою, працюючого рентген лаборантом в Шаргородській центральній районній лікарні, раніше не судимого, холостого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений солдат ОСОБА_4 призваний під час мобілізації 28 серпня 2014 року ІНФОРМАЦІЯ_2 до військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, де проходив військову службу на посаді санітарного інструктора роти оперативного призначення батальйону оперативного призначення.
17 березня 2014 року ОСОБА_5 . Президента України №303/2014 оголошено часткову мобілізацію в України та відповідно до ст.. 1 Закону України «Про мобілізацію та мобілізаційну підготовку» саме з 17 березня 2014 року в країні почав діяти особливий період, який діє по даний час.
10 травня 2015 року обвинувачений солдат ОСОБА_4 будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період військової частини НОМЕР_1 , яка приймає участь в проведенні Антитерористичної операції, в порушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, ст.ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи умисно , нез`явився вчасно на службу без поважних причин, що вчинив в умовах особливого періоду, а саме - до підрозділу військової частини НОМЕР_1 , що дислокується в АДРЕСА_2 . Знаходячись за межами підрозділу військової частини НОМЕР_1 , солдат ОСОБА_4 в період з 10 травня 2015 року по 07 липня 2015 року проводив час на власний розсуд за адресою: АДРЕСА_1 , допомагаючи по господарству батькам.
07 липня 2015 року солдат ОСОБА_4 прибув до військової прокуратури Вінницького гарнізону (м. Вінниця, вул. Червоноармійська, 105) за викликом та в подальшому повернувся до військової частини НОМЕР_1 , тобто був відсутній на службі понад один місяць.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , визнав себе винним за ч.4 ст.407 КК України повністю та суду показав, що дійсно 10 травня 2015 року, без поважних причин не з`явився до підрозділу військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) та в подальшому проводив час на власний розсуд, проживаючи за адресою: АДРЕСА_1 , допомагаючи по господарству батькам, і лише 7 липня 2015 року прибув до військової частини. В скоєному щиро розкається.
Враховуючи думку учасників судового провадження, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, суд, визнав недоцільним досліджувати докази по кримінальному провадженню стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються. Суд визнав за необхідне обмежитись допитом обвинуваченого та дослідженням доказів стосовно особи обвинуваченого. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст встановлених досудовим слідством обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає, а також судом роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавлені можливості оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Судом встановлено, що обвинувачений солдат ОСОБА_4 вчинив нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинені в умовах особливого періоду та його дії вірно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 4 ст. 407 КК України.
В судовому засіданні прокурор просив при обрані судом покарання обвинуваченому, застосувати положення ч.1 ст. 69 КК України та призначити ОСОБА_4 покарання у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян , що становить 1700 гривень.
При обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про його особу, який офіційно працює рентген- лаборантом в Шаргородській центральній районній лікарні, має середньомісячний заробіток в 2200 грн., постійне місце мешкання, раніше не судимий , за яким характеризується задовільно, у лікарів психіатра та нарколога на обліку не перебуває.
В якості обставин, які пом`якшує покарання обвинуваченого, суд враховує його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та є учасником АТО в складі в/ч НОМЕР_1 Західного ОТО НГУ.
Обставин, що обтяжують його покарання, судом не встановлено.
Частиною 1 статті 69 КК України, передбачено, що при наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційний злочин, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу.
З урахуванням особи обвинуваченого ОСОБА_4 , який раніше не судимий, веде позивний образ життя, працює, отримує заробітну плату, має постійне місце мешкання; при наявності трьох пом`якшують покарання, а саме щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та є учасником АТО в складі в/ч НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , що суд вважає істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, та відсутністю обставин, що обтяжують його покарання, суд вважає у відповідності до ч.1 ст.69 КК України, за можливе перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ч.4 ст. 407 КК України , як штраф .
І саме таке покарання обвинуваченому, суд вважає, буде справедливим та достатнім, сприяти його виправленню та попередженню вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Підстав для обрання обвинуваченому заходів забезпечення кримінального провадження судом не вбачається.
Цивільний позов та судові витрати по кримінальному провадженню відсутні.
Питання про долю речових доказів перед судом не порушувалось.
Керуючись ст.ст.349, 373, 374 КПК України, суд -
З А С У Д И В:
Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.407 КК України та призначити йому покарання із застосування положень ч.1ст.69 КК України у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян , що становить 1700 ( одна тисяча сімсот ) гривень.
Вирок суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Вінницької області через Вінницький районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок суду з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду, відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку.
Суддя: