Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-кп/781/204/16 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 309 (229-5, 229-8) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25.02.2016 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кіровограді кримінальне провадження № 0000788 за апеляційною скаргою прокурора на вирок Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 01 грудня 2015 року, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, уродженку та мешканку АДРЕСА_1 , неодружена, не працює, має на утриманні непрацездатну матір, раніше судиму:

- 07.02.2014 року вироком Новоукраїнського районного суду за ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 317 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією мана, ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 17.06.2014 року вирок Новоукраїнського районного суду від 07.02.2014 року скасовано в частині засудження за ч. 2 ст. 307 та ч. 1 ст. 317 КК України, а кримінальне провадження в цій частині закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, в частині засудження за ч. 2 ст. 309 КК України вирок Новоукраїнського районного суду змінено та дії перекваліфіковано на ч. 1 ст. 309 КК України та призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців 26 днів та звільнено з-під варти в залі судових засідань за відбуванням строку покарання, судимість в установленому законом порядку не знята та непогашена,

визнано винною та засуджено:

-за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців та покладенням обов`язків, передбачених п.п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертних досліджень та судових експертиз в розмірі 460 грн.

Доля речових доказів вирішена відповідно до ст.100 КПК України

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_8 ,

захисника-адвоката ОСОБА_9 ,

обвинуваченої ОСОБА_6

ВСТАНОВИЛА:
Вироком суду першої інстанції ОСОБА_7 визнана винною та засуджена за те, що вчинила незаконне придбання, зберігання та виготовлення наркотичних засобів без мети збут, повторно, за наступних обставин.

28.08.2015 року під час огляду місця події в домоволодінні, що розташоване за адресою АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_10 та де зареєстрована і проживає ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з господарської будівлі, розташованої біля будинку вилучено емальовану каструлю та ложку з нашаруваннями речовини з різким запахом ацетону, тканину з речовиною рослинного походження зеленого кольору, пляшку з розчинником та рідину з каструлі з різким запахом ацетону. Встановлено, що невідомий чоловік, 26.08.2015 року приніс ОСОБА_6 , 2 кущі рослини маку, які вона купила за пляшку горілки, тобто здійснила незаконне придбання, після чого залишила в себе, тобто здійснила незаконне зберігання, а наступного дня подрібнила рослини маку та за допомогою електричної плитки, посуду та розчинника почала варити з нього наркотичні засоби для особистого вжитку, без мети збуту, оскільки періодично вживає наркотичні засоби шляхом прийому внутрішньо або шляхом ін`єкцій, тобто здійснила незаконне виготовлення.
Згідно висновку судово-хімічної експертизи № 769 від 01.09.2015 року речовини жовтувато-коричневого кольору нашаровані на каструлі та ложці є частинами рослини мак снотворний в пилоподібному стані. Надана на дослідження рідина темно-зеленого кольору містить у своєму складі концентрат макової соломи (опій екстракційний). Маса концентрату макової соломи (опію екстракційного) в перерахунку на суху речовину становить 2,354 г. В прозорій безбарвній рідині наркотичних алкалоїдів опію не виявлено. Надана на експертизу речовина рослинного походження є маковою соломою. Маса макової соломи в перерахунку на суху речовину становить 62,186 г.
В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_7 скасувати у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через м`якість та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Ухвалити новий вирок, яким визнати винною ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.
Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що районним судом при призначенні обвинуваченій покарання, належним чином не враховано, що вчинене кримінальне правопорушення є злочином середньої тяжкості, особу обвинуваченої, яка раніше судима, має незняту та непогашену у встановленому порядку судимість. Також апелянт зазначає, шо ухвалюючи рішення про звільнення ОСОБА_7 від відбуття призначеного покарання із застосуванням положень ст. 75 КК України суд вказав, що остання за місцем проживання характеризується позитивно, у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, має на утримання маму похилого віку та брати інваліда. Однак в судовому засідання сторона захисту не навела належних даних на підтвердження обставини щодо утримання вказаних осіб. Крім того вказує на те, що з характеризуючих даних та допиту свідка ОСОБА_11 , який є дільничним інспектором та обслуговує територію, на якій проживає ОСОБА_7 встановлено, що за її адресою часто відбуваються факти насильства в сім`ї, він неодноразово викликався і саме під час чергового виклику було виявлено факт виготовлення наркотичного засобу.
Вказане свідчить про те, що призначене ОСОБА_7 покарання із застосуванням ст. 75 КК України, на переконання апелянта не відповідає його меті, яка визначена у ст. 50 КК України внаслідок м`якості.
На апеляційну скаргу прокурора обвинуваченою ОСОБА_7 та її захисником адвокатом ОСОБА_9 подані заперечення, в яких вони стверджують про безпідставність викладених у скарзі доводів, у зв`язку з чим просять залишити її без задоволення, а вирок суду першої інстанції без зміни.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав свою апеляційну скаргу та просив її задовольнити, пояснення обвинуваченої ОСОБА_7 та в її інтересах захисника адвоката ОСОБА_9 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора і просили вирок суду першої інстанції залишити без змін, оскільки вважали його законним та обґрунтованим, перевіривши матеріали кримінального провадження, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає, з таких підстав.
Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження і підтверджуються детально наведеними у вироку доказами, які суд всебічно, повно та об`єктивно дослідив, правильно оцінив.

Зважаючи на те, що фактичні обставини вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, доведеність вини та правильність кваліфікації її дій за ч. 2 ст. 309 КК України ніким із учасників судового провадження, а також прокурором в апеляції не оспорюються, а тому відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України колегією суддів не перевіряються.

За вказаних обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про доведеність вини обвинуваченої ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення та правильно кваліфікував її дії за ч. 2 ст. 309 КК України, як незаконне придбання, зберігання та виготовлення наркотичних засобів без мети збуту, вчинене повторно.

Перевіркою матеріалів кримінального провадження, будь-яких порушень вимог кримінального процесуального законодавства під час проведення досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження, які б давали підстави для скасування вироку суду першої інстанції, колегія суддів не встановила.

Як убачається з вироку, при призначенні ОСОБА_7 покарання суд першої інстанції, відповідно до вимог ст. 65 КК України, врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, що відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченої, яка за місцем проживання характеризується позитивно, має на утриманні маму похилого віку та брата інваліда, який хворий на рік, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має не зняту та непогашену судимість, обставини, які пом`якшують обвинуваченій покарання - щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відсутність обставин, які обтяжують покарання.

Водночас, зваживши всі наведені обставини у їх сукупності, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про можливість перевиховання та виправлення ОСОБА_7 без її ізоляції від суспільства, звільнивши її від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

Таким чином, призначене судом покарання, на думку колегії суддів, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових злочинів.

Що ж стосується доводів прокурора про те, що звільнення обвинуваченої ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України не відповідає вимогам ст. 50 КК України, оскільки призначено без врахування тяжкості злочину та її особи і є несправедливим внаслідок м`якості, то колегія суддів вважає їх безпідставними.

Відповідно до ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини Кримінального кодексу України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Статтею 50 КК України передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Згідно зі ст. 75 КК України, якщо суд при призначенні покарання у виді позбавлення волі та інших передбачених цим законом покарань, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приймає до уваги, що ОСОБА_7 хоча і вчинила злочин середньої тяжкості, однак тяжких наслідків не настало, кримінальне правопорушення не стосується незаконного збуту наркотичних засобів або мети збуту, - тобто не спрямоване проти здоров`я інших осіб, за місцем проживання характеризується позитивно.

Також, обвинувачена ОСОБА_7 під час розгляду кримінального провадження як в суді першої, так і суді апеляційної інстанції свою вину визнала повністю, надала пояснення, які повністю підтверджують обставини викладені в обвинувальному акті, щиро розкаялася у вчиненому, жалкувала про свої дії. Крім того зазначила, що вона є інвалідом III групи по зору.

Водночас, твердження прокурора про те, що сторона захисту не навела належних даних про обставини утримання мами похилого віку та брата інваліда, є необґрунтованими.

Так, в судовому засіданні суду апеляційної інстанції захисником надано акт обстеження виконавчого комітету Новоукраїнської міської ради Кіровоградської області № 721/02-44 від 23.02.2016 року, згідно яким ОСОБА_7 проживає разом з матір`ю ОСОБА_10 і братом інвалідом (онкохворим) ОСОБА_12 , які потребують постійної сторонньої допомоги та висновок Новоукраїнської центральної районної лікарні від 23.02.2016 року, з якого вбачається, що мати обвинуваченої є хворою та потребує постійного стороннього догляду.

З урахуванням вищевикладеного, оскільки в апеляції прокурора не наведено переконливих доводів, які б свідчили про явну несправедливість призначеного судом першої інстанції ОСОБА_7 покарання через м`якість, а тому підстав для її задоволення колегія суддів не вбачає, а вирок суду вважає законним та обґрунтованим.
Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України колегія суддів.

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.
Вирок Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 01 грудня 2015 року щодо ОСОБА_6 залишити без зміни.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Судді: (підписи)

З оригіналом згідно:
Суддя Апеляційного суду
Кіровоградської області ОСОБА_2