Справа № 191/1071/16-к
Провадження № 1-кп/191/111/16
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 липня 2016 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Синельникове кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Славгород Синельниківського району Дніпропетровської області, українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

16.01.2016 року Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним строком 2 роки,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

а також за участю:

обвинуваченого ОСОБА_4

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_4 з серпня по листопад 2015 року працював по найму (виконував ремонтні роботи) у громадянки ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 , при цьому мав безперешкодний доступ до інструменту та майна потерпілої, який зберігався в господарській будівлі вказаного домоволодіння.

17 листопада 2015 року, маючи злочинний умисел, направлений на таємне, повторне, викрадення чужого майна, виконуючи ремонтні роботи, вирішив викрасти інструмент, що належав потерпілій ОСОБА_5 .

В цей же день (17.11.15) в вечірній час доби, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, скориставшись тим, що на вулиці вже було темно, та потерпіла ОСОБА_5 перебувала в будинку, при цьому впевнившись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, з території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , викрав інструмент, що належав потерпілій, а саме: бензокосу «Goodluck G L-4300» вартість якої, згідно висновку експертизи № 70/34-251 від 23.12.2015 року становить 1620,00 грн., електрокосу «Einhell GC ЕТ 3032» вартість якої згідно висновку експерта № 70/34-251 від 23.12.2015 року становить 358, 33 грн., зварювальний апарат «Alks МАА-140/160/180/200/250» вартість якого згідно висновку експерта № 70/34-251 від 23.12.2015 року становить 1800,00 грн., електропилу «Гранит ПЛ-355/1500» вартість якої згідно висновку експерта № 70/34-251 від 23.12.2015 року становить 1210, 33 грн. Так своїми злочинними умисними діями ОСОБА_4 спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріальний збиток на загальну суму 4988 грн. 66 коп. З викраденим майном ОСОБА_4 з місця скоєння злочину зник, викраденим майном розпорядився за власним розсудом.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав повністю, щиро розкаявся в скоєному, та пояснив, що все було так як викладено в обвинувальному акті. Також пояснив, що на той час працював у потерпілої по найму, виконував ремонтні роботи та мав доступ до приміщення гаражу на території її домоволодіння. Увечері, щоб не бачила потерпіла, він викрав з гаражу зазначені в обвинувальному акті інструменти та продав їх наступного дня, за що отримав 1600 грн. Інструменти були повернуті потерпілій. Даний злочин вчинив для отримання грошей.

Оскільки учасники судового провадження не оспорювали обставин вчиненого кримінального правопорушення та не заперечували проти судового розгляду в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, відтак, у суворій відповідності до вимог ч.3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. За таких обставин суд прийняв рішення про проведення судового розгляду в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України. Прийняття такого рішення свідчить про те, що обставини, які сторони не оспорюють, будуть вважатися встановленими в судовому засіданні і суд буде це враховувати при постановленні вироку.

Крім того, це повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Враховуючи викладене вище, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 , прийшов до висновку, що його винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю та встановлена винність обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Суд, призначаючи покарання обвинуваченому, виходячи з принципу індивідуалізації покарання, враховує обставини вчинення кримінального правопорушення, тяжкість вчинення кримінального правопорушення, яке згідно з ст. 12 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, особу винного, який раніше судимий за вчинення аналогічного злочину, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, за місцем реєстрації та проживання характеризується посередньо, повністю визнав свою вину та щиро розкаявся в скоєному.

Обставиною, що пом`якшує покарання згідно ст. 66 КК України, суд враховує щире каяття.

Обставин, що відповідно до вимог ст. 67 КК України, обтяжують покарання, судом не встановлено.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Під час судового розгляду детально проаналізовано поведінку обвинуваченого після вчинення злочину, його відношення до скоєного, наслідки суспільно-небезпечного діяння, а саме, потерпілою надано суду заяву, згідно якої вона не має до обвинуваченого претензій матеріального та морального характеру та питання щодо обрання міри покарання просила вирішити на розсуд суду, відсутність у обвинуваченого будь-яких намірів уникнути кримінальної відповідальності, у зв`язку з чим та враховуючи вищевикладені обставини, суд дійшов висновку, що також при призначенні покарання має бути застосований принцип гуманізації відповідальності з врахуванням засад закріплених у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню згідно зі ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», а тому суд вважає, що покарання обвинуваченому ОСОБА_4 повинно бути обрано необхідне та достатнє для його виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень, а саме у вигляді позбавлення волі в межах санкції інкримінованої статті Кримінального Кодексу України, із застосуванням ч. 4 ст. 70, ст. 75, ст. 76 п. п. 2, 3, 4 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 369 - 371, 373 - 376 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :
Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України при сукупності злочинів частково приєднати не відбуту частину покарання за попереднім вироком Синельниківського міськрайонного суду від 16.01.2016 року та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді 4 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку 3 (три) роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України суд покладає на засудженого ОСОБА_4 обов`язки: повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; періодично з`являтися на реєстрацію до кримінально-виконавчої інспекції.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_4 не обирався.

Речові докази, що знаходяться під зберігальною розпискою у потерпілої ОСОБА_5 (а. с. 19), залишити в її володінні.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до апеляційного суду Дніпропетровської області через Синельниківський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1