Провадження № 1-кс/201/7056/2016
УХВАЛА
Іменем України
18 серпня 2016 року м. Дніпро
Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю заявника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Жовтневого ВП ДВП ГУЕП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 від 14.04.2016р. про закриття кримінального провадження № 0000708, внесеного до ЄРДР 10.08.2015р., -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська зі скаргою в порядку ст. 303 КПК України, в якій просить скасувати постанову слідчого Жовтневого ВП ДВП ГУЕП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 від 14.04.2016р. про закриття кримінального провадження № 0000708, внесеного до ЄРДР 10.08.2015р.
В обґрунтування скарги зазначив, що 08.06.2015р. він звернувся до КЗ «Стоматологічна поліклініка № 1» ДОР з питання надання йому як Почесному донору України безкоштовного позачергового протезування зубів відповідно до Закону України «Про донорство крові та її компонентів». Надав медичній комісії оригінали та копії паспорту та Посвідчення Почесного донора. Рішенням комісії від 08.06.2015р. підтверджено право на пільгове протезування та призначено його дату і час - 05.08.2016р. о 19.00 год. він прийшов на призначений час до кабінету лікаря ОСОБА_6 у супроводі ОСОБА_7 . У кабінеті окрім лікаря ОСОБА_6 знаходилася в.о. головного лікаря ОСОБА_8 , яка заявила, що провести пільгове протезування неможливо, оскільки немає документів на підтвердження пільг. Він повторно надав оригінал Посвідчення Почесного донора, на що ОСОБА_8 відповіла, що документи фальшиві. ОСОБА_6 також відмовив у протезуванні та заявив, що зубопротезування буде коштувати 20 000 грн.
За даним фактом він звернувся із повідомленням про кримінальне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КК України, яке було внесене до ЄРДР 10.08.2015р. За результатами розслідування слідчим Жовтневого ВП ДВП ГУЕП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 винесено постанову про закриття кримінального провадження № 0000708 від 14.04.2016р. у зв`язку з відсутністю у діяннях службових осіб КЗ «Стоматологічна поліклініка № 1» ДОР ОСОБА_8 , ОСОБА_6 і ОСОБА_9 складу кримінального правопорушення.
Заявник не погоджується із оскаржуваною постановою. Зазначає, що не надано належної оцінки свідченням ОСОБА_7 та жоден з присутніх у кабінеті під час конфлікту не згадує про його присутність взагалі. Свідчення ОСОБА_7 викладені з його ( ОСОБА_10 ) слів, а не як його власні свідчення. Жоден з присутніх не згадав про ОСОБА_7 . В оскаржуваній постанові вказано, що для з`ясування причин розбіжностей у показаннях ОСОБА_3 від показань ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_6 проведено між ними одночасний допит. За результатами одночасного допиту розбіжності у їх показаннях не усунуто. Отже, свідчення ОСОБА_7 взагалі проігноровано.
У постанові вказано, що ОСОБА_8 не була присутня, оскільки ОСОБА_3 її сплутав із завідуючим ортопедичним відділенням ОСОБА_12 , однак її свідчення викладені таким чином, ніби вона була очевидцем подій.
Враховуючи викладене, просить скасувати постанову про закриття кримінального провадження.
Заявник в судовому засіданні скаргу підтримав та просив її задовольнити.
Прокурор в судовому засіданні проти скарги заперечував, просив відмовити у її задоволенні, зазначивши, що досудове розслідування проведено всебічно та повно, розбіжності між свідченнями не усунуті, оскільки свідчення ОСОБА_3 та ОСОБА_7 прямо протилежні свідченням інших свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_6 .
Суд, вислухавши сторін, дослідивши матеріали скарги, приходить до наступного правового висновку.
Завданнями кримінального провадження, відповідно до ст. 2 КПК України, є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
На підставі ч. 2 ст. 9 КПК України керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Згідно із ч. 1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених випадках, - на потерпілого.
Статтею 93 КПК України встановлено, що сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 94 чинного кримінального процесуального закону слідчий за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Постановою слідчого Жовтневого ВП ДВП ГУЕП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 від 14.04.2016р. закрито кримінальне провадження № 0000708, внесене до ЄРДР 10.08.2015р. у зв`язку з відсутністю в діяннях службових осіб КЗ «Стоматологічна поліклініка №1» ОСОБА_13 , ОСОБА_6 та ОСОБА_12 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КК України.
Відповідно до вимог п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України постанова слідчого повинна бути вмотивованою та містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України. Суд вважає, що органом досудового розслідування не було дотримано вимог ст. ст. 9, 91, 110 КПК України.
З оскаржуваної постанови вбачається, що у якості свідка був допитаний ОСОБА_7 , який показав, що 08.07.2015р. ОСОБА_3 , в його супроводі поїхав на медичну комісію в стоматологічну поліклініку № 1, з приводу безкоштовного протезування. Лікар стоматолог оглянула ОСОБА_3 і відправила його на видалення деяких зубів, лікування. Після лікування необхідно було проводити протезування.
Надалі свідчення викладені наступним чином: «05.08.2015р. приблизно о 19.00 год., ОСОБА_7 , спільно з ОСОБА_3 прийшли в стоматологічну поліклініку № 1. Як відомо ОСОБА_7 зі слів ОСОБА_3 , а також з наданих ОСОБА_14 останнім для ознайомлення документів, ОСОБА_3 є почесним донором України і відповідно до ст. 13 ЗУ «Про донорство і її компонентів», йому, як почесному донору надається безкоштовне протезування, крім золотих виробів. Зайшовши в каб. 17, до зубного лікаря (ортопеда) Приймак, інших його анкетних даних ОСОБА_7 не знає, Приймак оглянув ОСОБА_3 , після чого повідомив, що протезування буде коштувати 20 000 грн. У відповідь, ОСОБА_7 і ОСОБА_3 нагадали Приймаку про те, що ОСОБА_3 є почесним донором і згідно ЗУ «Про донорство» йому надається безкоштовне протезування. При цьому ОСОБА_3 надав посвідчення почесного донора. У відповідь на це, Приймак, а також і начальник медичної частини ОСОБА_8 , яка перебувала в кабінеті ОСОБА_15 , в грубій формі, з образами сказали нам, що посвідчення ОСОБА_3 як почесного донора України, фальшиве, що таких посвідчень вони можуть наробити скільки завгодно. ОСОБА_3 в подальшому повідомив, що він брав активну участь на майдані, у відповідь на що і ОСОБА_15 і ОСОБА_16 сказали ОСОБА_10 , щоб на майдані він і робив безкоштовне протезування. Далі, ОСОБА_7 пояснює, що він та ОСОБА_3 не стали більш сперечатися з ними, вийшли з зазначеної поліклініки і розійшлися по домівках».
Отже, з наведених свідчень вбачається, що вони викладені зі слів ОСОБА_3 , а не самого ОСОБА_7 , що викликає сумнів, у тому, що їх надавав саме ОСОБА_7 крім того, інші свідки не згадують про присутність ОСОБА_7 .
Як зазначено у постанові, за результатами одночасного допиту розбіжності у показаннях ОСОБА_3 та ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_6 не усунуто. При цьому, ОСОБА_17 не приймав участь в одночасному допиті.
Таким чином, слідчим не надано належної оцінки свідченням ОСОБА_7 , у т.ч. і при проведенні одночасного допиту.
У постанові вказано, що ОСОБА_8 не була присутня, оскільки ОСОБА_3 її сплутав із завідуючим ортопедичним відділенням ОСОБА_12 , однак ОСОБА_8 надала свідчення про те, що 05.08.2015 р. ОСОБА_3 прибув до КЗ «Стоматологічна поліклініка №1» ДОР до лікаря ОСОБА_6 де йому лікарем було запропоновано пред`явити оригінал посвідчення, яке підтверджує його статус Почесного донора України, проте останній відмовився його надавати, почав ображати та нецензурно висловлюватися в адресу лікаря ОСОБА_6 , завідуючого відділенням ОСОБА_12 в присутності лікаря ОСОБА_18 , середнього, молодшого персоналу закладу та пацієнтів, які знаходилися.
Тобто, дані свідчення ОСОБА_8 надає, як очевидець події, а не як така, що не була присутня при конфлікті, що ставить під сумнів її свідчення.
Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.
Приймаючи до уваги вищевикладене, суд приходить до висновку, що слідчим під час досудового розслідування кримінального провадження не були дотримані вимоги чинного кримінально процесуального закону щодо всебічності та повноти, що в свою чергу робить необґрунтованою відповідну постанову про закриття кримінального провадження, яка на підставі цього підлягає скасуванню.
Керуючись ст. ст. 303-307, 369, 376 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Скаргу задовольнити.
Постанову слідчого Жовтневого ВП ДВП ГУЕП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 від 14.04.2016р. про закриття кримінального провадження № 0000708, внесеного до ЄРДР 10.08.2015р. - скасувати.
Матеріали кримінального провадження № 0000708, внесеного до ЄРДР 10.08.2015р., направити до Жовтневого ВП ДВП ГУЕП в Дніпропетровській області для продовження досудового розслідування.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1