У Х В А Л А

Справа № 183/6195/16

№ 1-кс/183/835/16

07 листопада 2016 року

Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , секретар ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 ,захисника ОСОБА_4 , розглянувши клопотання слідчого Новомосковського відділу поліції ГУНП України в Дніпропетровській області ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Піщанка Новомосковського району, Дніпропетровська область, громадянина України, маючого середньо-спеціальну освіту, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого АДРЕСА_1 , судимого:
- 28.03.2014 р. Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ст. 185 ч.1 КК України, вид покарання - штраф 850 грн.;
- 01.03.2016 р. Царичанським районним судом Дніпропетровської області за ст. 185 ч.1 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням 2 роки
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 185 КК України,

встановив :

ОСОБА_6 підозрюється в тому, що він 02 листопада 2016 приблизно о 22 год. 00 хв. зустрівся з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 та спільно вирішили скоїти крадіжку з гаражу, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 . Після чого розподіливши між собою ролі, прийшли до гаражу, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , окремо від ОСОБА_6 . Знаходячись біля ділянки за вищевказаною адресою, близько 01 год. 30 хв., ОСОБА_8 , впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, виконуючи свою частину заздалегідь обумовленого плану, переліз через паркан вказаної ділянки, тобто незаконно проник на її територію, де діючи, умисно, таємно, з корисливих мотивів відчинив спеціальним, заздалегідь приготовленим металевим предметом відмичкою замок, що зачиняє ворота гаражу. ОСОБА_7 в цей час, знаходиться за територією ділянки № 110 а, слідкуючи за тим, щоб дії ОСОБА_8 не були ніким помічені. Відчинивши замок ОСОБА_8 повернувся до ОСОБА_7 та вони разом почали чекати ОСОБА_6

03 листопада 2016 приблизно о 02 год. 30 хв. ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 знову прийшли до ділянки АДРЕСА_2 , де, впевнившись, що за їх діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, виконуючи кожен свою роль в заздалегідь обумовленому плані, ОСОБА_8 таємно проник до гаражу за адресою: АДРЕСА_2 та передав через паркан речі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . Таким чином ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_8 викрали речі, що належать ОСОБА_9 , а саме: миску з жовтого металу, об`ємом 20 л.; кутову шліфувальну машинку (болгарку) синього кольору, марки «REXTONE»; дриль синього кольору марки «Фіолент»; оприскувач з розсіювачем помаранчевого кольору; балон газовий червоного кольору, об`ємом 10 л. з написом «Пропан»; мотокосу марки «Тайга»; велосипед спортивного типу марки «ROMENT». З викраденим майном ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_8 з місця скоєння злочину втекли, розпорядившись викраденим на власний розсуд, завдавши потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду.
Дії ОСОБА_6 , кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна крадіжка, вчинена повторно за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у сховище.

Відомості про правопорушення було внесено до ЄРДР за №0004483 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Обґрунтованість підозри у інкримінованому ОСОБА_6 кримінальному правопорушенні підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Слідчий ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням, про обрання запобіжного заходу тримання під вартою ОСОБА_6 , мотивуючи тим, що по справі є достатньо підстав вважати підозру у вчинені кримінального правопорушення обґрунтованою. Вважає наявними ризики, передбачені п. 1, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, у зв`язку з чим відносно нього неможливо застосувати більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, просить обрати запобіжний захід тримання під вартою строком на 60 днів.

Прокурор ОСОБА_3 підтримав заявлене слідчим клопотання та просить задовольнити його, оскільки на його думку наявні ризики передбачені п.1, п.5 ч. 1 ст. 177 КПК України, тому вважає не можливим застосувати інший запобіжний захід ніж тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_6 винним себе у скоєнні вказаного кримінального правопорушення не визнав, вказав, що запобіжний захід тримання під вартою обирати не слід, він не переховувався від слідчого та з`являється своєчасно до судді на розгляд кримінального провадження, яке є у суді.

Захисник ОСОБА_4 вказав, що в задоволені клопотання повинно бути відмовлено, так як ОСОБА_6 має постійне місце проживання, та своєчасно буде з`являтися до слідчого, ризики вказані слідчим в клопотанні не доведений та нічим не підтверджується, тому можливо обрати йому запобіжний захід домашній арешт.
Суд, дослідивши заявлене клопотання, вислухавши доводи слідчого, прокурора, підозрюваного, захисника, дослідивши обставини справи, наявність ризиків, вказаних у клопотанні вважає, що клопотання підлягає задоволенню.
Перевіряючи законність та обґрунтованість клопотання слідчого про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відповідності до викладених вимог кримінального процесуального закону, вислухав, доводи учасників судового провадження належним чином дослідив фактичні обставини, вказані у клопотанні слідчого, що також відповідає правовим позиціям, викладеним в п.49 рішення ЄСПЛ "Ніколова проти Болгарії". Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.

Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 суд виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельєр проти Франції», суд вважає обґрунтованим висновок слідчого про необхідність обрання підозрюваному виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для забезпечення визначених вище ризиків, що узгоджується з вимогами вказаних вище норм закону і правовими позиціями ЄСПЛ. При обранні запобіжного заходу суд також враховує принципи конвенційного прецедентного права, який передбачає одну із основних підстав: ризик неявки обвинуваченого на судовий розгляд, встановленого у рішенні у справі «Штеґмюллер проти Австрії»

Судом встановлено, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчинені тяжкого кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України. При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу суд враховує наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України про який свідчить те, що підозрюваний ОСОБА_6 є особою судимою, є особою раніше судимою та підозрюється у вчинені злочину в період відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, за вироком Царичанського районного суду Дніпропетровської області 01 березня 2016 р., о свідчить про те, що він перебуваючи на свободі продовжить скоювати кримінальні правопорушення.

Відповідно до ст. 178 КПК України суд враховує вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення, тому суд вважає, що перебування на волі ОСОБА_6 буде суперечити інтересам суспільства і є беззаперечною підставою для обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів.
Суд встановив відсутність ризику передбаченого п. 1, ч. 1 ст. 177 КПК України, на які слідчий посилається у клопотанні, оскільки вони нічим об`єктивно не доведені і є, на думку суду, припущенням слідчого без належного підтвердження доказами наявності таких ризиків, тому такі ризики для врахування при обранні запобіжного заходу суд врахувати не може.
Відповідно до ст. 178 КПК України суд враховує вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення, тяжкість можливого покарання за вчинений злочин до шести років позбавлення волі, яке може бути призначено у разі визнання його винуватим, тому суд враховує, що перебування на волі ОСОБА_6 , буде суперечити інтересам суспільства і є беззаперечною підставою для обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів. Суд встановив, що ці ж самі підстави, враховані при обранні запобіжного заходу тримання під вартою є і відсутністю підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу.

У відповідності до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України при постановленні ухвали суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд зобов`язаний визначити розмір застави. При визначенні розміру застави, суд враховує, тяжкість кримінального правопорушення, в скоєнні якого підозрюється ОСОБА_6 , а також і те, що розмір застави передбачений у межах встановлених п.п. 1-3 ч. 5 ст. 182 КПК України здатний забезпечити виконання ОСОБА_6 , покладених на нього обов`язків, тому суд вважає за можливе призначити заставу у розмірі 20 мінімальних заробітних плат, що складає на сьогодні 72500 грн. (1450х50), що достатньою мірою гарантуватиме виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 194, 196 КПК України, суд,

постановив :

клопотання слідчого ОСОБА_5 задовольнити та обрати ОСОБА_6 запобіжний захід тримання під вартою на шістдесят днів до 15 год. 05 січня 2017 року.

Встановити розмір застави ОСОБА_6 72500 грн.
З моменту звільнення ОСОБА_6 з-під варти внаслідок внесення застави зобов`язати :
-прибувати за викликом до слідчого, прокурора, суду;
-не відлучатися із свого місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду;
-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.
У разі порушення покладених на ОСОБА_6 обов`язків, застава звертається в дохід держави.
Копію ухвали направити для виконання начальнику Дніпропетровської установи виконання покарань управління Держаної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області (№ 4)
На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1