Справа №216/1785/16-к
Пров.№ 1-кп/216/295/16
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 квітня 2016 року

Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області

в складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,

з участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривому Розі

кримінальне провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000089 від 03.07.2015року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаїва,українця , громадянина України , освіта середньо-спеціальна ,не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має ,учасника АТО, раніше не судимого , військовослужбовця за призовом військової частини НОМЕР_1 , солдата ,

проживає за адресою: АДРЕСА_1 зареєстрований за адресою : АДРЕСА_2 ;
у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч.3 ст. 407 КК України,-

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_4 , являючись військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації військової частини польова пошта НОМЕР_1 (АДРЕСА_3 ) на посаді кулеметника у військовому званні солдат, 06.09.2014 року біля 10год. 00хв., діючи з прямим умислом, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою тимчасово незаконно ухилитися від неї, у порушення вимог ст.ст.6, 11, 16, 49, 126, 127, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №548-XIV від 24.03.1999 року, та ст.ст.1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України №551-XIV від 24.03.1999 року, самовільно без дозволу командування залишив вказану військову частину в місці її тимчасової дислокації в районі АДРЕСА_4 та направився до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де став проводити час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та не вживаючи жодних заходів для повернення у військову частину, звернення до правоохоронних, інших державних органів чи органів військового управління за наявності реальної можливості для цього, поки 20.03.2015 року біля 11год. 00хв., тобто більше ніж через один місяць, був затриманий слідчим та доставлений до військової прокуратури Криворізького гарнізону.

Тим самим ОСОБА_4 вчинив самовільне залишення військової частини тривалістю понад один місяць, вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби), тобто вчинив кримінальне правопорушення-злочин,передбачений ст.407 ч.3 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою провину в скоєні злочину, передбаченого ч.3 ст.407 КК України, визнав повністю і по суті пред`явленого обвинувачення суду пояснив, що він дійсно є військовослужбовцем за призовом. З метою тимчасово ухилитись від виконання обов`язків військової служби, достовірно знаючи про те, що він не отримавши дозволу у командирів підрозділу ,усвідомлюючи, що він порушує порядок проходження військової служби , 06.09.2014 року діючи з прямим умислом, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою тимчасово незаконно ухилитися від неї, самовільно без дозволу командування залишив вказану військову частину в місці її тимчасової дислокації в районі АДРЕСА_4 та направився до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де став проводити час на власний розсуд.Від органів слідства він не переховувався. Самовільно залишив частину , тому , що « ніхто не хоче вмирати і він в також. ». Самовільне залишення військової частини було вчинене ним без поважних на те причин, його попереджали про те ,що він буде притягнутий до кримінальної відповідальності. У скоєному злочині щиро кається.
Суд враховуючи,що обвинувачений визнав себе винним у повному обсязі ,щодо фактичних обставин вчинення злочину та вказані обставини ніким не оспорюються, а його свідчення дають достатні підстави не сумніватися у добровільності його позиції,на підставі ч.3 ст. 349 КПК України, вважає необхідним визнати недоцільним дослідження доказів,що маються у кримінальному провадженні,щодо обставин,які ніким не оспорюються (зокрема скоєння обвинуваченим даного злочину та його обставин) ,та обмежити обсяг доказів,що підлягають дослідженню, допитом обвинуваченого та дослідженням документів ,що характеризують його особу.

При цьому судом ,відповідно до вимог ч.3 ст. 349 КПК України, встановлено ,що учасники судового процесу (зокрема обвинувачений )правильно розуміє значення цих обставин та відсутні сумніви у добровільності його позиції ,а також роз`яснено йому , що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Аналіз пояснень обвинуваченого , та письмових доказів , які містяться у справі , надає підстав суду вважати вину ОСОБА_4 доведеною, а в його діях вбачати склад злочину , передбачений ч.3 ст. 407 КК України , а саме : самовільне залишення військової частини без поважних причин тривалістю понад один місяць, вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби ).

Вирішуючи питання щодо призначення ОСОБА_4 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину та особу винного, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем мешкання ,брав участь в АТО , щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинуі вважає за необхідне призначити йому покарання ,з застосуванням ст. 69 КК України, у вигляді тримання у дисциплінарному батальоні.

Керуючись ст. ст. 368 ,370, 374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 407 КК України та ,із застосуванням ст. 69 КК України, призначити йому покарання у вигляді 10 ( десяти ) місяців тримання в дисциплінарному батальоні .
Відбуття тримання здійснювати в дисциплінарному батальоні Збройних Сил України за адресою : м. Киів,вул.. Зеленогірська ,4 ( Військова частина А0488).

Термін відбування покарання рахувати з моменту затримання засудженого.

Запобіжний захід домашній арешт залишити ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили ,після набрання вироком законної сили, запобіжний захід відмінити.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області через районний впродовж 30 днів з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1