Справа №585/1207/16-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/629/16 Суддя-доповідач - ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 липня 2016 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_3 ,

суддів - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в місті Суми кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_8 , на ухвалу Роменського міськрайонного суду Сумської області від 27 квітня 2016 року, якою у задоволенні клопотання

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця м. Керчі, АР Крим, судимого:

12 січня 2004 р. Апеляційним судом м. Києва за ст. 186 ч. 2, ст. 152 ч. 1, ст. 187 ч. 1, ст. 186 ч. 3, ст. 187 ч. 2, ст. 152 ч. 2, ст. 153 ч. 2, ст. 115 ч. 2 п. 10, ст. 153 ч. 2, ст. 186 ч. 2, ст. 70 КК України до довічного позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна,

13 травня 2004 року ухвалою колегії суддів Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України, вирок Апеляційного суду м. Києва від 12 січня 2004 року змінено, та засуджено за ст. 186 ч. 2, ст. 152 ч. 1, ст. 187 ч. 1, ст. 186 ч. 3, ст. 187 ч. 2, ст. 152 ч. 2, ст. 153 ч. 2, ст. 115 ч. 2 п. 10, ст. 70 КК України до довічного позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна,

про зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання, відмовлено.

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Роменського міськрайонного суду Сумської області від 27 квітня 2016 року, у задоволенні клопотання ОСОБА_8 про зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання, відмовлено.

Суд першої інстанції постановлену ухвалу обґрунтовує тим, що положення ст. 72 КК України поширюються лише на осіб, яким призначено строковий вид покарання, відповідно довічне позбавлення волі до переліку таких покарань не відноситься і згідно ст. 51 КК України є окремим видом покарання.

Засуджений не погоджуючись з ухвалою, подав апеляційну скаргу, згідно якої просить її скасувати та направити на новий розгляд до суду першої інстанції. Оскаржувану ухвалу вважає незаконною та необґрунтованою, оскільки у поданій заяві просить перерахувати строк попереднього ув`язнення, коли він мав статус підозрюваного та обвинуваченого.

Заслухавши доповідача по справі, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги вважаючи ухвалу суду законною і обґрунтованою, засудженого та захисника, які вимоги поданої апеляційної скарги підтримали, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Так, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_8 засуджений за вироком Апеляційного суду м. Києва від 12 січня 2004 року, за ст. 186 ч. 2, ст. 152 ч. 1, ст. 187 ч. 1, ст. 186 ч. 3, ст. 187 ч. 2, ст. 152 ч. 2, ст. 153 ч. 2, ст. 115 ч. 2 п. 10, ст. 153 ч. 2, ст. 186 ч. 2, ст. 70 КК України до довічного позбавлення волі із конфіскацією всього майна, яке є власністю засудженого.

Ухвалою колегії суддів Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 13 травня 2004 року, вирок Апеляційного суду м. Києва від 12 січня 2004 року щодо ОСОБА_8 змінено, виключено з зазначеного вироку поепізодну кваліфікацію злочинів, передбачених ст. ст. 153 ч. 2, 186 ч. 2 КК України та поепізодне призначене покарання. Призначено ОСОБА_8 покарання за ч. 2 ст. 153 КК України 7 років позбавлення волі. На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, передбачених ст. ст. 186 ч. 2, 152 ч. 1, 187 ч. 1, 186 ч. 3, 187 ч. 2, 152 ч. 2, 153 ч. 2, 115 ч. 2 п. 10 КК України, ОСОБА_8 засуджено до довічного позбавлення волі з конфіскацією всього особисто майна.

По даному кримінальному провадженню по якому ухвалений вирок, ОСОБА_8 був попередньо ув`язнений з 09 червня 2003 року по 13 травня 2004 року.

Згідно ст. 72 ч. 5 КК України, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Статтею 51 КК України серед видів покарань виділено два різні види покарання, пов`язаного з позбавленням волі, а саме позбавлення волі на певний строк (строкове покарання) та довічне позбавлення волі (безстрокове покарання). Отже довічне позбавлення волі є безстроковим видом покарання, оскільки не має строкового виміру.

Норма ч. 5 ст. 72 КК України вказує на строковий вимір покарання, яке підлягає перерахунку, а тому положення цієї статті до покарання у виді довічного позбавлення волі не застосовується, оскільки воно не має строкового виміру.

За таких обставин, колегія судді погоджується з висновком суду першої інстанції, що положення ст. 72 ч. 5 КК України щодо зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання не поширюється на осіб засуджених до довічного позбавлення волі, зокрема і до засудженого ОСОБА_8 .

Мотиви апеляційної скарги засудженого ОСОБА_8 про порушення його прав передбачених ст. 28 Конституції України, колегія суддів вважає необґрунтованим, оскільки відмова у задоволенні клопотання про зарахування строку його попереднього ув`язнення в термін відбуття покарання у виді довічного позбавлення волі ніяким чином не впливає на його права і обов`язки, як громадянина та особи, що засуджена до покарання у виді довічного позбавлення волі, що встановлюється законодавством України та гарантується Конституцією України.

За наведених підстав, знаходячи ухвалу суду законною, колегія суддів не вбачає підстав для її скасування, а відповідно, не знаходить підстав, і для задоволення апеляційних вимог засудженого ОСОБА_8 .

На підставі вищенаведеного та керуючись ст. ст. 404, 407, 418, 419 КПК України, судова колегія, -

УХВАЛИЛА:
Ухвалу Роменського міськрайонного суду Сумської області від 27 квітня 2016 року, якою у задоволенні клопотання ОСОБА_8 про зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання, відмовлено, залишити без зміни, а його апеляційну скаргу - без задоволення.

Ухвала є остаточною і касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5