печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 червня 2016 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

слідчого ОСОБА_3

розглянувши у судовому засіданні в м. Києві клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу ГУ СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001149, -

В С Т А Н О В И В :
03.06.2016 в провадження слідчого судді надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу ГУ СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001149, а саме:
- нежитлова будівля за адресою: АДРЕСА_1 під літерою «Б-3», площею 698,9 кв.м., реєстраційний номер 1, що на праві спільної часткової власності зареєстровано за: 1/2 - за ОСОБА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , паспорт громадянина України, серія та номер: НОМЕР_2 , виданий 26.01.2009, видавник: Личаківський РВЛМУ ГУ МВС України у Львівській області, країна громадянства: Україна; та 1/2 - за ОСОБА_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , паспорт громадянина України, серія та номер: НОМЕР_4 , виданий 29.01.2007, видавник: Личаківський РВЛМУ УМВС України у Львівській області, країна громадянства: Україна, шляхом заборони відчуження та розпорядження вказаним майном.
З наданих в обґрунтування клопотання матеріалів вбачається, що слідчим відділом Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження за № 0001149, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками вчинення злочинів, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 212 та ч. 2 ст. 364-1 КК України.
Досудовим розслідуванням по вказаному кримінальному провадженню встановлено, що 20.03.2015 р. Голова правління ПАТ «Банк «Київська Русь» () ОСОБА_7 , зловживаючи повноваженнями, діючи за попередньою змовою групою осіб, не маючи повноважень вчиняти з 19.03.2015 р. жодних правочинів від імені ПАТ «Банк «Київська Русь» (), право на вчинення яких з 19.03.2015 р. перейшли до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, в порушення постанови Правління Національного банку України № 190 від 19.03.2015 р. «Про віднесення ПАТ «Банк «Київська Русь» до категорії неплатоспроможних» та рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 19.03.2015 р. «Про запровадження з 20.03.2015 р. тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «Банк «Київська Русь», незаконно підписав від імені ПАТ «Банк «Київська Русь» із Асоціацією міжнародних автомобільних перевізників України () договір купівлі-продажу нежитлової будівлі під літерою «А-2», за адресою: Львівська обл., м. Львів, вул. Городоцька, буд. 214, який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_8 та зареєстровано в реєстрі за № 312.
Крім того, 20.03.2015 р. представник ПАТ «Банк «Київська Русь» ОСОБА_9 , який діяв на підставі довіреності Голови правління ОСОБА_7 від 20.03.2016 р., що посвідчене приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу та зареєстровано в реєстрі за № 773, незаконно продав на користь громадянина України ОСОБА_5 1/2 ідеальної частки в праві власності на нерухоме майно, за адресою: АДРЕСА_1 під літерою «Б-3», загальною площею 698,9 кв.м. та на користь ОСОБА_6 1/2 ідеальної частки в праві власності на нерухоме майно, за адресою: АДРЕСА_1 під літерою «Б-3», загальною площею 698,9 кв.м. Зазначені договори посвідчені приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_10 та зареєстровані в реєстрі за № 882 та № 878.
Відповідно до ст. 3 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд гарантування вкладів фізичних осіб є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку та є юридичною особою публічного права.
Однією з функцій Фонду є формування ліквідної маси Банку та задоволення за її рахунок вимог Кредиторів Банку.
Тому всі об`єкти нерухомості ПАТ «Банк «Київська Русь» є ліквідною масою Банку та одночасно власністю Держави України, які мали бути використані для вжиття заходів щодо погашення вимог кредиторів у відповідності до затвердженого реєстру.
Згідно ч. 1 ст. 36 ст. 34 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» № 4452, з дня призначення уповноваженої особи призупиняються всі повноваження органів управління банку. Уповноважена особа Фонду від імені Фонду набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до дня її припинення.
Відповідно до ч. 3 ст. 36 вказаного Закону, правочини, вчинені органами управління та керівниками банку після призначення уповноваженої особи Фонду, є нікчемними.
Слідчий вказує, що нежитлова будівля за адресою: Львівська обл., м. Львів, вул. Городоцька, буд. 214 під літерою «Б-3», площею 698,9 кв.м., реєстраційний номер 1, є речовим доказом, відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, та може бути використана з метою забезпечення у подальшому відшкодування спричинених збитків.
З метою припинення злочинної діяльності, яка полягає у подальшому незаконному продажу об`єкта нерухомості та для відшкодування спричинених збитків, у слідства виникла необхідність у накладенні арешту на нежитлову будівлю за адресою: АДРЕСА_1 під літерою «Б-3», площею 698,9 кв.м., реєстраційний номер 1.
Крім того, накладення арешту на зазначений об`єкт нерухомості необхідно для забезпечення цивільного позову, який має право подати ПАТ «Банк Київська Русь».
Таким чином, слідство вважає, що нежитлова будівля за адресою: Львівська обл., м. Львів, вул. Городоцька, буд. 214 під літерою «Б-3», площею 698,9 кв.м., реєстраційний номер 1, є предметом, що був об`єктом кримінально протиправних дій, та був набутий в результаті вчинення зазначених кримінальних правопорушень, у зв`язку з чим виникла необхідність в його арешті.
В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав повністю, посилаючись на викладені в ньому обставини, просив задовольнити.
На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України розгляд клопотання здійснено без повідомлення власника майна, оскільки це необхідно з метою забезпечення арешту майна.
Згідно ч. 1 ст. 107 КПК України фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.
Заслухавши слідчого, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя надходить до наступних висновків.
Як визначено ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Частиною 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Статтею 98 КПК України, визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 1 ст. 96-1 КК України спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного злочину або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а так само передбаченого частиною першою статті 150, статтею 154, частинами другою і третьою статті 159-1, частиною першою статті 190, статтею 192, частиною першою статей 204, 209-1, 210, частинами першою і другою статей 212, 212-1, частиною першою статей 222, 229, 239-1, 239-2, частиною другою статті 244, частиною першою статей 248, 249, частинами першою і другою статті 300, частиною першою статей 301, 302, 310, 311, 313, 318, 319, 362, статтею 363, частиною першою статей 363-1, 364-1, 365-2 цього Кодексу.
Частиною 1 ст. 96 КК України передбачено, що спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно: 1) одержані внаслідок вчинення злочину та/або є доходами від такого майна; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення злочину, фінансування та/або матеріального забезпечення злочину або винагороди за його вчинення; 3) були предметом злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави; 4) були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.
Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Враховуючи вищевикладене, те, що є достатні підстави вважати, що майно, на яке просить накласти арешт слідчий, отримане внаслідок вчинення кримінального правопорушення, в провадженні можливе застосування спеціальної конфіскації, слідчий суддя вважає, що з метою збереження речових доказів, а також з метою забезпечення можливої спеціальної конфіскації, наявні підстави для накладення арешту на майно, шляхом заборони розпоряджання та відчуження вказаного майна, оскільки слідчим доведено, що у разі незастосування такого заходу забезпечення існують ризики приховування, зникнення цього майна.
Також слідчий суддя вважає, що в даному випадку таке обмеження права власності є розумним та співмірним завданням кримінального провадження.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя -
У Х В А Л И В :
Клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу ГУ СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001149 задовольнити.
Накласти у кримінальному провадженні № 0001149 арешт на:
- нежитлову будівлю за адресою: АДРЕСА_1 під літерою «Б-3», площею 698,9 кв.м., реєстраційний номер 1, що на праві спільної часткової власності зареєстровано за: 1/2 - за ОСОБА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , паспорт громадянина України, серія та номер: НОМЕР_2 , виданий 26.01.2009, видавник: Личаківський РВЛМУ ГУ МВС України у Львівській області, країна громадянства: Україна; та 1/2 - за ОСОБА_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , паспорт громадянина України, серія та номер: НОМЕР_4 , виданий 29.01.2007, видавник: Личаківський РВЛМУ УМВС України у Львівській області, країна громадянства: Україна, шляхом заборони розпоряджатися, відчужувати вказане майно.
Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1