ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/5310/15-к
провадження № 1-кп/753/68/16
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" листопада 2016 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Скоромошки, Оратівського району, Вінницької області, українця, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні злочинів передбачених ч.2 ст.189, ч.3 ст.357 КК України;

В С Т А Н О В И В:

Наказом № 315 о/с від 30.04.2013 року Головного управління МВС України у м. Києві ОСОБА_4 призначено на посаду оперуповноваженого сектору карного розшуку відділу міліції з обслуговування центральної частини міста Києва Печерського районного управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ у м. Києві, тобто на посаду співробітника органу внутрішніх справ, який відповідно до ст. 2 Закону України "Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів" від 23.12.1993 року відноситься до працівника правоохоронного органу.

Відповідно до ст. ст. 1,2 Закону України «Про міліцію» міліція в Україні є державним озброєним органом виконавчої влади, який захищає життя, здоров`я, права і свободи громадян, власність, природне середовище, інтереси суспільства і держави від протиправних посягань, основними завданнями якої є запобігання правопорушенням та їх припинення, виявлення кримінальних правопорушень, участь у розкритті кримінальних правопорушень та ін.

Завданням міліції, у тому числі є: запобігання, припинення та виявлення кримінальних правопорушень та їх протидії.

Статтею 10 Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність» визначено, що матеріали оперативно-розшукової діяльності використовуються у т.ч. як приводи та підстави для початку досудового розслідування.

Таким чином, ОСОБА_4 , обіймав посаду оперуповноваженого сектору карного розшуку відділу міліції з обслуговування центральної частини міста Києва Печерського районного управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві, являвся працівником правоохоронного органу, покликаного протидіяти злочинам, був мнаділений правами збирати матеріали оперативно-розшукової діяльності для подальшого їх використання як приводів та підстав до початку досудового розслідування та являвся представником влади і службовою особою.

Будучи наділеним наданими йому владними повноваженнями, ОСОБА_4 використав їх для власного збагачення при наступних обставинах.

Так, 22.11.2013 року до Печерського РУ ГУ МВС України в м. Києві надійшла заява від громадянина ОСОБА_5 , яка була зареєстрованого в журналі єдиного обліку за № 8420 від 22.11.2013 року, про крадіжку з кв. АДРЕСА_3 ноутбука та двох мобільних телефонів у громадянина Німеччини ОСОБА_6 .

За результатами проведеної перевірки 25.11.2013 року відомості про вказане правопорушення, а саме про факт викрадення майна ОСОБА_7 , було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0008938, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України. Розкриття вказаного злочину було доручено працівникам карного розшуку, в тому числі оперуповноваженому СКР відділу міліції з обслуговування центральної частини міста Києва Печерського РУ ГУ МВС України у м. Києві ОСОБА_4 .

В ході оперативно-розшукових заходів у даному кримінальному провадженні ОСОБА_4 26.11.2014 року на 18.30 год. викликав ОСОБА_8 та у службовому кабінеті Печерського РУ ГУ МВС України у м. Києві за адресою: м. Київ вул. Московська, 30 відібрав пояснення у останньої з відомих їй обставин зникнення речей Вантер Фране.

Отримавши від ОСОБА_8 пояснення, ОСОБА_4 не погодився з ними та вирішив використати обставини можливої причетності ОСОБА_8 до скоєного кримінального правопорушення у своїх цілях, а саме для висунення вимоги передачі нею власного майна, пригрозивши їй кримінальною відповідальністю та іншим обмеженням її прав та свобод.

Реалізуючи свій злочинний намір, у вказаний час, тобто приблизно о 18:30 год. 26.11.2013 року, ОСОБА_4 , будучи службовою особою, використовуючи своє службове становище, повідомив ОСОБА_8 , що створить обставини, за якими останню буде притягнуто до відповідальності за крадіжку чужого майна, тобто висловив погрозу ОСОБА_8 обмежити її права, свободи і законні інтереси, яку ОСОБА_8 сприйняла як дійсну та реальну, та висловив вимогу сплатити 1000 доларів США, що за офіційним курсом Національного банку України станом на 26.11.2013 року становить 7993,00 грн.

При цьому ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_8 , що зателефонує їй пізніше та вкаже час та місце передачі грошей.

Після цього, через деякий час ОСОБА_4 зателефонував ОСОБА_8 та вказав про необхідність прибути через годину до клубу «Redlion» за адресою: м. Київ вул. Хрещатик, 27-а, та принести 1000 доларів США.

У зв`язку з відмовою ОСОБА_8 виконати його вимогу, ОСОБА_4 неодноразово, протягом з листопада 2013 по травень 2014 років, телефонував їй та повторював свою незаконну вимогу, погрожуючи останній кримінальною відповідальністю та іншим обмеженням її прав та свобод.

Після відмов ОСОБА_8 сплачувати кошти, а також після ряду її повідомлень про непричетність до скоєння злочину, 17.06.2014 року приблизно о 20:00 год. ОСОБА_4 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, діючи умисно та протиправно, підстеріг ОСОБА_8 поруч з місцем її помешкання, біля будинку АДРЕСА_4 , взяв її руками за тулуб і заштовхнув на переднє пасажирське сидіння салона автомобіля марки «ВМW», під керуванням невстановленої cслідством особи, а сам сів на заднє сидіння позаду неї. В салоні автомобіля ОСОБА_4 наніс ОСОБА_8 декілька ударів руками з заду по голові та пригрозив позбавленням волі за вчинення крадіжки, яку та сприймала як дійсну та реальну та в черговий раз наголосив про необхідність виконання його вимогу, збільшивши при цьому суму сплати коштів до 2000 доларів США, що за офіційним курсом Національного банку України, станом на 17.06.2014 року склає 23520,89 грн.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , діючи умисно та протиправно, 18.06.2014 року приблизно о 06.30 годині ранку, під виглядом сусіда змусив ОСОБА_8 відчинити вхідні двері квартири АДРЕСА_5 та із застосуванням фізичної сили, шляхом тиску вагою тіла на вхідні двері пройшов до квартири, де відібрав у ОСОБА_8 паспорт громадянки Російської Федерації на її ім`я, паспорт для виїзду за кордон громадяни Російської Федерації на її ім`я та посвідку про право ОСОБА_8 на постійне проживання в Україні.

Заволодівши у незаконний спосіб паспортами ОСОБА_8 та іншим важливим документом на її ім`я ( ОСОБА_9 ОСОБА_4 висловив вимогу, що поверне документи в разі сплати ОСОБА_8 коштів у сумі 2000 доларів США. Продовжуючи свої злочинні дії ОСОБА_4 зустрівши 21.08.2014 року о 14:21 год. ОСОБА_8 на зупинці громадського транспорту «ринок Куринівський» по вул. Фрунзе, 129-а в м. Києві запросив останню відійти в сторону, де продовжив свої вимоги, зазначивши, що лише після сплати коштів він поверне їй документи, а для зняття грошей у банку він надасть їй лише один паспорт. Також відмітив, щоб гроші ОСОБА_8 перевела на картковий рахунок, номер якого він їй скине на телефон, у разі невиконання його вимог пригрозив кримінальною відповідальністю та позбавленням волі.

Після надходження 06.11.2014 року на телефон ОСОБА_8 СМС повідомлення із зазначенням номеру карткового рахунку « НОМЕР_1 » і прізвища « ОСОБА_10 » та перерахування 07.11.2014 року і 10.11.2014 року ОСОБА_8 на вказаний рахунок 5000 грн. і 3000 грн., ОСОБА_4 10.11.2014 року о 15:03 год. в приміщенні Печерського РУ ГУ МВС України в місті Києві повернув ОСОБА_8 паспорт громадянки Російської Федерації для виїзду за кордон.

Будучи допитаним в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_4 спочатку категорично заперечував свою причетність до вчинення злочинів які йому інкриміновано, пізніше свою вину у вчиненні злочинів передбачених ч.2 ст.189, ч.3 ст.357 КК України визнав у повному обсязі та підтвердив, що всі обставини вчинених ним злочинів у обвинувальному акті відповідають дійсності та викладені вірно, однак від дачі показань в судовому засіданні відмовився.

Окрім позиції обвинуваченого ОСОБА_4 його вина у вчиненні інкримінованих йому злочинів, у повному обсязі доводена під час судового розгляду кримінального провадження та підтверджується показаннями потерпілої, свідків та дослідженими письмовими доказами.

Так, потерпіла ОСОБА_8 будучи допитаною в судовому засіданні суду показала, що в кінці 2013 року відпочивала з друзями у ресторані, після чого пішли в гості до громадянина Німеччини, де ще трохи посиділи та розійшлися.

Через кільки днів їй зателефонували з міліції та запросили у райвідділ на вул. Московській у м. Києві для дачі показань, оскільки у громадянина в якого вона була в гостях викрали речі.

Коли вона прийшла у райвідділ, ОСОБА_4 запросив її у кабінет схожий та конференц-зал та почав допит. Після того, як вона все розповіла ОСОБА_4 сказв, щоб вона принесла 1000 долів США і він закриє справу, однак вона відмовилася. Після цього ОСОБА_4 періодично телефонував їй, пропонував зустрітись та приходив додому. При зустрічі нагадував про необхідність спалити грошові кошти та погрожував кримінальною відповідальністю. Приблизно через пів-року він зустрів її біля будинку, заштовхав у автомобіль марки «БМВ» та відвіз на будівельний майданчик десь в мікрорайоні «Позняки», там водій автомобіля вийшов, а ОСОБА_4 почав бити її, та сказав, що оскільки вона вчасно не виконала його вимоги, то тепер повинна віддати йому вже 2000 доларів США. На наступний день він під приводом сусіда, застосовуючи фізичну силу увірвався до неї у квартиру та погрожуючи, забрав усі документи, пояснивши при цьому, що поки вона не віддасть гроші, документи будуть у нього, також сказав, що зателефонує. Після цього він телефонував, але вона повідомляла, що у неї немає грошей, на що ОСОБА_4 відповідав, що це її проблеми, і якщо вона не віддасть гроші він посадить її в тюрму, або продасть. Після цих погроз вона звернулась у міліцію, де уклала договір про співробітництво та не розголошення, після чого перерахувала 8000 тисяч гривень, якій їй дали працівники правоохоронних органів, на банківську картку номер якої ОСОБА_4 попередньо надіслав їй СМС повідомленням. Після цього ОСОБА_4 поернув їй один паспорт.

Свідок ОСОБА_11 будучи допитаним в судовому засіданні суду показав, що до Управління внутрішньої безпеки, де він працює, звернулась громадянка ОСОБА_8 з заявою щодо протиправних дій працівника Печерського РУ ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_4 . У заяві було зазначено, що ОСОБА_4 в супереч закону насильницьким способом забрав у ОСОБА_8 документи та вимагає гроші за їх повернення. Після цього вказану заяву було направлено в прокуратуру та відкрито кримінальне провадження, в ході якого він проводив негласну слідчу (розшукову) дію аудіо та відео контроль, під час якої, в ході зустрічі з ОСОБА_8 . ОСОБА_4 погрожував їй та вимагав грошу винагороду. Після цього ОСОБА_8 перерахувала кошти на банківський рахунок який вказав ОСОБА_4 . Також була інформація, що ОСОБА_4 тримає документи ОСОБА_8 у сейфі на роботі, і для перевірки цих даних застосовувались спеціальні заходи, під час яких ОСОБА_4 намагався втекти.

Свідок ОСОБА_12 від дачі показань в судовому відмовилася на підставі ст.63 Конституції України.

Також вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочинів передбачених ч.2 ст.189, ч.3 ст.357 КК України окрім показань потерпілої і свідків підтверджується наступними доказами.

Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 15.07.2014 року з якого вбачається, що у період часу з жовтня 2013 року по липень 2014 року працівник Печерського РУ ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_4 , під погрозою ув`язнення та притягнення до кримінальної відповідальності, вимагав від ОСОБА_8 грошову винагороду у розмірі 2000 доларів США (т.1 а.п.137- 139).

Письмовою згодою від 23.07.2014 року, згідно якої потерпіла ОСОБА_8 була залучена до конфіденційного співробітництва та проведення інших негласних слідчих дій у кримінальному провадженні №0000818 (т.1 а.п. 140).

Протоколом огляду від 07.11.2014 року, з якого вбачається, що під час огляду мобільного телефону «Sony Xperia», який було надано потерпілою ОСОБА_8 , і в якому була встановлена СІМ-карта оператора мобільного зв`язку «LIFE», абонентський номер НОМЕР_2 , було виявлено серед вхідних СМС повідомлень, повідомлення яке надійшло з абонентського номеру НОМЕР_3 у якому зазначено номер банківської картки № НОМЕР_1 та прізвище « ОСОБА_13 »(т.1 а.п.141-143).

Протоколом використання заздалегідь ідентифікованих засобів від 07.11.2014 року та додатками до нього з гідно якого в ході проведення негласної слідчої дії контрою за вчиненням злочину у формі спеціального експерименту із використанням спеціальних імітаційних засобів ідентифікованих грошових коштів використовувалися спеціальні імітаційні засоби, а саме грошові кошти у сумі 5000 гривень, зокрема купюри номіналом 200 гривень у кількості 25 купюр за серіями та номерами: ЕЖ 2651853, ВИ 3196689, ВБ 1017610, ЕЖ 0940780, ЗЕ 1269967, МА 3359856, ЄЧ 9732616, КБ 3281920, АЗ 6684210, ЕЯ 1167958, ЄД 9021425, ЕЕ 9228135, ЄШ 0229945, АЄ 0054573, МБ 5544806, АГ 9718112, ЄФ 2865626, ЕФ 1834808, ВБ 2434964, АЄ 1591741, ПА 3415906, ЄШ 9698279, ЗА 5771891, АВ 5648172, ЗЄ 8507481, які були відксерокопійовані та вручені ОСОБА_8 (т.1 а.п. 144-152).

Оригіналом квитанції «Приват банку» від 07.11.2014 року, з якої вбачається, що 07.11.2014 року о 14.10 год. банківську картку НОМЕР_4 останні цифри 89 було поповнено на 5000 гривень (т.1 а.п.153).

Протоколом використання заздалегідь ідентифікованих засобів від 10.11.2014 року та додатками до нього, у відповідності до якого в ході проведення негласної слідчої дії контрою за вчиненням злочину у формі спеціального експерименту із використанням спеціальних імітаційних засобів ідентифікованих грошових коштів використовувалися спеціальні імітаційні засоби, а саме грошові кошти у сумі 3000 гривень, зокрема купюри номіналом 200 гривень у кількості 11 купюр за серіями та номерами: КБ 2697381, МА 4530239, ЗА 5022720, ЕЄ 4012745, ЗВ 4344025, ЕГ 9394125, КГ 8750716, КД 9793124, КГ 0059850, КМ 7061763, ЄА 6574074 та купюри номіналом 100 гривень у кількості 8 купюр, за серіями та номерами: ГХ 4949956, МЕ 4451052, ЕВ 8601169, ГБ 2944107, СА 6028476, КГ 6506846, ГЗ 4005169, ВФ 4426523, які були відксерокопійовані та вручені ОСОБА_8 (т.1 а.п. 154-160).

Оригіналом квитанції «Приват банку» від 10.11.2014 року з якої вбачається, що 10.11.2014 року о 11.15 год. банківську картку НОМЕР_4 останні цифри 89 було поповнено на 3000 гривень (т.1 а.п.153).

Протоколом обшуку від 10.11.2014 року та додатком до нього, з якого вбачається, що підчас обшуку службового кабінету, який розташований на другому поверсі адміністративної будівлі Відділу міліції з обслуговування центральної частини м. Києва Печерського РУ ГУ МВС України у м. Києві, яка розташована за адресою: м. Київ, пл. Бессарабська, 3, де знаходиться робоче місце ОСОБА_4 , було виявлено та вилучено блокнот в політурці з шкірозаміннику графітового кольору, у якому містяться рукописні записи, наступного змісту: 05.01. «Вчинила крадіжку 21.11.2013 року ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_6 », крім того з робочого місця ОСОБА_4 було вилучено сейф, який в подальшому було опечатано (т.1 а.п. 166-170).

Протоколом огляду від 12.11.2014 року, з якого вбачається, що підчас огляду блокноту який було вилучено 10.11.2014 року під час обшуку службового кабінету №5 ВМ Печерського РУ ГУ МВС України в м. Києві за адресою: м. Київ, пл. Бессарабська, 3, виявлено рукописні записи кульковими ручками синього та чорного кольорів. Вказаний блокнот, серед іншого, на 4-й сторінці, містить запис кульковою ручкою, датований «5.01.», наступного змісту: «ЄО28420/13 Вчинила крадіжку 21.11.2013 р. ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 АДРЕСА_6 , дочка ОСОБА_14 вчиться в гімназії № (не розбірливо) ім. Т. Шевченка, і НОМЕР_5 , НОМЕР_6 » на розвороті блокноту виявлено відпускне посвідчення Печерського РУ ГУ МВС України в м. Києві №79 від 09.04.2014 року на ім`я ОСОБА_4 . Крім того на розвороті блокнота виявлено клаптик паперу з рукописним записом: « ОСОБА_8 , 1975» (т.1 а.п. 175-178).

Протоколом огляду від 10.11.2016 року, згідно якого був оглянутий паспорт громадянки Російської Федерації НОМЕР_7 на їмя ОСОБА_8 , та зі слів останньої саме цей паспорт їй було повернуто 10.11.2014 року в приміщенні райвідділу міліції за адресою: м. Київ, площа Бесарабська, 3 працівником Печерського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_4 (т.1 а.п.181-182).

Протоколом огляду від 11.11.2014 року, з якого вбачається, що було оглянуто мобільний телефон «Sony Xperia» який був наданий потерпілою ОСОБА_15 , у якому встановлена СІМ-карта оператора мобільного зв`язку Лайф, абонентський номер НОМЕР_2 . Під час огляду вхідних та вихідних дзвінків встановлено, що серед інших вхідних викликів, містяться інформація про пропущений виклик від абонентського номеру НОМЕР_3 об 11:42 год. 10.11.2014 року, та про вхідний виклик з цього номера об 11:43 год. 10.112014 року тривалістю 34 секунди. Крім того, вказаний телефон містить інформацію про вихідне СМС повідомлення на абонентський номер НОМЕР_3 , надіслане 10.11.2014 року об 11:27 год. з наступним змістом: «Я перечислила еще три тисячи. Как забрать мои документи». Також у телефоні міститься аналогічне СМС-повідомлення на номер який визначено як «влад Мих2» номер НОМЕР_8 , надіслане 10.11.2014 року об 11:29 год., та СМС повідомлення надіслане на той таки номер, об 14:55 год. 10.11.2014 року із змістом: «Я от сюда не уйду. Где паспорт» (т.1 а.п.183-185а).

Протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 16.12.2014 року та додатками до нього, згідно якого на підставі ухвали слідчого судді від 19.11.14 року було надано доступ до речей та документів, а саме у роздрукованому вигляді: виписки по картковому рахунку НОМЕР_1 , копію паспорта громадянки України серії НОМЕР_9 на ім`я ОСОБА_16 , копії анкети заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг від ОСОБА_16 , копії додаткової інформації клієнта ОСОБА_16 та DVD диск із вмістом фотознімків.

Із виписки по картковому рахунку НОМЕР_1 вбачається, що вказаний рахунок був поповнений 07.11.2014 року о 14.10 год. на суму 5 000 грн. із терміналу самообслуговування за адресою: м. Київ, вул. Предславинська,19, крім цього вказаний рахунок був поповнений 10.11.2014 року о 11.16 год. на суму 3 000 грн. із терміналу самообслуговування за адресою: м. Київ, вул. Горького,164 (т.1 а.п. 186-214).

Протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 04.12.2014 року з додатком до нього, відповідно до якого було надано доступ до з`єднань абонентів НОМЕР_10 , НОМЕР_3 , НОМЕР_2 із зазначенням ІМЕІ їх мобільних терміналів, часу дзвінків, тривалості розмов за період з 01.10.2013 року із зазначення місця дзвінка, та які дзвінки здійснювались, приймались, відправлялись на отримувались СМС повідомлення (т.1 а.п. 218-222).

Протоколом про результати спостереження за особою від 21.08.2014 року та фототаблицями до нього, з якого вбачається, що ОСОБА_4 о 14:20 год. на вул. Фрунзе у м. Києві на зупинці громадського транспорту «Ринок Куренівський" зустрічався з потерпілою ОСОБА_8 (т.1 а.п.231-239).

Протоколоми за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії, аудіо, відео контроль особи, від 20.10.2014 року та 16.12.2014 року, з яких вбачається, що 21.08.14 р. о 14:21 год. ОСОБА_4 знаходячись на зупинці громадського транспорту по вул. Фрунзе, 129-А у м. Києві та 06.11.2014 року о 09:00 год. перебуваючи у приміщенні Печерського РУ ГУ МВС в м. Києва за адресою м. Київ, вул. Бессарабська, 3, зустрічався з потерпілої ОСОБА_8 , під час цих зустрічей останній вимагав у потерпілої незаконну грошовоу винагороди у розмірі 2 тисячі доларів США, погрожуючи при цьому кримінальною відповідальністю за вчинення крадіжки чужого майна та тривалим ув`язненням (т.1 а.п. 240-249, т.2 а.п.1-7).

Протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії, аудіо, відео контроль особи від 16.12.2014 року, з якого вбачається, що під час розмови ОСОБА_8 з ОСОБА_4 яка відбулася 10.11.2014 року о 14:41 год. в приміщенні відділу міліції з обслуговування центральної частини м. Києва Печерського РУ ГУ МВС України в м. Києві за адресою: м. Київ, пл. Бессарабська,3, ОСОБА_4 вкотре продовжив натякати ОСОБА_8 про необхідність сплатити незаконної грошової винагороди та повернув їй закордонний паспорт (т.2 а.п.8-11).

Протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії контроль за вчинення злочину від 16.12.2014 року, згідно якого 06.11.2014 року о 09:08 год. ОСОБА_4 під час зустрічі з ОСОБА_8 яка відбувалась в приміщенні відділу міліції з обслуговування центральної частини м. Києва Печерського РУ ГУ МВС України в м. Києві за адресою м. Київ, пл. Бессарабська, 3, дотримуючись умов конспірації вкотре продовжив натякати ОСОБА_8 на необхідності сплати йому незаконної грошової винагороди, погрожуючи при цьому за несплату винагороди кримінальною відповідальністю за вчинення крадіжки майна, що належить ОСОБА_17 , яка мала місце 21.11.2013 року (т.2 а.п.12-13).

Протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії контроль за вчиненням злочину від 16.12.2014 року та додатком до нього, з якого вбачається, що 07.11.2014 року о 13:30 год. у слідчому відділі прокуратури м. Києва, по вул. Антоновича, 114, в м. Києві, у службовому кабінеті №19, ОСОБА_8 було вручено грошові кошти в сумі 5 тисяч гривень, які вона того ж дня перерахувала на банківський рахунок № НОМЕР_1 , зареєстрований на ОСОБА_16 , який їй надав посередник ОСОБА_4 для перерахування коштів, після чого їй зателефонували з номера НОМЕР_11 , та повідомили про перерахунок коштів (т.2 а.п.14-16).

Протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії контроль за вчиненням злочину від 16.12.2014 року та додатком до нього, з якого вбачається що 10.11.2014 року о 10:00 год. у слідчому відділі прокуратури м. Києва, по вул. Антоновича, 114, в м. Києві, у службовому кабінеті №19 , ОСОБА_8 було вручено грошові кошти в сумі 3 тисячі гривень, які вона того ж дня перерахувала на банківський рахунок № НОМЕР_1 , зареєстрований на ОСОБА_16 , після чого отримала банківський чек. Про здійснення перерахунку коштів ОСОБА_8 повідомила в СМС повідомленні із свого телефону НОМЕР_12 на телефон НОМЕР_11 , що належить посереднику, який діє від імені ОСОБА_4 та на № НОМЕР_8 , який безпосередньо належить ОСОБА_4 . Після цього о 14:41 год. ОСОБА_8 прибула до відділу міліції на пл. Бессарабську, 3, де зустрілася з ОСОБА_4 під час зустрічі та розмови ОСОБА_8 посилаючись на перерахунок грошових коштів на банківський рахунок, наданий посередником, вимагала від ОСОБА_4 повернути документи на її ім`я, а саме, паспорт громадянки Російської Федерації, закордонний паспорт та посвідку на постійне проживання на території України, якими він незаконно заволодів у неї вдома. ОСОБА_4 дотримуючись умов конспірації повернув ОСОБА_8 закордонний паспорт на її ім`я, загорнутий у папір та прозорий поліетиленовий файл, поклавши його на диван кушетку, розташовану на першому поверсі у коридорі відділу міліції, після чого залишив приміщення відділу міліції та помітивши працівників УВБ в м. Києві ДВБ МВС України, які намагались запросити його для бесіди, утік з місця події (т.2 а.п.17-19).

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що винність обвинуваченого ОСОБА_4 «поза розумним сумнівом» знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження.

Крім цього, аналізуючи показання потерпілої, свідка, письмові документи дослідженні під судового розгляду кримінального провадження, які є чіткими, логічними, послідовними та такими, що доповнюють один одного, суд враховує і позицію обвинуваченого, який свою вину у вчиненні злочинів передбачених ч.2 ст.189 та ч.3 ст.357 КК України визнав у повному обсязі та зазначив, що обставини вчинених ним злочинів відповідають дійсності та в обвинувальному акті викладені вірно.

Розглянувши повно і всебічно кримінальне провадження, проаналізувавши та оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, у тому числі перевіривши і оцінивши усі доводи учасників судового провадження, суд приходить до висновку про наявність у діях обвинуваченого ОСОБА_4 складів інкримінованих йому злочинів та кваліфікує його дії за ч.2 ст.189 КК України, як вимогу передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілою, обмеження її прав, свобод та законних інтересів, вчинене службовою особою з використанням свого службового становища та за ч. 3 ст. 357 КК України, як незаконне заволодіння паспортом та іншим важливим особистим документом.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому згідно ст. 66 КК України не встановлені. Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченому згідно ст. 67 КК України не встановлені.

Згідно з ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним злочинів проти власності та проти авторитету органів державної влади, органів місцевого самоврядування та об`єднань громадян, особу обвинуваченого, а саме те, що він раніше не судимий, до кримінальної відповідальності притягується вперше, свою вину у вчиненні злочинів які йому інкриміновано визнав, однак від дачі показань в судовому засіданні відмовився, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, посередньо характеризується за місцем проживання та місцем роботи, та приходить до висновку, що покарання ОСОБА_4 слід призначити у виді позбавлення волі у межах санкції ч.2 ст.189 КК України та обмеження волі у межах санкції ч.3 ст.357 КК України, і остаточне покарання за сукупністю злочинів останньому, на підставі ст.70 КК України, необхідно визначити шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Також враховуючи те, що ОСОБА_4 вчинив два умисні злочини, один із яких є тяжким, використовуючи своє службове становище працівника міліції, чим підірвав авторитет органів внутрішніх справ зокрема та державної влади в цілому, суд вважає, що його у відповідності до ст. 54 КК України слід позбавити спеціального звання капітан міліції.

Крім цього, вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_4 виду та міри покарання, суд, враховує відсутність обставин, що обтяжують покарання, та те, що ОСОБА_4 раніше не судимий, до кримінальної відповідальності притягується вперше, має вищу освіту, має на утриманні малолітню дитину, та приходить до висновку, що його на підставі ст.75 КК України слід звільнити від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк 3 роки, і саме таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_4 та для запобігання вчиненню ним нових злочинів у майбутньому.

Процесуальні витрати відсутні. Цивільний позов не заявлявся. Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до ст.100 КПК України. Підсумовуючи вищенаведене, керуючись ст. ст.50,54,65,66,67,75,76 КК України, ст.ст., 342-380 КПК України,-

З А С У Д И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочинів передбачених ч.2 ст.189 та ч.3 ст.357 КК України та призначити йому покарання:

за ч.2 ст.189 КК України у виді 5 років позбавлення волі.

за ч.3 ст.357 КК України у виді 3 років обмеження волі. На підставі ст. 70 КК шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_4 остаточне покарання за сукупністю злочинів у виді 5 років позбавлення волі.

У відповідності до ст.54 КК України позбавити ОСОБА_4 спеціального звання капітан міліції.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк 3 роки.

Згідно ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Речові докази блокнот (т.1 а.п.179-180) знищити.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляції через Дарницький районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: