Дата документу 26.08.2016 Справа № 554/6933/16-к
Справа № 554/6933/16-к
Провадження № 1-кс/554/6442/2016
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2016 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , законного представника (опікуна) ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , розглянувши клопотання в.о. заступника СВ Полтавського ВП ГУНП в Полтавські області ОСОБА_4 , погоджене прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтава, українця, громадянина України, не одруженого, без освіти, інваліда ІІ групи внаслідок психічного розладу, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, по матеріалам досудового розслідування кримінального провадження №0003402, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.08.2016 року,-

В С Т А Н О В И В:

26.08.2016 року слідчий звернувся до суду з зазначеним клопотанням. В клопотанні орган досудового розслідування необхідність прийняття такого рішення аргументував наступним.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 31.07.2016 року, у вечірній час доби ОСОБА_5 перебуваючи за місцем мешкання свого батька ОСОБА_8 , 1966 року народження, за адресою АДРЕСА_1 , в ході сварки, яка виникла на грунті неприязних відносин наніс багаточисельні удари ногами та кулаками по тулубу ОСОБА_8 , після чого зв`язав останньому руки та ноги дротом, та залишив останнього на дивані, тим самим позбавивши останнього можливості вільно пересуватися. Після чого в період часу з 21 до 22 години 15.08.2016 року, під час перебування ОСОБА_5 за адресою АДРЕСА_1 , в ході сварки, яка виникла на грунті неприязних відносин, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на нанесення умисного тяжкого тілесного ушкодження, наніс багаточисельні удари кулаками по грудній клітині ОСОБА_8 , який до даного часу знаходився зв`язаним на дивані, спричинивши останньому тяжкі тілесні ушкодження.

В результаті отриманих тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 на місці вчинення злочину.

Причиною смерті ОСОБА_8 , відповідно до судово-медичної експертизи №961 від 25.08.2016 року є: а)шок, б)інші уточнені травми грудної клітини.

Своїми умисними діями, що виразились в умисному заподіянні тяжких тілесних ушкоджень, що спричинило смерть потерпілого, ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 121 КК України.

23.08.2016 відомості за вказаним фактом внесено до ЄРДР за № 0003402 за ч. 2 ст. 121 КК України.
На підставі викладеного, посилаючись на наявність ризиків переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків, вчиняти інші кримінальні правопорушення, слідчий просить обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просили його задовольнити.

Підозрюваний в судовому засіданні провину не визнав, просив відмовити у задоволенні клопотання.

Захисник в судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання, оскільки підозрюваний є інвалідом 2 групи, не підтверджено, що він негативно характеризується, просила обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши учасників процесу, вивчивши матеріали клопотання, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Частиною 1 статті 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі Фокс, Кембелл і Гартлі проти Сполученого Королівства, наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин, однак, те, що можна вважати обґрунтованим, залежить від обставин.

У справі Феррарі-Браво проти Італії Європейський суд з прав людини зазначив, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому і має тримання під вартою.

У справі Мюррей проти Сполученого Королівства суд зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст.ст.177, 178, 183 КПК України.

Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

26.08.2016 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України. Зокрема, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину, за який законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років.

В матеріалах провадження містяться достатні дані, які переконують суд у тому, що підозрюваний міг вчинити інкримінований йому злочин, висунута підозра є обґрунтованою. При цьому слідчим суддею при обранні запобіжного заходу лише перевіряється наявність вагомих доказів, що можуть свідчити про вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень. Питання щодо доведеності чи недоведеності вини підозрюваного не являється предметом розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Так, в судовому засіданні сторонами кримінального провадження надані докази, які на думку слідчого судді свідчать про:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, що підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: даними встановленими з протоколу огляду трупа від 23.08.2016 року; з протоколу допиту свідка ОСОБА_9 ; з протоколу допиту свідка ОСОБА_10 ; з протоколу допиту свідка ОСОБА_11 ; довідкою про причину смерті ОСОБА_8 ,; висновком судово-медичної експертизи №961 від 25.08.2016 року;

- наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені статтею 177 цього Кодексу, а саме: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків, вчинити інші кримінальні правопорушення.

- жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним ризикам.

Суд, у відповідності до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, враховує дані про особу підозрюваного ОСОБА_5 , в їх сукупності, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання його винуватим, вік та стан його здоров`я, міцність соціальних зв`язків в місці його проживання, репутацію, майновий стан.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про задоволення клопотання слідчого та необхідність застосування щодо підозрюваного виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У відповідності до ч.1 ст.197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.

Враховуючи зазначене та передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України обставини, а також те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, вчиненого із застосуванням насильства та який спричинив загибель людини, слідчий суддя не визначає розмір застави.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 131, 132, 176-179, 182-183, 193-194,196-197, 199, 202, 205, 309, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого - задовольнити.

Обрати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під варто ю у межах строку тримання під вартою, передбаченого ч. 1 ст. 197 КПК України, який обчислювати з 16 год. 30 хв. 26.08.2016 року.

Кінцевим днем тримання під вартою визначити 24.10.2016 року, до 16 год. 30 хв.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Полтавської області протягом п`яти днів з часу проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1