Провадження №1-кп/761/927/2016
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0005651 від 02 травня 2016 року, по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Києва, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, працюючого не офіційно, утриманців не має, зареєстрованого: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В :

02 травня 2016 року, приблизно о 13 годині 05 хвилин, ОСОБА_3 , знаходячись у приміщенні квартири АДРЕСА_3 , та маючи на меті незаконно збагатитись за рахунок чужого майна, звернув свою увагу на жіночу сумку, яка знаходилась на тумбі біля вхідних дверей зазначеної квартири. Вважаючи, що сумці може знаходитись цінне майно, у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, а саме жіночою сумкою
Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_3 , не зважаючи нп потерпілу та іншу дівчину, які на той момент також перебували у квартирі, схопив сумочку та почав тікати. Побачивши це ОСОБА_5 кинулась його наздоганяти, проте наздогнавши ОСОБА_3 останній вдаривши відштовхнув ОСОБА_5 , чим заподіяв останній фізичну біль.
Своїми умисними діями ОСОБА_3 відкрито, із застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя та здоров*я потерпілої, заволодів майном ОСОБА_5 , а саме, жіночою сумочкою бежевого кольору, вартістю 600 гривень 00 копійок, в якій знаходились грошові кошти у сумі 800 грнивень та золоте кільце вартістю 5200 гривень.
Згідно висновку судово-медичної експертизи №1169 «При судово-медичній експертизі ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виявлене садно на тильній поверхні правого передпліччя в нижній третині. Вказане ушкодження спричинене тупим предметом, могло утворитись 02.05.2016 р. та відноситься до легких тілесних ушкоджень (за критерієм розладу здоров*я)».
А всього ОСОБА_3 , відкрито із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров*я потерпілої, відкрито заволодів майном потерпілої ОСОБА_5 на загальну суму 6600 гривень 00 копійок, після чого з місця вчинені кримінального правопорушення зник та розпорядився викраденим і власний розсуд.
У судовому засіданні обвинувачений свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні за ч.2 ст. 186 КК України визнав повністю, просив суд обмежити обсяг дослідження доказів та фактичних обставин справи його допитом та дослідженням характеризуючих матеріалів щодо особи.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів по даному кримінальному провадженню по кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 щодо часу, місця, способу, виду і розміру шкоди, мотиву та мети, форми вини за кримінальними правопорушеннями, розміру матеріальниї шкоди, яка ніким не оспорюється, визнано недоцільним у зв`язку із відсутністю сумнівів правильного розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, надав суду показання про те, що дійсно він у травні 2016 року вдень знаходився у квартирі по АДРЕСА_4 , де проживає потерпіла.Внаслдок виникшої між ним та потерпілою сварки, вирішив викрасти її сумочку. Коли викрав сумочку, то потерпіла бігла за ним і кричала, щоб його затримали. У вчиненому щиро розкаявся, вказав на те, що відшкодував матеріальну шкоду потерпілій у повному обсязі.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 слід кваліфікувати за ч.2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане із застосуваннм насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров*я потерпілого.

Обираючи обвинуваченому ОСОБА_3 вид та міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є тяжким кримінальним правопорушенням, обставини його вчинення, характер діяння, форму й ступінь вини обвинуваченого, мотивацію кримінального правопорушення, та дані про особу обвинуваченого, який не працює та не навчається, під наглядом у лікаря нарколога або психіатра не перебуває, раніше не судимий, не одружаний та утриманців не має.

У відповідності до ч. 1 ст. 66 КК України обставинами, яка пом`якшують покарання ОСОБА_3 , слід визнати щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.

У зв*язку із зазначеним, суд приходить до висновку, що достатнім для виправлення обвинуваченого буде призначення покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті.

Між тим, виходячи із фактичної тяжкості вчиненого ОСОБА_3 кримінального правопорушення, зокрема, характеру діяння, обстановки, способу, місця і часу його вчинення, з урахуванням форми, виду, ступеня вини, мотивів і мети злочину, обставин, що характеризують поведінку обвинуваченого до вчинення кримінального правопорушення і обставин, що безпосередньо пов`язані із вчиненням обвинуваченим кримінального правопорушення, і характеризують поведінку останнього після вчинення кримінального правопорушення, та індивідуальних властивостей обвинуваченого, зокрема його молодого віку, стану здоров`я, способу життя та обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд приходить до висновку, що вищенаведене істотно знижує фактичну ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і ступінь небезпечності винної особи для суспільства, що у своїй сукупності утворює підставу для висновку суду про можливість звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, тобто можливість його виправлення без реального відбування покарання, але в умовах належного контролю за його поведінкою та виконання покладених на нього судом у відповідності до ст. 76 КК України обов`язків.

Питання про речові докази суд вирішує у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні, цивільний позов не заявлявся, запобіжний захід не застосовувався.

Керуючись ст. ст. 369-371, 374 КПК України, суд

З А С У Д И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України і призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням - іспитовим строком, тривалістю 1 (один) рік, якщо протягом указаного строку він не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 такі обов`язки:

1. не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої інспекції;

2. повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3. періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції

Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні, цивільний позов не заявлявся, запобіжний захід не застосовувався

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1