УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2016 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,розглянувши клопотання старшого слідчого з ОВС 1-го ВРКП СУ ФР ГУ ДФС у м. Києві старшого лейтенанта податкової міліції ОСОБА_2 про арешт майна,-

В С Т А Н О В И В:
Старший слідчий з ОВС 1-го ВРКП СУ ФР ГУ ДФС у м. Києві старший лейтенант податкової міліції ОСОБА_2 , 18.10.2016 року звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням, погодженим прокурором відділу прокуратури м. Києва старшим радником юстиції ОСОБА_3 , внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000099від 02.08.2016, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України, згідно якого просив накласти арешт на грошові кошти, які знаходяться на рахунках TOB «Алтонс Компані» (), відкритих в Столичній філії ПАТ КБ «Приватбанк» м. Київ (МФО 380269) за № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 в частині видатків грошових коштів, з можливістю зарахування на зазначений рахунок грошових коштів, що надходять; заборонити будь-яким особам користуватися, розпоряджатися грошовими коштами, які знаходяться на вказаному рахунку та на які накладено арешт до прийняття відповідного рішення щодо йог скасування у встановленому КПК України порядку; з метою визначення сум грошових коштів, на які накладено арешт, зобов`язати відповідних службових осіб Столичної філії ПАТ КБ «Приватбанк» м. Київ (МФО 380269) надати письмову інформацію про залишок грошових коштів на вказаних рахунках на момент пред`явлення ухвали суду про накладення арешту та на кожне 25 число місяця шляхом винесення відповідного подання ініціатору за адресою: м. Київ, вул. Шолуденко, 31, СУ ФР ГУ ДФС у м. Києві.

Кримінальне провадження №0000099, зареєстроване за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України, а тому виникла необхідність у накладенні арешту на майно, оскільки, арешт накладається виключно на підставі рішення суду.

Клопотання мотивовано тим, щоу провадженні слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління ДФС у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000099 від 02.08.2016, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України.

Клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання (ч. 1 ст. 172 КПК України).

Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя прийшов до висновку, що воно підлягає поверненню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із таких заходів є арешт майна.

Згідно з ч. 1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку..

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна (ч. 10 ст. 170 КПК України).

У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання. (ч. 2 ст. 171 КПК України).

Як вбачається зі змісту клопотання, слідчим не зазначено розмір грошових коштів, які знаходяться на рахунках TOB «Алтонс Компані» (), відкритих в Столичній філії ПАТ КБ «Приватбанк» м. Київ (МФО 380269) за № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 на які слідчий просить накласти арешт, а також не надано доказів на підтвердження цього, а тому подане клопотання про арешт майна не відповідає вимогам п. 2 ч. 2 ст. 171 КПК України.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Крім того, слідчий просив заборонити будь-яким особам користуватися, розпоряджатися грошовими коштами, які знаходяться на вказаному рахунку та на які накладено арешт до прийняття відповідного рішення щодо його скасування у встановленому КПК України порядку, проте слідчим не зазначено обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Також слідчий у клопотанні просив з метою визначення сум грошових коштів, на які накладено арешт, зобов`язати відповідних службових осіб Столичної філії ПАТ КБ «Приватбанк» м. Київ (МФО 380269) надати письмову інформацію про залишок грошових коштів на вказаних рахунках на момент пред`явлення ухвали суду про накладення арешту та на кожне 25 число місяця шляхом винесення відповідного подання ініціатору за адресою: м. Київ, вул. Шолуденко, 31, СУ ФР ГУ ДФС у м. Києві, проте вчинення таких дій не передбачено нормами глави 17 КПК України «арешт майна».

При цьому, відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність повернення клопотання про арешт майна для усунення вказаних в ухвалі недоліків.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 131, 132, 163, 167, 170-173 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :
Клопотання старшого слідчого з ОВС 1-го ВРКП СУ ФР ГУ ДФС у м. Києві старшого лейтенанта податкової міліції ОСОБА_2 про арешт майна повернути прокурору та встановити строк в сімдесят дві години для усунення недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя