У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

доповідача ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю прокурораОСОБА_4 ,
при секретаріОСОБА_5 ,
розглянула в судовому засіданні 7 квітня 2016 року у м. Києві кримінальне провадження № 0000016 за касаційною скаргою засудженої ОСОБА_6 на вирок Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 квітня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Тернопільської області від 19 серпня 2015 року.
Вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 квітня 2015 року
ОСОБА_7 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженку м. Дніпродзержинська
Дніпропетровської області, мешканку
м. Тернополя, раніше не судиму,
засуджено за ч. 2 ст. 367 КК України (далі КК) в редакції від 5 червня 2001 року до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки зпозбавленням права обіймати посади, пов`язані з організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарчими обов`язками, на підприємствах усіх форм власності строком на 1 рік, без призначення штрафу. На підставі п. 3 ч.1 ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК її звільнено від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності.
Постановлено стягнути на користь потерпілого ОСОБА_8 з ПАТ «СК «Універсальна» 95 000 грн. на відшкодування матеріальної шкоди, з ОСОБА_6 15 000 грн. моральної шкоди.
Ухвалою Апеляційного суду Тернопільської області від 19 серпня 2015 року вирок в частині стягнення з ПАТ «СК «Універсальна» на користь потерпілого ОСОБА_8 95 000 грн. на відшкодування матеріальної шкоди скасовано, у решті - залишено без зміни.
ОСОБА_6 визнано винуватою у тому, що вона, являючись засновником і керівником Приватного підприємства (ПП) «Тесей», яке займалось наданням послуг, пов`язаних із охороною державної та іншої власності, будучи службовою особою, допустила службову недбалість, що потягло тяжкі наслідки, за таких обставин.
24 грудня 2007 року між ПП «Тесей» (Охорона), приватним підприємцем ОСОБА_9 (Оператор) та ОСОБА_8 (Клієнт) укладенодоговір про надання послуги із автоматичного контролю за станом комплексу технічних засобів охорони та об`єктово-прийомо-передавальної апаратури, встановленої у будинку АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_8
20 серпня 2009 року керівник ПП «Тесей» ОСОБА_6 , неналежно виконуючи свої службові обов`язки, що виразилось у нез`ясуванні інформації про те, чи використовується картка мобільного оператора «Білайн» із номером телефону НОМЕР_1 у роботі ПП «Тесей», написала заяву на ім`я ЗАТ «Українські радіосистеми», у який просила заблокувати номер цього мобільного телефону, що призвело до унеможливлення передачі контрольною панеллю даних сигналу «Тривога» на систему моніторингу охоронної фірми.
В результаті неможливості належного функціонування контрольної системи, яка знаходилась у будинку АДРЕСА_1 , у зв`язку із заблокуванням керівником ПП «Тесей» ОСОБА_6 картки мобільного оператора «Білайн» із номером телефону НОМЕР_1 , в ніч з 23 на 24 серпня 2009 року невідомі особи проникли у будинок та викрали належні ОСОБА_8 гроші у сумі 100 000 грн. та 1 600 євро, що згідно із офіційном курсом НБУ становило 17 967,52 грн.
У касаційній скарзі засуджена ОСОБА_6 посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. Стверджує, що не могла передбачити настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, в її діях відсутній склад злочину. Зазначає, що ОСОБА_8 мав передати гроші, які залишив у будинку, ПП «Тесей» на відповідальне зберігання. Заперечує цивільний позов потерпілого ОСОБА_8 про стягнення моральної шкоди. Просить скасувати судові рішення та закрити кримінальне провадження за відсутністю в її діях складу кримінального правопорушення.
Заслухавши доповідача, думку прокурора, який вважав судові рішення законними та обґрунтованими і просив залишити їх без зміни, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
У касаційних скаргах порушується питання про перевірку судових рішень у касаційному порядку у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та неповнотою судового розгляду. Проте, зазначені обставини відповідно до вимог ст. 438 КПК України (далі КПК) не можуть бути підставами для скасування або зміни судових рішень у касаційному порядку. Крім того, згідно з вимогами ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені судом, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_6 у неналежному виконанні своїх службових обов`язків, що спричинило тяжкі наслідки, ґрунтується на сукупності зібраних під час досудового розслідування та ретельно досліджених судом доказах, яким дана належна оцінка, і є правильним.
Зокрема, цей висновок підтверджується показаннями потерпілого ОСОБА_8 , свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , даними, які містяться у протоколах виїмки інформації з головного комп`ютера ПП «Тесей», копією опису роботи електронної системи безпеки, розташування датчиків руху на об`єкті Завадських, історії події із контрольної панелі сигналізації, копією подорожнього листа чергового автомобіля та іншими доказами.
Свідок ОСОБА_9 у судовому засіданні підтвердив, що ним в будинку ОСОБА_8 було проведено монтажні роботи по встановленню охоронної сигналізації. В контрольній панелі вказаного будинку було вмонтовано сім-картку мобільного оператора «МТС», яку він особисто поміняв в 2008 році на сім-картку мобільного оператора «Білайн», у зв`язку із вигіднішими умовам тарифних планів за вказівкою про таке встановлення його безпосереднього керівника ОСОБА_6 . У разі надходження будь-яких сигналів інформація передавалася до пульта охорони, а також на його мобільний телефон, у зв`язку із чим він телефонував черговому водію ПП «Тесей» та направляв на об`єкт для здійснення перевірки. Усю відповідальність після його звільнення у 2008 році взяло на себе ПП «Тесей».
Згідно з даними протоколу виїмки заяви, проведено виїмку заяви ПП «Тесей» від 20 серпня 2009 року за підписом ОСОБА_6 , адресованої у Центр підтримки клієнтів ЗАТ «Українські радіосистеми» про блокування номеру мобільного телефону НОМЕР_2 .
Як убачається з витягу із контрольної панелі сигналізації, яка розміщена у будинку потерпілого ОСОБА_8 , перший сигнал «Тривога» надійшов 24 серпня 2009 року о 01.21 год. і· тривав до 02.ЗЗ год. 24 серпня 2009 року. При цьому з даних, які вилучені із пульта спостереження головного комп`ютера ПП «Тесей» видно, що перший сигнал «Взлом 203» надійшов із об`єкта «Завадський старий» 2З серпня 2009 року о 12.59 год. та повторювався у цей день о 13.00, 13.15, 17.13 та 22.16 год., однак сигнали «Взлом 203» відправлялись не з будинку АДРЕСА_1 . Отже, дійсний сигнал «Тривога», який поступив із об`єкта ОСОБА_8 , залишився поза увагою оператора охоронюваної фірми, оскільки не надійшов на пульт спостереження головного комп`ютера ПП «Тесей» саме через блокування сім карти, яка була встановлена у сигналізації потерпілого.
Доводи ОСОБА_6 про те, що відключення нею мобільного оператора «Білайн» не перешкоджало роботі сигналізації, оскільки тривожні сигнали надходили на контрольну панель охоронної фірми, матеріалами кримінального провадження не підтверджуються.
За встановлених судом фактичних обставин дії ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 367 КК кваліфіковано правильно.
Даних, які б свідчили, що судом неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність, не виявлено.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б тягнули безумовне скасування судових рішень, не встановлено.
Покарання ОСОБА_6 призначено відповідно до вимог закону.
Апеляційний розгляд кримінального провадження проведений з дотриманням вимог кримінального процесуального закону. Наведені засудженою в апеляційній скарзі доводи, які за своїм змістом аналогічні доводам касаційної скарги, належним чином перевірено й спростовано.
Підстав для скасування чи зміни судових рішень не вбачається.

Керуючись статтями 433, 434, 436, 438 КПК, колегія суддів
у х в а л и л а:

Вирок Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 квітня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Тернопільської області від 19 серпня 2015 року щодо ОСОБА_6 залишити без зміни, касаційну скаргу засудженої ОСОБА_6 без задоволення.
Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3