йСправа № 304/968/16-к Провадження № 1-кп/304/109/2016
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 вересня 2016 року м. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
його захисника адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження № 0000259 по обвинуваченню
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тур`я Бистра Перечинського району Закарпатської області, мешканця АДРЕСА_1 , із середньою освітою, непрацюючого, одруженого, українця, громадянина України, раніше не судимого
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України, -
В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він, 22 червня 2016 року близько 15.00 год. умисно, з корисливих спонукань, знаходячись на відстані 10 м від русла річки Тур`я в с.Порошково Перечинського району, на земельній ділянці водного фонду, що розташована близько 600 м від автодороги Львів Свалява Липча, шляхом завантаження за допомогою екскаватора марки «ЕО-2621», д/н НОМЕР_1 , самоскида марки «ММЗ554», д/н НОМЕР_2 , незаконно видобув піщано-гравійну сировину в обсязі 3,88 м кубічних, вартістю 945,20 грн., який відповідно до постанови КМУ № 827 «Про затвердження переліків корисних копалин загальнодержавного та місцевого значення» від 12 грудня 1994 року відноситься до корисних копалин загальнодержавного значення, за що кримінальна відповідальність передбачена ч. 2 ст.240 КК України.

29 липня 2016 року в м. Перечин між прокурором Перечинського відділу Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_4 укладено угоду про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. 472 КПК України, згідно якої підозрюваний визнає свою вину у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 240 КК України. Крім цього, сторони дійшли згоди щодо покарання, яке має понести підозрюваний у виді штрафу в розмірі 410 (чотириста десять) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 6 970 (шість тисяч дев`ятсот сімдесят) грн., а також визначили наслідки укладення, затвердження і невиконання зазначеної угоди.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину, щиро розкаявся. Також ствердив, що угоду він укладав добровільно і наслідки укладання та затвердження зазначеної угоди для нього зрозумілі. Разом зі своїм захисником просив її затвердити.

Прокурор також просив затвердити дану угоду та пояснив, що така відповідає вимогам закону, вказана у ній міра покарання визначена з урахуванням особи обвинуваченого, відповідно до положень ч. 2 ст. 240 КК України.

Суд, заслухавши думку сторін кримінального провадження, приходить до наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468 - 475 цього Кодексу.

Ухвалюючи вирок на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами та оцінених судом відповідно до ст. 94 КПК України, суд приходить до висновку що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , передбачене ч. 2 ст. 240 КК України незаконне видобування корисних копалин загальнодержавного значення. Узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення покарань, передбаченим КК України.

При цьому судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє права визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, яке буде до нього застосовано.

Також встановлено, що прокурор усвідомлює наслідки затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України.

Крім цього, у судовому засіданні встановлено, що дана угода про визнання винуватості відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України та відповідно може бути затверджена і на підставі цієї угоди може бути ухвалений вирок, оскільки умови угоди узгоджуються з вимогами вказаного Закону, не суперечать інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін чи інших осіб, укладення угоди було добровільним, наявні фактичні підстави для визнання винуватості. Також судом береться до уваги те, що узгоджені сторонами вид і міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 під час досудового розслідування не обирався.

Питання речових доказів вирішуватиметься в порядку ст. 100 КПК України.

Процесуальних витрат у даному кримінальному провадженні немає.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

На підставі наведеного та керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ч. 2 ст. 373, ст. ст. 374, 474, 475 КПК України, с у д, -
У Х В А Л И В :
затвердити угоду про визнання винуватості між прокурором Перечинського відділу Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 , укладену 29 липня 2016 року.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.240 КК України і призначити покарання у виді штрафу в розмірі 410 (чотириста десять) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 6 970 (шість тисяч дев`ятсот сімдесят) грн.

Речові докази по справі, а саме автомобіль самоскид марки «ММЗ554», д/н НОМЕР_2 , що знаходиться на штрафному майданчику Перечинського відділення Ужгородського відділу Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, а також екскаватор марки «ЕО-2621», д/н НОМЕР_1 , що знаходиться на зберіганні ОСОБА_7 повернути законному володільцю ОСОБА_8 .

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Копію вироку суду сторони кримінального провадження можуть отримати в Перечинському районному суді Закарпатської області в порядку, передбаченому ч. 6 ст. 376 КПК України.

Головуючий: ОСОБА_1