Провадження № 1-кп/317/155/2016
Справа № 317/1703/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 квітня 2016 року м. Запоріжжя
Запорізький районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участі:
прокурора ОСОБА_3
потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000529 від 21.03.2016 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Братське Покровського району Дніпропетровської області, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
26.03.2015 р. Запорізьким районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 185, ст.ст. 75, 76 КК України до 2 років позбавлення волі з випробувальним терміном 1 рік,
за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185КК України,-
ВСТАНОВИВ:
21 березня 2016 року, приблизно о 06 год. 00 хв., ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, знаходячись за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , де він мешкає без реєстрації з дозволу ОСОБА_4 , діючи таємно, з корисливих мотивів, викрав з території зазначеного домоволодіння майно ОСОБА_4 , а саме: металевий корпус саморобної пилорами вартістю 500,00 грн. та побутову насосну установку фірми «SPRUT» вартістю 1300,00 грн., яке там зберігалося з дозволу власниці домоволодіння, чим спричинив потерпілій ОСОБА_4 матеріальну шкоду на загальну суму 1800,00 грн.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, визнав повністю, підтвердив усі фактичні обставини, які містяться в обвинувальному акті, та не оспорював час, місце, спосіб, мотив і мету, форму вини злочину, вартість майна. Пояснив, що 21 березня 2016 року, приблизно о 06 год. 00 хв., погрузив на саморобну тачку корпус пилорами та насосну станцію, які відвіз та здав на металобрухт. Отримав 209,00 грн., які витратив на продукти та власні потреби. У вчиненому обвинувачений ОСОБА_5 розкаявся.

Допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 підтвердила фактичні обставини викладені в обвинувальному акті, а також зазначила, що вранці 21.03.2016 р. коли збиралась розвозити молоко побачила, що у будинку навпроти, де проживає її донька та її співмешканець ОСОБА_5 були відчинені ворота. Вона пішла до доньки, щоб подивитись, що сталось. Виявила відсутність речей, які в подальшому знайшла на прийомі металобрухту. Зазначила, що на теперішній час речі їй не повернуті, обвинувачений не вибачився.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою вину і не оспорює фактичні обставини, враховуючи думку прокурора, який вважав, що можливо розглянути кримінальне провадження відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, вислухавши думку обвинуваченого та потерпілої, які також не заперечували проти вказаного порядку розгляду провадження, а також з`ясувавши, що обвинувачений та потерпіла правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд вважає за можливе розглянути кримінальне провадження на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, та визнати недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, потерпілої та документів, що характеризують особу.

Суд вважає, що вина обвинуваченого повністю доведена і його дії слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Призначаючи вид та розмір покарання обвинуваченому, суд, у відповідності до ст. 65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який у відповідності до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, розмір заподіяної шкоди, особу обвинуваченого, який раніше судимий, вчинив злочин у період іспитового строку, за місцем проживання характеризується задовільно, на обліку у нарколога чи психіатра не перебуває, шкоду потерпілій не відшкодував.

Як обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченому, суд враховує щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

За таких обставин, враховуючи особу обвинуваченого, його ставлення до вчиненого та його наслідків, думку прокурора, потерпілої, зважаючи на наслідки злочину, для досягнення цілей покарання, встановлених статтею 50 КК України, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкцій статті.

Оскільки ОСОБА_5 за вироком Запорізького районного суду Запорізької області від 26.03.2015 р. засуджений до двох років позбавлення волі та був звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік і вчинив злочин у період зазначеного строку, суд, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України, вважає за необхідне призначити обвинуваченому остаточне покарання, шляхом часткового приєднання до покарання, призначеного за цим вироком, невідбутого покарання, що призначене йому за вироком Запорізького районного суду Запорізької області від 26.03.2015 р.
Суд вважає, що призначення ОСОБА_5 остаточного покарання у вигляді позбавлення волі, буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, та попередження вчинення ним нових злочинів, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За клопотанням прокурора суд вважає за необхідне обрати обвинуваченому ОСОБА_5 до набрання вироком суду законної сили запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, взявши його під варту негайно із зали суду. Наразі відсутні підстави вважати, що менш суворі запобіжні заходи, можуть забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків.

Цивільний позов не заявлено. Документально підтверджені процесуальні витрати у провадженні відсутні.
Питання про речові докази суд вирішуєвідповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 (два) роки 6 (шість) місяців.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до покарання призначеного за цим вироком частково приєднати невідбуте покарання за вироком Запорізького районного суду Запорізької області від 26 березня 2015 року та остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді 2 (двох) років 8 (восьми) місяців позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили обрати ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Запорізькому слідчому ізоляторі, взявши його під варту негайно із зали суду.

Початок строку відбуття покарання відраховувати з моменту фактичного затримання.

Речові докази: металевий корпус від пилорами з пилою та насосну установку фірми «SPRUT» в корпусі червоного кольору, передані на відповідальне зберігання ОСОБА_6 передати власнику ОСОБА_4 .

Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Запорізької області протягом 30 днів з дня його проголошення через Запорізький районний суд Запорізької області, при цьому відповідно ч. 2 ст. 394 КПК України вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1