Справа№ 640/3485/16-к
н/п 1-кп/640/308/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.03.2016 року Київський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця міста Харкова, не одруженого, освіти середньої / 9 класів /, не працюючого, раніше судимого: 1). 11.04.2002 року Київським районним судом м. Харкова за ч.1 ст.186 КК України до 2 років 9 місяців позбавлення волі, 2). 16.05.2006 року Київським районним судом м. Харкова за ч.4 ст.296, ч.1 ст.309 КК України до 3 років позбавлення волі, 3). 29.04.2011 року Київським районним судом м. Харкова за ст.395, ч.3 ст.296 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений з іспитовим строком на З роки, 4). 01.03.2012 року Київським районним судом м. Харкова за ст.71, ч.1 ст.122 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, 06.11.2013 року звільненого умовно-достроково, невідбутий термін: 11 місяців 15 днів, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,-
у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Угода про примирення між потерпілим ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за кримінальним провадженням по обвинуваченню ОСОБА_4 за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, була досягнута під час досудового провадження 22 лютого 2016 року.
У підготовчому судовому засіданні встановлено, що 15 вересня 2015 року близько 19 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 знаходився біля будинку № 5-Г по вулиці Академіка Проскури у місті Харкові зі своїм раніше знайомим ОСОБА_5 , де ОСОБА_4 маючи прямий злочинний умисел і діючи з корисливих мотивів направлених на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою ОСОБА_5 , реалізовуючи свій злочинний намір та усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свої дій і бажаючи їх настання, ОСОБА_4 попрохав у ОСОБА_5 золотий ланцюг та хрестик, з метою нібито подивитись та прийняти рішення щодо придбання даних виробів, останній добровільно передав своє майно ОСОБА_4 , після чого останній відійшов від ОСОБА_5 та зайшов разом із золотими виробами до під`їзду №2 вище зазначеного будинку, сказавши, що зараз прийде і винесе гроші, після чого, не повернувшись із обіцяними грошима з місця скоєння кримінального правопорушення зник не повернувши ОСОБА_5 його майно.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винуватим себе у вчиненні вказаного злочину, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся, зазначив, що він розуміє вимоги закону, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, визначені ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосовано, в результаті затвердження угоди про примирення та наполягає на затвердженні угоди про примирення.
Враховуючи, що підозрюваний ОСОБА_4 та потерпіла особа під час досудового провадження досягли угоди про примирення, підписали її, при цьому ОСОБА_4 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за вказаних обставин, між ним та потерпілим була досягнута домовленість про призначення ОСОБА_4 покарання за ч.1 ст. 190 КК України у виді 120 годин громадських робіт та відшкодувати потерпілому ОСОБА_5 збитки в обсязі заявленого цивільного позову у сумі 8300 грн. протягом 6 місяців до 22.08.2017 року.
У зв`язку з наведеним, суд має підстави розглянути дане провадження відповідно до положень ст. 473 КПК України.
Потерпілий ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні вказав, що угоду про примирення повністю підтримує та розуміє наслідки її укладення.
Суд переконався у добровільності укладення сторонами угоди і, що угода не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок, дії будь-яких інших обставин ніж ті, які передбачені в угоді.
Судом достовірно встановлено, що:
1) умови угоди не суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, була застосована вірна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке передбачає можливість укладення угоди;
2) умови угоди не суперечать інтересам суспільства;
3) умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб;
4) відсутні обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися;
5) відсутня очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань;
6) наявні фактичні підстави для визнання винуватості.
Узгоджені сторонами вид і міра покарання не є такими, що не відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та даним про особи обвинувачених.
За таких обставин, суд, вивчивши надані матеріали, вислухавши пояснення обвинуваченого, думку прокурора, дійшов висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч.1 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою / шахрайство /.
Згідно з положеннями ст. 12 КК України, скоєний злочин відноситься до категорії кримінальних правопорушень невеликої тяжкості.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 суд визнає щире каяття.
Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.
З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що подану угоду належить затвердити, а ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України та призначити покарання передбачене угодою про примирення.
Позовних вимоги задовольнити. Згідно угоди про примирення стягнути з ОСОБА_4 на користь потерпілого ОСОБА_5 збитки у сумі 8300 грн. протягом 6 місяців до 22.08.2016 року.
Речових доказів по справі не має.
Судові витрати за проведення судово товарознавчої експертизи № 4225 від 13.10.2015 року у сумі 184 грн. 14 коп. стягнути з ОСОБА_4 на користь держави.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.
Керуючись ст. ст. 368, 370, 474, 475 КПК України, суд , -
ЗАСУДИВ:
Угоду про примирення укладену між потерпілим ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за кримінальним провадженням по обвинуваченню ОСОБА_4 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, досягнуту під час досудового провадження 22 лютого 2016 року затвердити.
Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України та призначити йому покарання у виді 120 / сто двадцять / годин громадських робіт.
На підставі угоди про примирення від 22.02.2016 року зобов`язати ОСОБА_4 відшкодувати потерпілому ОСОБА_5 збитки у сумі 8300 грн. протягом 6 місяців до 22.08.2016 року.
Речові докази по справі відсутні.
Стягнути з ОСОБА_4 судові витрати у сумі 184 грн. 14 коп. на користь держави.
Міра запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 не обиралась.
Вирок може бути оскаржений обвинуваченим ОСОБА_4 , потерпілою особою, прокурором виключно з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України в апеляційний суд Харківської області через Київський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя -