Справа № 1-278/2011 р
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2011 року

Зарічний райсуд м. Суми в складі:

головуючого - судді Шершак М.І.

при секретарі Кузьмичової Н,О.,

прокурора - Мороз А.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за звинуваченням

ОСОБА_1, 19,07/ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, українки , громадянки України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не заміжньої, працюючої , мешканки м, Суми, вул. Псільська,64/19, раніше засуджувалась:1) 10/12,2002 року за ст.185 ч.3 КК України до одного року шести місяців позбавлення волі, 2) 03.09.2004 року за ст.ст. 185 ч.3,185 ч.4, 69, 15 ч.2, 70 КК України до чотирьох років шести місяців позбавлення волі,

в скоєнні злочину передбаченого ст. 186 ч.2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Підсудна ОСОБА_1 М,В,, скоїла злочин при наступних обставинах:

Так 17,02,2011 року, близько 12:30 год. ОСОБА_1 знаходячись біля буд. № 4 по вул. Харківська в м. Суми, побачила раніше знайому їй ОСОБА_2 у якої з нею були неприязні стосунки. Після цього ОСОБА_1 підбігла до ОСОБА_2 та, зваливши останню на землю, почала наносити їй удари руками по голові, при цьому, діючи умисно, з корисливою метою, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров'я потерпілого, відкрито для оточуючих заволоділа мобільним телефоном «Сіменс МС-60» вартістю згідно висновку експерта № 540 від 24.03.2011 року 199 грн., та ключами в кількості 5 штук, вартістю згідно висновку експерта № 772 від 28.03.2011 року на загальну суму 76 грн. які належать ОСОБА_2 Чим завдала останній матеріальної шкоди на загальну суму 275 грн. В результаті нанесення ударів ОСОБА_1 по відношенню до ОСОБА_2, останній завдані тілесні ушкодження; які згідно акту судово-медичного обстеження кваліфікуються, як легкі тілесні ушкодження.

Будучи допитаною у судовому засіданні підсудна ОСОБА_1 свою вину у скоєному при зазначених вище обставинах визнала частково, суду пояснила, що 23.01.2011 року увечері вона разом зі своїм хлопцем прийшла в кафе «Дольче Віта», що розташоване по вул. Кооперативній м, Суми. Там вона зустрілись з братом її хлопця, який був з дівчиною. Познайомившись з нею вона дізналась, що її звати ОСОБА_3, і що вона навчалась в дитячому будинку. Вона запитала чи не знає вона ОСОБА_2, ОСОБА_3 відповіла, що знає так як перебувала разом з нею в дитячому будинку. Після цього вона попрохала ОСОБА_3, щоб та допомогла їй зустрітись зі ОСОБА_2, так як вона хотіла забрати у ОСОБА_2 свої речі, які вона їй давала тимчасово носити. Також вона повідомила ОСОБА_3, що хоче зустрітись зі ОСОБА_2, лише щоб поговорити про повернення її речей, які вона тривалий час носила, а віддавати не збиралась, ОСОБА_3 погодилась допомогти їй зустрітись з ОСОБА_2.

16.02.2011 року увечері вона зустрілась с ОСОБА_3 і та їй повідомила, що домовилась зі ОСОБА_2 про зустріч 17.02.2011 року біля будинку № 4 по вул. Харківська.

17.02.2011 року близько 12.30 год. біля магазину «Одяг по кишені» вона зустрілась з ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, Після чого вони всі разом пішли у двір будинку № 4 по вул. Харківська, 3 якою метою вона хотіла зустрітись зі ОСОБА_2, нікому крім ОСОБА_3 не говорила. При цьому ніхто з них не знав, яким чином вона збиралась забрати свої речі у ОСОБА_2, В цей час вона разом з ОСОБА_3 вирішили піти в магазин купити цигарок. ОСОБА_2 на той момент ще не вийшла з будинку. Після того як вони вийшли з магазину ОСОБА_3 пішла вперед, а вона йшла по заду, при цьому вона побачила, що біля першого під'їзду буд, № 4 по вул. Харківська стояла ОСОБА_2, ОСОБА_4 та ОСОБА_6, ОСОБА_2 стояла спиною до неї, тому не бачила її. Вона підбігла до неї, схопила правою рукою за плечі та звалила на землю біля лавки. Сівши зверху на неї вона почала бити її руками по обличчю та голові, скільки саме ударів вона нанесла ОСОБА_2 не пам'ятає, била вона не кулаками, а долонями. ОСОБА_6 та ОСОБА_4 стояли осторонь та нічого не робили. ОСОБА_3 в цей час стояла неподалік від неї, вона запитала чи не їй належать черевики одягнені на ОСОБА_2, та відповіла, що її, при цьому ОСОБА_3 сказала, щоб вона зняла черевики у відповідь вона сказала, щоб ОСОБА_3 сама їх зняла. На що ОСОБА_3 зняла зі ОСОБА_2 черевики які належать їй. Потім вона сказала ОСОБА_3, щоб та перевірила кишені куртки ОСОБА_2. Чи перевіряла ОСОБА_3 кишені куртки ОСОБА_2 вона точно не пам'ятає. Після цього вона піднялась і побачила на снігу ключі і телефон «Сіменс» червоного кольору, які належать ОСОБА_2, вона підняла їх та забрала собі, при цьому розуміючи, що речі належать ОСОБА_2 і вона незаконно заволоділа ними. Потім вона разом з дівчатами пішла в сторону зупинки «Сумсельмаш», її черевики які ОСОБА_3 зняла зі ОСОБА_2 вона поклала з пакет, який їй дала ОСОБА_4, Приїхавши додому вона вимкнула телефон та поклала його разом з ключами у своїй кімнаті. Через декілька днів її викликали в Зарічний РВ СМУ де вона зізналась в тому що вона дійсно побила ОСОБА_2 та заволоділа її майном, а саме мобільним телефоном «Сіменс» та ключами, які вона віддавати не збиралась, тобто ключі та мобільний телефон ОСОБА_2 вона не віддавала до того часу, доки її не викликали в Зарічний РВ СМУ.

Крім часткового визнання своєю вини підсудною ОСОБА_1 при обставинах зазначених вище її вина повністю підтверджується і іншими доказами по справі, а саме:

Поясненнями потерпілої ОСОБА_2, яка суду пояснила, що 23.01.2011 року вона познайомилась ОСОБА_1 та стала підтримувати з нею дружні стосунки. ОСОБА_1 іноді ночувала у неї вдома, так як мала ключі від її квартири. В кінці січня 2011року ОСОБА_1 принесла до неї додому свій одяг залишивши його на зберігання, який в подальшому дозволяла їй носити. При цьому вона також дозволяла носити ОСОБА_1 свій одяг. На початку лютого 2011 року взаємовідносини між нею та ОСОБА_1 погіршились і в подальшому повністю припинились в силу неприязних стосунків.

17.02.2011 року близько 10.00 год. їй на мобільний телефон зателефонувала її знайома ОСОБА_4 та вони домовилась зустрітись цього ж дня біля магазину «Дитячого харчування». Близько 12.00 год. біля магазину вона зустрілась з ОСОБА_4, ОСОБА_3 та ОСОБА_7. Вони всі разом пішли до першого під'їзду будинку № 4 по вул. Харківська м. Суми, щоб поспілкуватись. Знаходячись біля під'їзду вона стояла спиною до дороги, і в цей час ззаду її схопила ОСОБА_1, після чого звалила її на землю та сіла зверху. При цьому ОСОБА_1 почала наносити їй рукою удари по обличчю та в область голови. Неподалік від них стояла ОСОБА_3, якій ОСОБА_1 сказала, щоб та зняла з неї чоботи, на що ОСОБА_3 зняла з неї чоботи. Потім ОСОБА_1 сказала ОСОБА_3, щоб та оглянула її кишені. Дарина почала обшукувати кишені в процесі чого витягла належний їй мобільний телефон та ключі. Після того як у неї забрали мобільний телефон та ключі дівчата пішли. А вона встала з землі та боса пішла в будинок, де попрохала вахтера викликати міліцію.

Поясненнями свідка ОСОБА_7, оголошених судом яка пояснила, що 17.02.2011 року близько 10.45 годин вона зустрілась з ОСОБА_3 в приміщенні СПТУ № 6, Після чого вони направились по своїм справам. Близько 11.30 год. ОСОБА_3 подзвонила ОСОБА_4 і вони домовились зустрітись біля магазину «Шиворот на виворот» по вул. Харківська м. Суми. Близько 12.00 год. всі зустрілись біля магазину. В цей час ОСОБА_3 зателефонувала ОСОБА_1, та стала запитувати про ОСОБА_2 та вони домовились що ОСОБА_1 підійде до них через 10-15 хвилин. Коли ОСОБА_1 підійшла, то вона разом з ОСОБА_3 пішли разом в магазин за цигарками, а вона разом з ОСОБА_4 направились до магазину «Дитяче харчування» по вул. Харківська м, Суми, при цьому ОСОБА_4 подзвонила ОСОБА_2 та запропонувала зустрітись. Після цього вони зустрілись зі ОСОБА_2 біля даного магазину і направились у двір будинку № 4 по вул. Харківська, де на них чекала ОСОБА_3 та ОСОБА_1. Підійшовши до під'їзду будинку 4 ОСОБА_4 стояла зліва від неї а ОСОБА_3 зправа, а ОСОБА_2 стояла навпроти неї. В цей час вона побачила як від магазину почала бігти в їхню сторону ОСОБА_1, яка підбігла до ОСОБА_2 обхватила її лівою рукою за шию та звалила на землю.

Після цього ОСОБА_1 сіла зверху на ОСОБА_2 та нанесла близько 3-4 ударів рукою та ліктем в область голови. В цей час вона почала кричати на ОСОБА_1, щоб вона перестала бити ОСОБА_2, але остання не реагувала. ОСОБА_1 сказала ОСОБА_3, щоб та витягла все з кишень ОСОБА_2 та зняла з неї черевики, ОСОБА_3 це робити відмовилась. Вона стала за одяг відтягувати ОСОБА_1 від ОСОБА_2,але остання відштовхнула її і знову спробувала вдарити ОСОБА_2 ОСОБА_3 в цей час стала тягнути за ноги ОСОБА_2 з-під ОСОБА_1 при цьому знявши з її ноги черевик. ОСОБА_4 в цей час стояла осторонь, при цьому говорила ОСОБА_1, щоб вона заспокоїлась. На їхні зауваження ОСОБА_1 не реагувала, пояснивши, що це її особисті проблеми. Вона разом з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 стали разом йти геть, а ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишалися лежати на землі. Коли вони дійшли до кутка будинку, то їх наздогнала ОСОБА_1В, в руках у якої знаходились чоботи ОСОБА_2, мобільний телефон червоного кольору та звязка ключів. ОСОБА_4 дала ОСОБА_1 пакет, куди остання поклала речі ОСОБА_2 На запитання навіщо ОСОБА_1 забрала речі ОСОБА_2, та відповіла, що так потрібно. На зупинці «Сумсельмаш» вона та ОСОБА_3 поїхали по своїх справах розійшовшись з ОСОБА_1 Про намір ОСОБА_1В заволодіти речами ОСОБА_2 вона нічого не знала. ОСОБА_3 в цьому участь не приймала, а чобіт з ноги ОСОБА_2 вона зняла випадково, коли намагалась витягти ОСОБА_2 з-під ОСОБА_1

(а.с. 53-54)

Поясненнями свідка ОСОБА_4, оголошених судом яка пояснила, що 17.02.2011 року вранці вона домовилась зустрітись з ОСОБА_3 біля магазину «Одяг по кишені» по вул. Харківська м. Суми. Зустрівшись там близько 12.00 год. з ОСОБА_3 з якою разом була ОСОБА_7. Через деякий час після цього до них підійшла незнайома їй раніше дівчина, як вона дізналась пізніше це була ОСОБА_1 ОСОБА_3 повідомила їй, що це подруга ОСОБА_2, ОСОБА_1 попрохала її, щоб вона зателефонувала до ОСОБА_2 пояснивши, що у останньої знаходяться її речі, і так як вони давно не бачились вона хоче поспілкуватись з нею та забрати речі. На прохання ОСОБА_1 вона погодилась за зателефонувала до ОСОБА_2, домовившись про зустріч біля магазину «дитяче харчування » по вул. Харківська в м. Суми. Коли вони підійшли до магазину ОСОБА_3 та ОСОБА_1 пішли в магазин, а вона з ОСОБА_7 залишилась чекати ОСОБА_2 Близько 12.30 год. до них підійшла ОСОБА_2С, і вони разом направились у двір будинку 4 по вул. Харківська. Прийшовши туди вона стала очікувати на ОСОБА_3 Д,А, та ОСОБА_1 Першою підійшла ОСОБА_3 і в цей час вона помітила, що ззаду до ОСОБА_2 підбігла ОСОБА_1 схопила її за шию рукою, звалила на сніг, сіла зверху та почала бити ОСОБА_2 руками по обличчю В цей час вона, ОСОБА_7 та ОСОБА_3 відійшли в сторону. Через декілька хвилин після цього ОСОБА_5 почала відтягувати ОСОБА_1, а ОСОБА_3 намагалась за ноги витягнути ОСОБА_2 з-під ОСОБА_1 Після цього ОСОБА_1В сказала ОСОБА_3, щоб та перевірила кишені куртки ОСОБА_2, та зняла з нею чоботи. На що ОСОБА_8 відмовилась. Після чого вони трьох направились в сторону магазина «Біла» по вул. Харківська м. Суми. Підходячи до кінця будинку їх наздогнала ОСОБА_1 та попрохала пакет для взуття. Виявилось, що черевики, які були на ОСОБА_2 належать ОСОБА_1 Вона дала пакет ОСОБА_1 пакет і в цей час помітила в її руках мобільний телефон червоного кольору та зв'язку ключей. ОСОБА_3 запитала ОСОБА_1 навіщо вона це зробила, на що ОСОБА_1 відповіла, що вона сама вирішить що їй робити. Прийшовши на зупинку всі розійшлись. Як ОСОБА_1 забирала речі ОСОБА_2 вона не бачила.

(а.с. 55-56)

Поясненнями свідка ОСОБА_3., оголошених судом , яка пояснила, що 11.02.2011 року вона познайомились в кафе «Дільче Віта» з ОСОБА_1 .Яка розповіла їй, що вона подруга ОСОБА_2, що вона її давно не бачила і дуже хоче зустрітись з нею. Про те що ОСОБА_2 повинна віддати їй речі вона нічого не розповідала. Вона розповіла ОСОБА_1, що знає ОСОБА_2 і що може допомогти з нею зустрітись.

17.02.2011 року зранку вона знаходилась на заняттях в СПТУ №6, до неї в училище приїхала ОСОБА_5, 3 якою вона поїхали з церкву. Після цього 12.30 год. вона зустрілась з ОСОБА_4 біля магазину «Одяг по Кишені», через деякий час до них підійшла ОСОБА_1 і вони разом пішли до будинку № 4 по вул. Харківська, щоб зустрітись зі ОСОБА_2. Потім вона виявила, що їй потрібні цигарки і разом з ОСОБА_1 вони пішли в магазин. Повернувшись у двір будинку № 4 там вже знаходились ОСОБА_2, ОСОБА_4 та ОСОБА_5. ОСОБА_2 стояла спиною до ОСОБА_1 і в цей момент ОСОБА_1 М,В підбігла до ОСОБА_2, звалила її на землю та почала сміятись, а потім почала бити її руками по голові. Вона підбігла до них та почала витягувати ОСОБА_2 з-під ОСОБА_1 взявши ОСОБА_2 за черевик, в процесі цього черевик злетів з ноги ОСОБА_2. Потім ОСОБА_1 побачивши, що черевик злетів з ноги ОСОБА_2 почала казати, що це її черевики і щоб вона зняла інший черевик з ноги ОСОБА_2 Вона відповіла, що знімати нічого не буде. Потім ОСОБА_1 сказала, щоб вона подивилась, що знаходиться в кишенях у ОСОБА_2, вона сказала що перевіряти кишені не буде. Після чого вона, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 пішли, їх наздогнала ОСОБА_1 в руках у якої були черевики, які раніше знаходились на ОСОБА_2, а в руках у неї знаходились ключі та мобільний телефон, ОСОБА_4 дала ОСОБА_1 М,В, пакет, та поклала туди черевики і вони розійшлись.

(а.с. 57)

Поясненями свідка ОСОБА_9, оголошених судом який пояснив, що 05.02.2011 року він познайомився зі ОСОБА_2, яка проживає по вул. Харківській. Після цього вони почали зустрічатись. З 16.02.2011 року на 17.02.2011 року він залишився ночувати у ОСОБА_2 Зранку вони прокинулись і він почав збиратись їхати по своїм справам. В цей час ОСОБА_2 розмовляла по телефону із кимось домовлялась про зустрітись. Близько 12.00 год. вони разом з нею вийшли з будинку, на вулиці він побачив що на ОСОБА_2 чекали двоє дівчат. Вона підійшла до них, а він пішов на маршрутне таксі. ОСОБА_10 в цей день він ОСОБА_2 не бачив. На слідуючий день 18.02.2011 року йому на мобільний телефон подзвонила ОСОБА_2 та розповіла, що після того як він пішов її побила ОСОБА_1, а хтось з дівчат зняв з неї черевики, яким чином вона не розповідала. При цьому у неї також викрали ключі та мобільний телефон «Сіменс МС 60», який він подарував ОСОБА_2. Телефон був придбаний у 2007 році в магазині м. Суми за 300 грн. Карти пам'яті в мобільному телефоні не було. Мались незначні пошкодження у вигляді подряпин на панелі мобільного телефону. Інших пошкоджень не було. ОСОБА_10 йому нічого не розповідала.

(а.с. 58-59)

Поясненями свідка ОСОБА_11., оголошених судом яка пояснила, що в будинку по вул. Харківська 4, де вона проживає проживаю є чотири консьєржки, які чергують змінами. Вона заступила на чергування 17.02.2011 року о 08.00 год. і весь час знаходилась на робочому місці. Близько 12.00 год. вона вийшла на вулицю та помітила що біля під'їзду стоять дві дівчини, одна з яких була з коляскою. Неподалік від них на землі біля лавки лежала дівчина, а на ній зверху сиділа інша, та держала її за руку. Що саме дівчата робили вона не бачила, Коли вона вийшла з під'їзду одна з дівчат сказала іншим які знаходились на землі, щоб вони припинили забавлятись. Вона вважала, що дівчата бавляться і не надавши значення зайшла в під'їзд. На вулиці вона перебувала приблизно 3-5 хвилин. Через 10 хвилин після того як вона зайшла, в під'їзд забігла дівчина та попрохала мене викликати міліцію. Вона відразу вийшла на вулицю, та побачила, що троє дівчат, які знаходились раніше біля під'їзду разом пішли в бік вул. Прокоф'єва, Зайшовши знову в під'їзд вона помітила, що дівчина була без взуття, На запитання що сталось вона відповіла, що з неї зняли взуття, забрали моб. телефон та ключі Чи були синці у дівчини вона не помітила, так як у неї потекла косметика, тому обличчя було брудне. Вона дала дівчині танки і та пішла додому.

Дівчат яких вона бачила біля під'їзду впізнати не зможу, так як уваги на них не звернула, точно можу сказати що їх було чотири чоловіки, двоє дівчат які стояли біля під'їзду, одна з них була з коляскою, одна лежала на снігу а інша сиділа зверху, більше біля них вона нікого не бачила.

(а.с. 60-61)

Поясненнями свідка ОСОБА_12, оголошених судом яка пояснила, що 17.02.2011 року вона прийшла до своєї онучки ОСОБА_2 додому. Піднявшись на 3 поверх вона побачила біля її дверей хлопця та дівчину, імен та прізвищ їх вона не знає. Вони розповіли їй, що ОСОБА_2 побили, забрали ключі від квартири, мобільний телефон та зняли з неї черевики. Хто саме її побив вони не сказали. І що в даний час вона пішла в опорний пункт міліції писати заяву про викрадення її речей. Через деякий час додому прийшла ОСОБА_2, яка також розповіла їй, що їй на мобільний телефон подзвонила подруга та запропонувала зустрітись. Коли вона з нею зустрілась її побили та забрали речі. Ім'я дівчини хто її побив вона не сказала. Вона розповіла, що одна з дівчат її звалила на землю і почала бити, а інша зняла з неї черевики, чи її це були черевики вона їй не говорила. При цьому хтось з них викрав у неї мобільний телефон та ключі. Синців чи інших ушкоджень вона не помітила, так як по обличчю була розмазана косметика. Вона дала їй запасні ключі від квартири, але нижній ключ не підійшов. Тому хлопець, який разом з дівчиною сиділи біля квартири виламав вхідні двері, щоб зайти до квартири. Вони зайшли до квартири після цього вона пішла додому.

(а.с. 64-65)

Також вина підтверджується повністю письмовими доказами: протоколом очної ставки між обвинуваченою ОСОБА_1 та потерпілою ОСОБА_2 під час якої потерпіла підтвердила свої свідчення. В свою чергу обвинувачена ОСОБА_1 також підтвердила дані нею свідчення.

(а.с. 83-84)

протоколом очної ставки між обвинуваченою ОСОБА_1 та свідком ОСОБА_3 під час якої ОСОБА_1 підтвердила свої свідчення. В свою чергу ОСОБА_13 не погодився та не підтвердила свідчення ОСОБА_1

(а.с. 87-89)

Актом виявлення та вилучення від 21,02,2011 року - мобільного телефону «Сіменс МС 60», ключей в кількості 4 штук, магнітного ключа від домофону та 2 брілків у ОСОБА_1

(а.с.21)

протоколом огляду предметів від 25,02,2011 року - мобільного телефону «Сіменс МС 60» ключей в кількості 4 штук, магнітного ключа від домофону та 2 брілків вилучених 21.02.2011 року у ОСОБА_1 М,В, Речові докази приєднані до матеріалів кримінальної справи, та віддані на зберігання потерпілій.

(а.с. 22-23)

Висновком товарознавчої експертизи № 540 від 24.03.2011 року НДЕКЦ при МВС України в Сумській області, де встановлена сума матеріальної шкоди завдана грабежем мобільного телефону «Сіменс СМ 60» становить 199 грн.

(а.с. 29-31)

Висновком товарознавчої експертизи № 772 від 28.03.2011 року НДЕКЦ при УМВС України в Сумській області, де встановлена сума матеріальної шкоди завдана грабежем ключей ОСОБА_2 становить 76 грн.

(а.с. 37-39)

Протоколом відтворення обстановки та обставин події з ОСОБА_1, на якому вона чітко вказала місце, де вона скоїла грабіж відносно ОСОБА_2

Таким чином суд вважає, що вина підсудної у судовому засіданні доведена повністю не визнання частково своєї вини підсудною суд розцінює як обраний засіб захисту, один із способів уникнути відповідальності, її вина підтверджується повністю проаналізованими судом у судовому засіданні доказами , підстав недовіряти яким у суду немає , дії ОСОБА_1, слід кваліфікувати, як своїми діями, які виразилися у відкритому, викраденні чужого майна ОСОБА_2 на загальну суму 275 грн., поєднаними з застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров'я потерпілого, вчиненими повторно ОСОБА_1 скоїла злочин, передбачений ст. 186 ч.2 КК України - грабіж, кваліфікуючими ознаками якого злочин вчинено повторно, та із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров'я потерпілого.

При призначенні підсудній покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину дані про особу підсудної, та обставини які пом'якшують та обтяжують покарання. Обтяжуючих обставин відповідно до вимог ст. 66 КПК України судом не встановлено.

Пом'якшуючими обставинами суд визнає; щире каяття, активне сприяння в вкритті злочину, позитивна характеристика, стан здоров'я підсудної, повне відшкодування завданих збитків.

З урахуванням всіх обставин які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, та пом'якшують покарання суд вважає необхідним визначити підсудній покарання з застосуванням ст. 69 КК України у вигляді позбавлення волі, дане покарання буде необхідне і достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів.

Запобіжний захід відносно підсудної ОСОБА_1 з метою вчинення процесуальних дій пов'язаних з виконанням вироку суду змінити з підписки про невиїзд на утримання під вартою.

Речові докази а.с.25 - залишити потерпілій ОСОБА_2 згідно розписки.

Судові витрати відшкодувати за рахунок підсудної.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винною у скоєнні злочину передбаченого ст.186 ч.2 КК України і призначити їй за дими законом покарання з застосуванням ст.69 КК України у вигляді двох років позбавлення волі.

Запобіжний захід змінити , взяти ОСОБА_1 під варту з залу суду і строк відбуття покарання рахувати з 05.10.2011 року.

Речові докази а.с. 25 залишити потерпілій ОСОБА_2, згідно розписки.

Стягнути з ОСОБА_1 судові витрати за проведення експертиз на користь держави розміром 337,68 грн.

Вирок суду може бути оскарженим до апеляційного суду Сумської області через Зарічний райсуд Суми на протязі 15 діб з часу його проголошення, а засудженою до позбавлення волі з часу вручення копії вироку суду.

Суддя М.І. Шершак