печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 червня 2016 року Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого слідчого відділу Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_9 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури №6 м. Києва ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Чопівці Мукачівського району Закарпатської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не судимого, який працює офіціантом клубу «Хевен» ТОВ «Логодім», зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
В провадження слідчого судді надійшло клопотання слідчого слідчого відділу Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_9 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури №6 м. Києва ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби відносно ОСОБА_8 .

Вказане клопотання обґрунтовано тим, що слідчим відділом Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000787 від 05.02.2016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України.

Органом досудового розслідування встановлено, що 02.02.2016р. приблизно о 01.20 год ОСОБА_8 разом із ОСОБА_10 , знаходячись на танцювальному майданчику бару «Гадкий Койот», розташованого по вул. Мечникова, 9-А в м. Києві, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, під малозначним вигаданим приводом, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, ігноруючи загальноприйняті норми моральності та поведінки в суспільстві, усвідомлюючи присутність в клубі інших відвідувачів та персоналу, безпричинно спровокував сварку та конфлікт з ОСОБА_11 , під час якого ОСОБА_8 штовхнув в груди ОСОБА_11 , а ОСОБА_10 в цей час наніс один удар кулаком в обличчя останнього, спричинивши йому тілесне ушкодження.

Після чого ОСОБА_8 вийшов з приміщення клубу «Гадкий Койот» та, перебуваючи біля його входу, продовжив сварку з ОСОБА_11 в ході якої наніс декілька ударів кулаком в обличчя та тулуб ОСОБА_11 , після нанесення яких з бару « ІНФОРМАЦІЯ_2 » вибіг ОСОБА_10 , який, не бажаючи припиняти свої активні хуліганські дії, збив з ніг на асфальтне покриття ОСОБА_11 , сів на його тулуб та наніс численні удари кулаком в потилицю та праву частину голови ОСОБА_11 , а ОСОБА_8 в цей час умисно наніс декілька ударів ногою в ліву частину голови лежачому на асфальті ОСОБА_11 , спричинивши йому фізичного болю та тілесних ушкоджень.

27.05.2016 ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України.

Викладені обставини в матеріалах кримінального провадження дають підстави підозрювати ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, за який передбачено покарання у виді обмеження волі на строк до п`яти років або позбавлення волі на строк до чотирьох років.

Посилаючись на те, що ОСОБА_8 може переховуватися від органу досудового розслідування, незаконно впливати на свідків та потерпілого, перешкодити кримінальному провадженню іншим чином, або вчинити інше кримінальне правопорушення, слідчий просить клопотання задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав.

Підозрюваний та його захисник проти задоволення даного клопотання заперечували, мотивуючи його необґрунтованістю та незаконністю.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

ОСОБА_8 є підозрюваним у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000787 від 05.02.2016 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України.

27.05.2016 ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_8 складає сукупність належних даних, яка підтверджується зібраними у кримінальному провадженню доказами: протоколом допиту потерпілого ОСОБА_11 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 ; протоколом проведення слідчого експерименту; висновком експерта № 908/Е; протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками; іншими матеріалами кримінального провадження.

Водночас, слідчий суддя на даному етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, у слідчого судді наявні підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій підозрюваного, а виходячи лише з фактичних даних, що містяться в долучених до клопотання матеріалах кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення за викладених в клопотанні обставин.

Перевіряючи достатність доказів для такого висновку, слідчий суддя, наряду з положеннями КПК України, враховує практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення «Чеботарь проти Молдови»), у відповідності до якої слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, котрі могли би переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що конкретна особа, можливо вчинила злочин. Натомість, не будучи наділеним повноваженнями щодо оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення на даній стадії кримінального судочинства, слідчий суддя позбавлений можливості надати перевагу одним доказам перед іншими шляхом їх оцінки та аналізу в сукупності, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу. Питання щодо доведеності вини особи та правильності кваліфікації її дій у відповідності до закону про кримінальну відповідальність підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду кримінального провадження по суті.

Крім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Відтак, у кримінальному провадженні наявні обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування до особи одного із запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України.

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя враховує тяжкість покарання за ч. 3 ст. 296 КК України, особу підозрюваного, вік та стан його здоров`я, постійне місце проживання, сімейний стан підозрюваного, позитивні характеристики підозрюваного, надані стороною захисту, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Слідчий суддя звертає увагу на те, що стороною обвинувачення в обґрунтування необхідності застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_8 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органу досудового розслідування, незаконно впливати на свідків та потерпілого, перешкодити кримінальному провадженню іншим чином, або вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Оскільки прокурор не довів обставини, передбачені п. 3 ч. 1 цієї статті, а саме: недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, слідчий суддя дійшов висновку про застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж той, який зазначений у клопотанні, а саме запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Відповідно до пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

При цьому, відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності застосування підозрюваному домашнього арешту на певний період доби з огляду на його виключно позитивну характеристику особи підозрюваного та його постійне місце проживання та роботи, міцні соціальні зв`язки, дотримання підозрюваним упродовж досудового розслідування покладених на нього обов`язків щодо явки до слідчого на виклики.

З огляду на викладене, в судовому засіданні встановлено, що більш м`який запобіжний захід зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого, перешкодити кримінальному провадженню іншим чином.

Вирішуючи питання про те, який запобіжний захід відносно підозрюваного слід застосувати, слідчий суддя вважає за доцільне застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, як найбільш м`який з передбачених законом запобіжних заходів і який, виходячи з встановлених обставин, зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, зобов`язавши останнього прибувати за першим викликом слідчого, прокурора та суду у визначений час та місце у даному кримінальному провадженні.

Застосовуючи такий вид запобіжного заходу слідчий суддя виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, викладених у клопотанні слідчого аргументів щодо можливості підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування або суду, а також зі ступеню тяжкості інкримінованого підозрюваному правопорушення.

Крім цього, застосовуючи до підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного додаткові обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

- прибувати по першому виклику до слідчого, прокурора або суду на визначений час;

- не відлучатися за межі м. Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 177, 178, 179, 181, 184, 193, 194, 196, 205, 309 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ :
У клопотанні слідчого слідчого відділу Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_9 , погодженому прокурором Київської місцевої прокуратури №6 м. Києва ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_8 відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, зобов`язавши підозрюваного прибувати до органів досудового розслідування та суду на дату та час проведення процесуальних дій відповідно до отриманих ним повідомлень.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_8 відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України наступні обов`язки:

- прибувати по першому виклику до слідчого, прокурора або суду на визначений час;

- не відлучатися за межі м. Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Строк виконання покладених на підозрюваного обов`язків визначити в межах строку досудового розслідування до 27 липня 2016 року включно.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 КПК України. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Підозрюваному письмово повідомити про покладені на нього обов`язки та роз`яснити, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Контроль за виконанням застосованих до підозрюваного обов`язків покласти на прокурора.

Клопотання захисника ОСОБА_14 про залишення без розгляду клопотання слідчого слідчого відділу Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_9 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури №6 м. Києва ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1