Сторожинецький районний суд Чернівецької області
Справа № 723/2488/16-к
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 вересня 2016 року м. Сторожинець

Слідчий суддя Сторожинецького районного суду

Чернівецької області ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2

адвоката ОСОБА_3

розглянувши клопотання ОСОБА_4 в особі представника ОСОБА_3 про скасування арешту накладеного ухвалою суду від 30.08.2016 року, -

встановив:
ОСОБА_4 в особі свого представника, адвоката ОСОБА_5 , звернувся в суд із клопотанням про скасування арешту, посилаючись на те, що в ході проведеного обшуку 25.08.2016року в приміщенні, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що здійснювався на підставі ухвали Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 30 серпня 2016 року в справі №723/2357/16-к, кримінальне провадження № 0000266, було вилучено комп`ютерну техніку, а саме ноутбук «Lenovo» модель 20068 та зарядний пристрій до нього та 2 системні блоки.
Скаржник зазначає, що вказані речі вилучені безпідставно, обшук проводився з порушеннями, такі речі не мають відношення до кримінального провадження в межах якого проводився обшук вилучено зазначене майно та згодом накладено арешт. Слідчим ніяк не обґрунтовано, за якими ознаками він ідентифікував вилучені речі як такі, що мають значення для кримінального провадження.
Проведення обшуку супроводжувалось також порушенням процесу проведення обшуку, оскільки разом із слідчим, обшук проводили особи, які не мали відповідних повноважень, не є прокурором чи слідчим в кримінальному провадженні та не зазначені в ухвалі про проведення обшуку. Такими особами були працівники Сторожинецького ВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які фактично проводили обшук. Вказані особи оглядали і вилучали речі без участі понятих, оскільки понятими були тільки 2 особи, які фізично не могли спостерігати за діями вказаних осіб, які одночасно в різних кімнатах обшукуваного приміщення проводили обшук.
Вилучені речі не мають відношення до даного досудового розслідування, оскільки комп`ютерна техніка не є об`єктом, доказом чи знаряддям у кримінальному провадженні №0000266 за правовою кваліфікацією ст. 290 КК України. Скаржник посилається на те, яким чином ноутбуки та комп`ютерна техніка, які вилучені, відносяться до складу кримінального правопорушення передбаченого ст. 290 КК України.
На вилученій комп`ютерній техніці знаходяться відомості, що становлять особисту інформацію ОСОБА_4 , особисті переписки з родичами в соціальних мережах, переписку з адвокатом, яка є адвокатською таємницею та інформацію щодо його підприємницької діяльності. Зазначена інформація ніяк не може бути використана в кримінальному провадженні, однак є такою, що містить охоронювану законом таємницю. Слідчий безперешкодно може здійснювати ознайомлення з такою інформацією, порушувати право на особисте життя та адвокатську таємницю. Ознайомлення органів досудового розслідування з такою інформацією є порушенням права на особисте життя.
На підставі викладеного скаржник просить скасувати арешт накладений ухвалою Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 30.08.2016 року та зобов`язати слідчого ОСОБА_8 негайно повернути майно вилучене в результаті проведеного обшуку 25.08.2016 року в приміщенні, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: один ноутбук Lenovo, модель 20068 та електрокабель до нього, один системний блок білого кольору з написом на бирці ззаду «ООО АРТЕКС», ТУ_У21934155, один системний блок білого кольору з написом на бирці з переді «WYNN».
В суді представник ОСОБА_4 , адвокат ОСОБА_3 підтримав своє клопотання, посилаючись на зазначені в ньому мотиви. Клопотань про фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не заявляв.

Слідчий ОСОБА_9 в судове засідання на розгляд клопотання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи належним чином був повідомлений.

Розглянувши клопотання і дослідивши додані до нього документи, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Згідно положень абзацу другого частини першої статті 174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

В суді встановлено, що Ухвалою слідчого судді Сторожинецького районного суду від 30.08.2016 року було накладено арешт на майно (комп`ютерну техніку, а саме ноутбук «Lenovo» модель 20068 та зарядний пристрій до нього та 2 системні блоки), що вилучені в ході обшуку приміщення, яке знаходиться в АДРЕСА_1 і які належать ОСОБА_4 ..

Відповідно до вимог ч.1 ст.173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Аналізуючи вказані правові норми та обґрунтування необхідності накладення арешту і наявності ризиків, слідчий суддя знаходить, що ухвала від 30.08.2016 року в частині наявності ризиків є необґрунтованою.

Разом з тим відсутність доказів наявності ризиків, які пов`язані із запобіганням можливості приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження речових доказів, при наявності власника майна, робить ухвалу суду від 30.08.2016 року, не обґрунтованою, а відповідно арештовані речі слід повернути власнику, скасувавши, при цьому арешт на них.

Необхідність постановлення ухвали про скасування арешту, зазначена в абзаці першому частини першої статті 174 КПК України, згідно якого, власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, що і було реалізовано власником ОСОБА_4 у вигляді подачі до слідчого судді розглядуваного клопотання.

Підстави для арешту майна, визначені в ч. 1 ст. 170 КПК України та є наступними - арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Частиною 1 ст. 42 КПК України визначено, що підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, або особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення. Як встановлено із матеріалів клопотання прокурора громадянин ОСОБА_4 не є підозрюваною особою у вказаному кримінальному провадженню та прокурором не додано доказів, що ОСОБА_4 є підозрюваним чи обвинуваченим по кримінальному провадженню.
При цьому така думка суду узгоджується із Узагальненням судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, інформацію про що заслухано та обговорено на засіданні пленуму ВССУ, яке відбулося 07.02.2014 року.
Так, згідно розділу 2.6 Узагальнення арешт може бути накладено на майно підозрюваного, обвинуваченого, осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Щодо осіб, які не є підозрюваними (яким у порядку, передбаченому ст.ст. 276 - 279 КПК, повідомлено про підозру, або яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення), обвинуваченими (особа, обвинувальний акт щодо якої передано до суду в порядку, передбаченому ст. 291 КПК) або особами, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, не може бути прийнято ухвалу про арешт майна.
Згідно із вимогами Цивільного Кодексу України та статті 1 Першого протоколу від 20.03.1952 року, Європейської Конвенції про захист прав і основних свобод людини, щодо права кожного, мирно володіти своїм майном, оскільки ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

В даному розглядуваному випадку принцип суспільного інтересу не переважує принцип поваги і захисту права власності особи.

Керуючись ст.ст. 64-2, 84, 98, 170-174 КПК України, слідчий суддя,

постановив:
Клопотання ОСОБА_4 в особі представника ОСОБА_3 про скасування арешту накладеного ухвалою суду від 30.08.2016 року - задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Сторожинецького районного суду, Чернівецької області від 30 серпня 2016 року, на майно, яке було вилучене в ході обшуку приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на: один ноутбук Lenovo, модель 20068 та електрокабель до нього, один системний блок білого кольору з написом на бирці ззаду «ООО АРТЕКС», ТУ_У21934155, один системний блок білого кольору з написом на бирці з переді «WYNN».
Зобов`язати слідчого Сторожинецького відділу поліції ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_8 повернути все вказане майно його власнику ОСОБА_4 .

Копію ухвали направити слідчому Сторожинецького ВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_8 , для виконання.

Слідчий суддя: