11-сс/775/46/2016(м)
241/396/16-к

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Донецької області в складі:

головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Апеляційного суду Донецької області у місті Маріуполі кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000543 від 15 листопада 2015 року, за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Першотравневого районного суду Донецької області від 29 лютого 2016 року про відмову в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт підозрюваному

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю міста Маріуполя Донецької області, громадянину України, раніше не судимому, одруженому, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за підозрою у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.3 ст.186 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

В провадженні другого відділу військової прокуратури Донецького гарнізону сил антитерористичної операції знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за №0000543 від 15 листопада 2015 року щодо ОСОБА_7 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України.

19 листопада 2015 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України.

Ухвалою слідчого судді Першотравневого районного суду Донецької області від 20 листопада 2015 року ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

25 лютого 2016 року ОСОБА_7 змінено підозру та повідомлено про нову у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.3 ст.186 КК України.

26 лютого 2016 року до Першотравневого районного суду Донецької області звернулась захисник ОСОБА_6 з клопотанням про зміну підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт.

Ухвалою слідчого судді Першотравневого районного суду Донецької області від 29 лютого 2016 року відмовлено в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 про зміну підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що ухвала є незаконною та підлягає скасуванню, бо прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки ОСОБА_7 має постійне місце проживання, характеризується позитивно, має на утриманні малолітню дитину, провину свою визнав, розкаявся, жодного разу не вчиняв дій, які свідчили би про його намір переховуватись від органів слідства чи суду, впливати на свідків, вчиняти спроб втечі.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника ОСОБА_6 , яка підтримала доводи апеляційної скарги та просила ухвалу скасувати, думки прокурора про необґрунтованість апеляційної скарги та законність судового рішення, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона задоволенню не підлягає з наступних підстав.

При розгляді апеляційної скарги колегія суддів перевіряє дотримання слідчим суддею вимог ст.ст.177, 178, 183, 184, 199 КПК України і бере до уваги сукупність усіх чинників і обставин, передбачених зазначеними нормами кримінального процесуального закону.

Згідно із ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Пункт четвертий частини другої цієї статті КПК України передбачає застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виду позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою до застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Обираючи ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя виходив з тяжкості інкримінованого йому злочину та обґрунтованості підозри у вчиненні цього злочину та з огляду на забезпечення в подальшому належної процесуальної поведінки підозрюваного, запобігання перешкод слідству по справі та запобігання продовження злочинної діяльності.

З цими висновками погоджується й колегія суддів.

Обґрунтованість підозри підтверджена показами потерпілих, власне і сам підозрюваний визнав провину у скоєнні цих кримінальних правопорушень та не заперечував, що брав участь в цих злочинах.

Перевіряючи висновки слідчого судді, про наявність ризиків передбачених ст.177 КПК України й недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобіганням цим ризикам колегія суддів виходить з наступного.

Органами досудового слідства ОСОБА_7 пред`явлене обвинувачення у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.185, ч.3 ст.186 КК України, які згідно зі ст.12 КК України є середньої тяжкості та тяжким злочином, за вчинення якого передбачене покарання понад 5 років позбавлення волі.

Враховуючи те, що ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення з застосуванням вогнепальної зброї, його тяжкість, а також те, що є обґрунтована підозра, що саме ОСОБА_7 скоїв цей злочин, наявність достатніх ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме, що він може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення то слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку, про можливість незаконно впливати на потерпілих, перешкоджати кримінальному провадженню в інший спосіб.

Тому колегія суддів вважає, що слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 407, 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Першотравневого районного суду Донецької області від 29 лютого 2016 року про відмову в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 про зміну підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Колегія суддів Апеляційного суду

Донецької області