Справа № 521/9442/16-к
Провадження по справі 1-в/2979/16
У Х В А Л А
м. Одеса 14 червня 2016 року
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

засудженого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

представника колонії ОСОБА_6 ,

у відкритому судовому засіданні, проведеному в режимі відеоконференцзв`язку з установою виконання покарань, розглянувши клопотання засудженого ОСОБА_4 про застосування до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі,-

У С Т А Н О В И В :
ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про застосування до нього умовно-дострокового звільнення від покарання, призначеного вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 19 січня 2015 року.

В судовому засіданні захисник підтримав клопотання засудженого. Прокурор вважав клопотання таким, що не підлягає задоволенню, оскільки ОСОБА_4 , на його думку, не довів своє виправлення.

Суд, заслухавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

ОСОБА_4 відбуває покарання у виді позбавлення волі строком 2 роки 1 місяць за вироком Малиновського районного суду Одеської області від 19 січня 2015 року, яким засуджений за ст.ст. 128, 71 КК України. Початок строку покарання 19 січня 2015 року, відповідно до ст. 72 ч. 5 КК України зараховано строк попереднього ув`язнення за період з 19.01.2015 року по 18.02.2015 року.

Раніше засуджений тричі був засуджений: 28.04.2000 року Ленінським районним судом м. Севастополя за ст.ст. 140 ч. 3, 141 ч. 2, 229-1 ч. 2, 229-4 ч. 2 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна; 17.05.2005 року за ст.ст. 186 ч. 2, 69 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі; 12.02.2012 року за ст.ст. 309 ч. 2, 75 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком тривалістю в 2 роки.

Засуджений ОСОБА_4 відбув 2/3 строку призначеного судом покарання, що дає підставу звернутися до суду з клопотанням про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Як видно з наданого прокурором витягу з протоколу № 33 засідання комісії Одеської виправної колонії управління ДПтСУ в Одеській області (№ 14) від 18 травня 2016 року, адміністрацією колонії було вирішено не направляти матеріали до суду з приводу умовно-дострокового звільнення ОСОБА_4 , оскільки він не довів свого виправлення.

Однак, відповідно до характеристики, наданої Одеською виправною колонією (№ 14), ОСОБА_4 за час відбування покарання характеризується задовільно, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, залучається до праці відповідно до п. 5 ст. 118 КВК України. Наказом № 341 від 25.12.2015 року за сумлінну поведінку і ставлення до праці по підсумкам роботи за 4 квартал 2015 року адміністрацією колонії йому оголошено подяку, як заохочення.

Крім того у характеристиці зазначено, що ОСОБА_4 дотримується ввічливого ставлення до персоналу установи, на профілактичному обліку не перебуває, має охайний зовнішній вигляд, утримує у чистоті спальне місце і тумбочку, дбайливо ставиться до майна, дотримується правил пожежної безпеки, підтримує родинні стосунки з цивільною дружиною ОСОБА_7 .

Будь-яких негативних рис особистості або поведінки ОСОБА_4 , які б свідчили про те, що він не став на шлях виправлення, в характеристиці засудженого не наведено і таких даних суду не надано. Також в розпорядженні суду немає відомостей, що ОСОБА_4 під час відбування покарання не дотримувався інших встановлених норм і правил поведінки.

Згідно ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Єдиною і достатньою підставою умовно-дострокового звільнення є досягнення однієї з цілей покарання виправлення засудженого, що підтверджується його сумлінною поведінкою і ставленням до праці.

Суд вважає, що наявні переконливі докази сумлінної поведінки засудженого ОСОБА_4 , який не тільки не порушував режиму відбування покарання, додержувався загальноприйнятих норм і правил поведінки, а й сумлінно виконував доручення адміністрації колонії при залученні його до праці, мав добру поведінку в побуті, прагнув своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин. Сумлінне ставлення ОСОБА_4 до праці виражалось у свідомій участі в суспільно корисній праці, у виконанні покладений на нього завдань.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_4 розкаявся у скоєному злочині, своїм відношенням до праці і поведінкою в побуті під час відбування покарання довів своє виправлення, що є підставою для його звільнення від відбування призначеного судом покарання умовно-достроково.

Керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, ст.ст. 50, 65, 82 КК України, ст.ст. 6, 153 КВК України, суд,-

У Х В А Л И В :
Задовольнити клопотання засудженого ОСОБА_4 про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі, призначеного вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 19 січня 2015 року, умовно-достроково, після набрання ухвалою суду законної сили.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1