Справа № 462/1710/16-к
У Х В А Л А
01 червня 2016 року Залізничний районний суд м. Львова в складі: головуючої судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Прокурор в судовому засіданні звернувся до суду з клопотанням про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносного ОСОБА_7 , посилаючись при цьому, що ризики ухилення обвинуваченого від суду усунуті, ОСОБА_7 раніш не судимий, вважає, що до нього слід застосувати міру запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Крім того, заявив клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відносно обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , посилаючись при цьому на те, що ризики ухилення цих обвинувачених від суду не усунуті, строк тримання їх під вартою спливає 03 червня 2016 року, а подальший розгляд справи відкладається.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 ОСОБА_4 підтримав клопотання прокурора, просив змінити міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на особисте зобов`язання.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_8 ОСОБА_6 у судовому засіданні заявив клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому у вигляді тримання під вартою на заставу.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_9 ОСОБА_5 у судовому засіданні заявив клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому у вигляді тримання під вартою на заставу.

Обвинувачений ОСОБА_7 підтримав клопотання прокурора та захисника, просив змінити йому міру запобіжного заходу на домашній арешт.

Обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_9 пітримали клопотання своїх захисників , просили застосувати до них міру запобіжного заходу у вигляді застави.

Суд, заслухавши думку учасників судового засідання, вивчивши матеріали кримінального провадження та доводи учасників судового засідання, приходить до наступних висновків.

Згідно вимог частини 3 статті 331 КПК України 2012 року, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України застосування запобіжного заходу здійснюється з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також спробам незаконно переховуватись від органів досудового розслідування, та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, впливати на потерпілого, свідка, перешкоджати кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити його.

В даному випадку обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 станом на 1 червня 2016 р. утримуєься під вартою.

Вислухавши думку в судовому засіданні прокурора щодо доцільності зміни запобіжного заходу ОСОБА_7 , суд вважає, що воно не підлягає задоволенню, наявні ризики, встановленні ст..177 КПК України, нових фактів, які б заперечували обставини що були враховані при обранні запобіжного заходу та продовження застосування запобіжного заходу до ОСОБА_7 не надано.

Крім того, клопотання захисників ОСОБА_10 та захисника ОСОБА_5 щодо зміни запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_8 , ОСОБА_9 на заставу, суд вважає, що також підлягає відмові, оскільки ризики, передбачені ст.177 КПК України не усунуті, не відбувся допит свідків, потерпілого.

Таким чином, оскільки з дня надходження до суду обвинувального акту судове провадження не завершене, двомісячний строк тримання під вартою ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , закінчується 3 червня 2016 р., в цілях запобігти ризикам, передбачених ст.177 КПК України, вважає за доцільним продовжити строк тримання обвинувачених під вартою на 60 днів.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 331 КПК України, суд
У Х В А Л И В:

Продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , обвинувачених у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України по 30 липня 2016 р.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1