26.05.2016 Справа № 367/3794/16-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 травня 2016 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ірпені кримінальне провадженні по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква Київської області, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, не військовозобов`язаного, прож. за адресою: АДРЕСА_1 , відбуває покарання в ІВЦ № 132, судимого: 22.02.2007 року Білоцерківським районним судом Київської області за ч. 2 ст. 186, 75, 76 КК України до 4 років позбавлення волі з випробувальним терміном на 2 р.; 25.07.2008 року Білоцерківським міським судом Київської області за ч. 3 ст. 185, 71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений Постановою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької обл. від 23.08.2012 р. умовно достроково на не відбутий строк 4 м. 11 дн.; 07.10.2015 року Білоцерківським міським судом Київської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років обмеження волі;

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 390 ч. 1 КК України,-

встановив:

07.10.2015 року приблизно о 19 год. 00 хв. (точний час досудовим розслідуванням не встановлений), ОСОБА_4 будучи засудженим07.10.2015 року Білоцерківським міським судом Київської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років обмеження волі, відбуваючи покарання у вигляді обмеження волі в Ірпінському виправному центрі № 132, що знаходиться за адресою: Київська область, смт. Коцюбинське, вул. Залізнична 1, будучи письмово ознайомленим із межами ІВЦ-132 та попередженим про кримінальну відповідальність згідно ч. 1 ст. 390 КК України за вчинення самовільного залишення меж установи чи контрагентського об`єкту, а також порядком і умовами відбування покарання у вигляді обмеження волі, з метою ухилення від відбування покарання переліз через огорожу виправної установи та направився громадським транспортом до м. Біла Церква Київської області, чим самовільно залишив встановлені межі ІВЦ-132.
25.04.2016 року о 15 год. 20 хв. під час проведення оперативних заходів по розшуку засудженого ОСОБА_4 співробітниками ІВЦ-132, останнього було виявлено біля будинку за адресою: АДРЕСА_2 та доставлено до ІВЦ-132 для подальшого відбування покарання.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в скоєному злочині визнав повністю, підтвердив обставини скоєння ним злочину викладені в обвинувальному акті. Показав, що він відбуває покарання в ІВЦ-132. 23.04.2016 р. близько 19 год. 00 хв. він разом з іншим засудженим, який працював (прізвища його не пам`ятає) знаходився біля огорожі установи. Після того, як цього засудженого забрав інспектор охороні ІВЦ 132, він (засуджений) переліз через огорожу та електропотягом поїхав до своєї бабусі в м. Біла Церка, де і був затриманий 25.04.2016 р. Вказав, що був попереджений про умови відбування покарання в установі, межами установи та кримінальну відповідальність в разі самовільного залишення місця відбування покарання. Розумів, що коли він переліз через огорожу ІВЦ-132, то вчинив злочин.

У вчиненому обвинувачений щиро кається. Просить його суворо не карати, стверджує, що більше не стане на злочинний шлях.

В зв`язку з тим, що обвинувачений повністю визнав свою вину, не оспорює докази зібрані по провадженню, відповідно до ст. 349 КПК України інші докази зі згоди всіх учасників процесу суд не досліджує.

Органом досудового слідства дії обвинуваченого правильно кваліфіковано за ст. 390 ч. 1 КК України, як умисні протиправні дії, що виразились у самовільному залишенні місця обмеження волі вчинене особою, засудженою до обмеження волі.

Обираючи міру покарання, суд враховує характер і ступень суспільної небезпечності скоєного, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, особу ОСОБА_4 та те, що він скоїв злочин середної тяжкості в період відбування покарання.

Як особа, обвинувачений ОСОБА_4 за місцем відбування покарання характеризується позитивно, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд знаходить щире каяття в скоєнні злочину.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є рецидив злочинів.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого не можливе без ізоляції його від суспільства, тому йому необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі з відбуванням покарання в системі кримінально-виконавчих установ.
Суд вважає, що дане покарання у відповідності до ч. 2 ст. 65 КК України є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових злочинів.
Враховуючи, що у ОСОБА_4 має місце сукупність вироків, то суд призначає йому покарання у відповідності до вимог ст. 71 КК України.

Цивільний позов по провадженню не заявлявся.

Судові витрати та речові докази по даному провадженню відсутні.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою суд залишає без змін.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України суд,-

З А С У Д И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 390 ч. 1 КК України та призначити йому покарання по цій статті у вигляді 1-го (одного) року позбавлення волі.
На підставі ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання не відбутої частини покарання за вироком Білоцерківського міського суду Київської області від 07.10.2015 року, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 1-го (одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту затримання, тобто з 25.04.2016 року,з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі до моменту набрання вироком законної сили, у відповідності до ч.5 ст. 72 КК України.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід у відношенні ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою в Київському СІЗО до набрання вироком законної сили залишити без змін.
На вирок до апеляційного суду Київської області через Ірпінський міський суд може бути подано апеляцію на протязі 30 днів із моменту проголошення вироку.

Суддя: ОСОБА_1