Справа № 201/9344/16-к
Провадження № 1-кс/201/5893/2016
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 липня 2016 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі особи, яка подала скаргу ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого в ОВС слідчого відділу слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області від 14 січня 2016 року про закриття кримінального провадження № 0000689, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09 грудня 2014 року, -

ВСТАНОВИВ:
Скаржник звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська зі скаргою в порядку ст. 303 КПК України, в якій просить скасувати постанову про закриття кримінального провадження № 0000689.

В обґрунтування доводів скарги посилається на те, що рішення про закриття кримінального провадження про вчинення кримінального правопорушення прийнято фактично без проведення належного досудового розслідування.

Крім того, скаржник заявив клопотання про повновлення йому строку для звернення до слідчого судді із даною скаргою, у зв`язку із його пропуском з поважних причин.

Скаржник у судовому засіданні скаргу просив задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні скарги, надавши суду матеріали кримінального провадження № 0000689 для дослідження.

Суд, вислухавши пояснення учасників судового провадження, а також безпосередньо дослідивши матеріали скарги та матеріали досудового розслідування № 0000689, приходить до наступного правового висновку з таких підстав.

Завданнями кримінального провадження, відповідно до ст. 2 КПК України, є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

На підставі ч. 2 ст. 9 КПК України керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно із ч. 1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених випадках, - на потерпілого.

Статтею 93 КПК України встановлено, що сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 94 чинного кримінального процесуального закону слідчий за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Постановою слідчого з ОВС слідчого відділу слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 від 14 січня 2016 року було закрито кримінальне провадження № 0000689 від 09.12.2014, за фактом перевищення службових повноважень працівниками Дніпропетровського РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, тобто у зв`язку з встановленням відсутності в діянні складу кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України, постанова слідчого повинна бути вмотивованою та містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України, однак дані вимоги кримінально процесуального закону слідчим були виконані не повністю.

За змістом постанови про закриття кримінального провадження від 14.01.2016 висновок про встановлення відсутності в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України, слідчий обґрунтував тим, що під час досудового розслідування кримінального провадження не було встановлено будь-яких об`єктивних даних, які б свідчили про скоєння даного кримінального правопорушення працівниками Дніпропетровського РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області. Проте суд вважає, що органом досудового розслідування не було дотримано вимог ст.ст. 9, 91, 110 КПК України, оскільки висновки щодо обставин, які обумовлюють закриття провадження у справі були зроблені передчасно, без належної перевірки обставин викладених в заяві ОСОБА_3 та не надавши відповідної оцінки доказам, які були здобуті під час проведення досудового розслідування у всій їх сукупності, не дослідив і не перевірив тих обставин, про які вказував заявник.

Про необґрунтованість постанови слідчого прокуратури від 14 січня 2016 року також свідчить те, що при винесенні оскаржуваної постанови слідчий лише виклав обставини встановлені ним із допитів свідків та матеріалів службового розслідування, проте взагалі не надав будь-якої правової оцінки діям указаних у заяві ОСОБА_3 осіб з посиланням на відповідні приписи законодавства та не спростував доводів заявника щодо неправомірності дій цих осіб, що вказує на необхідність скасування оскаржуваної постанови і направлення матеріалів кримінального провадження до прокуратури Дніпропетровської області для продовження досудового розслідування.

Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд приходить до висновку, що слідчим під час досудового розслідування кримінального провадження № 0000689, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України, не були дотримані вимоги чинного кримінально процесуального закону щодо всебічності та повноти, що в свою чергу робить необґрунтованою відповідну постанову від 14 січня 2016 року, яка на підставі цього підлягає скасуванню.

Крім того, враховуючи поважність причини пропуску ОСОБА_3 строку для звернення до слідчого судді із даною скаргою, суд вважає за необхідне повнити останньому такий строк.

Керуючись ст.ст. 303-307, 369, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Поновити ОСОБА_3 строк на подання скарги на постанову слідчого в ОВС слідчого відділу слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області від 14 січня 2016 року про закриття кримінального провадження № 0000689, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09 грудня 2014 року.

Скаргу задовольнити.

Постанову слідчого в ОВС слідчого відділу слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області від 14 січня 2016 року про закриття кримінального провадження № 0000689, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09 грудня 2014 року, скасувати, направивши матеріали кримінального провадження до прокуратури Дніпропетровської області для продовження досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000689.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1