ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/3795/16-к
провадження № 1-кп/753/363/16
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" липня 2016 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2
з участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, із середньою освітою, одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.125 КК України,

В С Т А Н О В И В:
18.11.2015 року приблизно о 17 годині ОСОБА_5 знаходився на першому поверсі під`їзду № 2, будинку АДРЕСА_2 , де він проживає, та в коридорі зустрів сусіда ОСОБА_4 з цього ж будинку. При зустрічі ОСОБА_4 зробив зауваження ОСОБА_5 з приводу порушення тиші, в результаті чого між ними виник словесний конфлікт. Під час конфлікту ОСОБА_5 дістав з кишені куртки ніж господарсько-побутового призначення та умисно, з метою нанесення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_4 , тримаючи ніж в правій руці, наніс два удари в область нижньої щелепи зліва та в область підребірря зліва, чим спричинив потерпілому ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді різаних ран в проекції нижньої щелепи зліва та в проекції лівого підребірря (непроникаючого характеру). Вказані тілесні ушкодження спричинені гострим предметом, могли утворитися 18.11.2015 року та відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я (за критерієм розладу здоров`я).

Будучи допитаним в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.125 КК України не визнав, та суду показав, що 18 листопада 2015 року приблизно о 17 годині повертався разом зі своєю малолітньою племінницею додому. Зайшовши у під`їзд він зустрів свого сусіда який в зухвалі формі почав робити йому зауваження, на що він відповів, що «з шезофреніками не розмовляє» та розвернувшись пішов далі. Після цього потерпілий ОСОБА_4 накинувся на нього та почав душити, тоді він почав відштовхувати потерпілого і в цей момент у нього в руці був ніж із ключами, які він перед цим дістав із кишені для того, щоб відкрити квартиру. Чи наносив удари ножем потерпілому він не пам`ятає. Все відбулося дуже швидко і умислу на нанесення потерпілому ударів ножем у нього не було. Після того коли він зайшов до квартири то зразу подзвонив сестрі, яка викликала міліцію.

Незважаючи на невизнання обвинуваченим ОСОБА_5 своєї вини у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.125 КК України, його вина у вчинені цього злочину у повному обсязі доведена під час судового розгляду кримінального провадження та підтверджується наступними доказами.

Так, потерпілий ОСОБА_4 будучи допитаним в судовому засіданні суду показав, що 18 листопада 2015 року зустрів у під`їзді свого будинку обвинуваченого ОСОБА_5 , якому зробити зауваження з приводу шуму з його квартири у нічний час, на що останній обізвав його шизофреніком. Після цього він зробив крок в сторону обвинуваченого для того, щоб зупинити його та завершити розмову, і в цей момент ОСОБА_5 наніс йому три удари ножем, два в область голови та один у живіт. Звідки ОСОБА_5 дістав ніж він не бачив. Спочатку обвинувачений наніс один удар після якого потерпілий зробив крок назад, після чого ОСОБА_5 наблизившись до нього наніс ще два удари.

Свідок ОСОБА_6 будучи допитаною в судовому засіданні суду показала, що працює фельдшером у Центрі екстреної медичної допомоги та медицини катастроф м. Києва і виїжджала минулої осені, точної дати та адреси не пам`ятає, на виклик де у чоловіка були ножові поранення у живіт, після чого йому було надано першу медичну допомогу. Всі тілесні ушкодження які були виявлені у потерпілого, а також точний день та час зазначені у карті виїзду швидкої медичної допомоги.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 суду показала, що працює лікарем у Центрі екстреної медичної допомоги та медицини катастроф м. Києва та у вечірній час приблизно восени 2015 року виїжджала на виклик до хворого у якого були колото-різані рани живота та обличчя, які повно зазначені у карті виїзду швидкої медичної допомоги. Хворому була надана медична допомога.
Із карти виїзду швидкої медичної допомоги №1590А від 18.11.2015 року вбачається, що 18.11.2015 року о 17.25 год. був здійснений виклик бригади швидкої медичної допомоги за адресою: АДРЕСА_3 , в результаті прибуття якої о 17.33 год. було виявлено у громадянина ОСОБА_4 колото-різані рани обличчя та живота (т.1 а.п.83).

Свідок ОСОБА_8 будучи допитаною в судовому засіданні суду показала, що являється дружиною потерпілого ОСОБА_4 .. Самої події вона не бачила однак почувши шум вийшла на коридор, де побачила свого чоловіка у якого були ножові поранення та обвинуваченого який стояв зліва з ножем в руках, після чого вона викликала швидку та міліцію.

Також вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.125 КК України окрім його показань, та показань потерпілого і свідків підтверджується наступними доказами.

Заявою ОСОБА_4 від 18.11.2015 року (т.1 а.п. 51), з якої вбачається, що 18.11.2015 року близько 17:00 години в під`їзді будинку АДРЕСА_2 , йому було нанесено ножові поранення його сусідом із квартири АДРЕСА_4 .

Протоколом огляду місця події від 18.11.2015 року (т.1 а.п. 52-55), з якого вбачається, що при огляді першого поверху під`їзду АДРЕСА_5 було виявленого громадянина ОСОБА_5 під час огляду якого у правій кишені куртки у яку він був одягнений було виявлено предмет схожий на ніж з лезом 6,2 см. з пластмасовою ручкою білого кольору обмотаною прозорим скетчем, вказаний предмет знаходився у дерев`яному чохлі для леза, який був обмотаний синьою липкою стрічкою.

Висновком експерти №16ц від 25.01.2016 року (т.1 а.п.56-60) згідно якого з наданої ксерокопії паспорту серії НОМЕР_1 , виданого Дніпровським РУ ГУМВС України в м. Києві 18.07.2003 року, та завіреної підписом слідчого управління поліції в Дарницькому районі ГУ НП в м. Києві, ОСОБА_9 , кров потерпілого ОСОБА_4 належить до групи О (І) по системі АВО (тобто містить антиген Н).
При судово-цитологічному дослідженні клинка (об.1) та рукоятки ножа (об.2) кров та клітини з ядрами не знайдені.
При судово-цитологічному дослідженні чохла (об.3) кров не виявлена, знайдені епітеліальні клітини слизових оболонок людини, статева належність яких не встановлена через забрудненість препарату коково-грибковою мікробною флорою.
При визначенні групової належності клітин виявлені антигени А, В. і Н ізосерологічної системи АВО. Отже, походження клітин на чохлі (об.3) можливе від особи/осіб в крові якої/яких міститься антигени А, В, Н в різній комбінації по системі АВО, в тому числі від потерпілого ОСОБА_4 .
Висновком експерта №3330 від 24.11.2015 року (т.1 а.п. 63-65) я кого вбачається, що при судово-медичній експертизі гр. ОСОБА_4 виявлено: різані рани в проекції кута нижньої щелепи зліва, в проекції лівого підребірря (не проникаючого характеру). Вказані ушкодження спричиненні гострим предметом (предметами), могли утворитись 18.11.2015 року та відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Протоколом слідчого експерименту та додатком до нього (т.1 а.п. 79, 80) під час якого потерпілий ОСОБА_4 показав де саме 18.11.2015 року йому були заподіяні тілесті ушкодження, перебіг обставин вказаної події та механізм нанесення йому тілесних ушкоджень.
Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Надаючи оцінку показанням обвинуваченого ОСОБА_5 наданих у судовому засіданні, суд ставиться до них критично та розцінює їх виключно, як позицію захисту з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинений злочин.

Крім цього вказані показання спростовуються комплексом зібраних у кримінальному провадженні чітких, логічних, послідовних , переконливих та узгоджених між собою доказів.
Сам обвинувачений не заперечує, факт перебування на місці вчинення злочину та конфлікт із потерпілим. Також обвинувачений категорично не заперечує, те що саме ним були нанесені тілесні ушкодження потерпілому та зазначає, під час конфлікту ОСОБА_4 накинувся на нього та почав душити, тоді він почав відштовхувати його і в цей момент у нього в руці був ніж із ключами, які він перед цим дістав із кишені для того, щоб відкрити квартиру. Чи наносив удари ножем потерпілому він не пам`ятає. Все відбулося дуже швидко і умислу на нанесення потерпілому ударів ножем у нього не було.

Потерпілий ОСОБА_4 під час допиту, а також під час проведення слідчого експерименту зазначив, що тілесні ушкодження ножем йому заподіяв обвинувачений ОСОБА_5 та детально показав на місці як все відбувалося.

Свідок ОСОБА_8 суду показала, що самої події вона не бачила однак почувши шум вийшла на коридор, де побачила свого чоловіка у якого були ножові поранення та обвинуваченого який стояв зліва з ножем в руках, після чого вона викликала швидку та міліцію.

Із карти виїзду швидкої медичної допомоги №1590А від 18.11.2015 року, яка виїжджала на місце безпосередньо після інциденту між потерпілим та обвинуваченим, а також із показань свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вбачається, що 18.11.2015 року о 17.33 год. по АДРЕСА_3 було виявлено у громадянина ОСОБА_4 колото-різані рани обличчя та живота.
У відповідності висновку експерта №3330 від 24.11.2015 року рани, які були виявлені при судово-медичній експертизі гр. ОСОБА_4 є різаними, спричиненні гострим предметом (предметами) і могли утворитись 18.11.2015 року.

Оцінюючи зібрані докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку прийняття процесуального рішення, суд приходить до висновку про те, що винність обвинуваченого ОСОБА_5 «поза розумним сумнівом» знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження.
Дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч.2 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому згідно ст. 66 КК України не встановлені. Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченому згідно ст. 67 КК України не встановлені.

Згідно ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину про життя та здоров`я особи, особу обвинуваченого, а саме те, що він раніше не судимий, до кримінальної відповідальності притягується вперше, свою вину у вчиненні злочину, який йому інкриміновано не визнав, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, не працює, посередньо характеризується за місцем проживання, та приходить до висновку, що покарання ОСОБА_5 слід призначити у виді обмеження волі у межах санкції ч.2 ст.125 КК України.

Також вирішуючи питання, щодо виду та міри покарання обвинуваченого суд бере до уваги те, що ОСОБА_5 раніше не судимий та до кримінальної відповідальності притягується вперше, а тому його на підставі ст.75,76 КК України слід звільнити від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 1 рік 6 місяців, і саме таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та для запобігання вчиненню ним нових злочинів у майбутньому.

Процесуальні витрати відсутні. Цивільний позов не заявлявся.

Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до ст.100 КПК України.

Підсумовуючи вищенаведене, керуючись ст. ст.65,66,67,75,76 КК України, ст.ст., 342-380 КПК України,-

З А С У Д И В :
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.125 КК України та призначити йому покарання у виді 1 року 6 місяців обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання у виді обмеження волі, з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 рік 6 місяців.

На підставі ст. 76 КК України, зобов`язати ОСОБА_5 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції , повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи та періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Речовий доказ ніж (т.1 а.п.61) знищити. Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляції через Дарницький районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: