Справа № 522/5281/16-к
№ 1-кп/522/194/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 квітня 2016 року м. Одеса
Приморський районний суд м. Одеси у складі:
Головуючого судді - ОСОБА_1
за участю секретаря - ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
за участю потерпілого - ОСОБА_4
за участю обвинуваченого - ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Приморського районного суду м. Одеси кримінальне провадження № 0009759 від 23.10.2015 року стосовно:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Плахтіївка, Саратського району Одеської області, громадянина України, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
за обвинуваченням у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 185 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
21.10.2015 року, приблизно о 23 годині 46 хвилин, ОСОБА_6 , який знаходився у житловому приміщенні квартири АДРЕСА_3 , в якій тимчасово мешкав зі своїм знайомим ОСОБА_4 та мав вільний доступ до всіх приміщень вказаної квартири, виник злочинний намір, направлений на таємне викрадення майна, належного потерпілому ОСОБА_4 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 визначив об`єктом свого злочинного посягання майно, що перебувало в кімнаті ОСОБА_4 , та, маючи право перебувати в його кімнаті, скориставшись відсутністю ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що його дії залишаться непоміченими, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, увійшов в його кімнату, та, усвідомлюючи, що посягає на чужу власність, ОСОБА_6 таємно викрав належні ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 300 гривень, тим самим спричинивши останньому матеріальний збиток на зазначену суму.
Після цього, ОСОБА_6 з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденими грошима на свій власний розсуд.

Крім цього, 24.10.2015 року, приблизно о 01 годині 25 хвилин, ОСОБА_6 , знаходячись у житловому приміщенні квартири АДРЕСА_3 , маючи право перебувати в кімнаті потерпілого ОСОБА_4 , скориставшись відсутністю потерпілого, усвідомлюючи, що його дії залишаться непоміченими, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, увійшов до кімнати ОСОБА_4 , та, усвідомлюючи, що посягає на чужу власність, ОСОБА_6 таємно викрав належні ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 150 гривень, тим самим спричинивши останньому матеріальний збиток на зазначену суму.
Після цього, ОСОБА_6 з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденими грошима на свій власний розсуд.
Разом з цим, 24.10.2015 року, приблизно о 23 годині 23 хвилини, ОСОБА_6 , знаходячись у житловому приміщенні квартири АДРЕСА_3 , маючи право перебувати в кімнаті ОСОБА_4 , скориставшись відсутністю потерпілого, усвідомлюючи, що його дії залишаться непоміченими, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, увійшов в кімнату ОСОБА_4 , та, усвідомлюючи, що посягає на чужу власність, ОСОБА_6 таємно викрав належні ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 250 гривень, тим самим спричинивши останньому матеріальний збиток на зазначену суму.
Після цього, ОСОБА_6 з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденими грошима на свій власний розсуд.
Також, 26.10.2015 року, приблизно о 22 годині 30 хвилин, ОСОБА_6 , знаходячись у житловому приміщенні квартири АДРЕСА_3 , маючи право перебувати в кімнаті ОСОБА_7 , скориставшись відсутністю потерпілого, усвідомлюючи, що його дії залишаться непоміченими, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, увійшов в кімнату ОСОБА_8 , та, усвідомлюючи, що посягає на чужу власність, ОСОБА_6 таємно викрав належні ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 400 гривень, тим самим спричинивши останньому матеріальний збиток на зазначену суму.
Після цього, ОСОБА_6 з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденими грошима на свій власний розсуд.
Крім цього, 29.10.2015 року, приблизно о 00 годині 53 хвилини, ОСОБА_6 , знаходячись у житловому приміщенні квартири АДРЕСА_3 , маючи право перебувати в кімнаті ОСОБА_7 , скориставшись відсутністю потерпілого, усвідомлюючи, що його дії залишаться непоміченими, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, увійшов в кімнату ОСОБА_4 , та, усвідомлюючи, що посягає на чужу власність, ОСОБА_6 таємно викрав належні ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 650 гривень, тим самим спричинивши останньому матеріальний збиток на зазначену суму.
Після цього, ОСОБА_6 з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденими грошима на свій власний розсуд.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 винним себе у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1,2 ст. 185 КК України визнав в повному обсязі та підтвердив обставини справи, які описані у обвинувальному акті, пояснивши, що він, ОСОБА_6 , та потерпілий ОСОБА_4 орендують кімнати в квартирі АДРЕСА_3 . Він, мав вільний доступ до кімнати ОСОБА_4 . Відносини між ними дружні, знайомі близько 2-х років.

Як зазначив обвинувачений ОСОБА_6 , гроші, зароблені ОСОБА_4 за ремонт квартир, він викрадав з шкатулки, яка знаходилась на столі в кімнаті ОСОБА_4 , до якої ОСОБА_6 мав вільний доступ.

Як вказав ОСОБА_6 , особисто він працює водієм екскурсійного автобусу в м. Одесі, де заробляє приблизно 200-300 гривень в день, однак гроші, викрадені у ОСОБА_4 , обвинувачений витратив на дрібні розходи.

Просить суд призначити йому покарання, не пов`язане із позбавленням волі.
Допитаний в ході судового засідання потерпілий ОСОБА_4 також підтвердив обставини справи, описані в обвинувальному акті відносно ОСОБА_6 , пояснивши, що ОСОБА_6 мав вільний доступ до його кімнати, розташованої в квартирі АДРЕСА_3 . З обвинуваченим ОСОБА_6 у нього раніше були дружні відносини, у зв`язку з чим, при випадках зникнення грошей потерпілий ОСОБА_4 не думав, що їх викрадав ОСОБА_6 , а думав, що це робить дружина або брат. Він і раніше помічав, що в нього зникають гроші, але ніколи не міг подумати, що ОСОБА_6 причетний до їх зникнення. Просив суд призначити обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі.
Суд з`ясував, що всі учасники кримінального провадження правильно розуміють обставини справи, та упевнився у добровільності їх позиції, їм було роз`яснено про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини у апеляційному порядку.
При таких обставинах, за згодою учасників кримінального провадження, які визнали недоцільним дослідження доказів по справі, докази у судовому засіданні не досліджувались, згідно до вимог ст. 349 ч. 3 КПК України /в редакції КПК України 2012 року/.
Приймаючи до уваги вищевказане, суд вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_6 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 185 КК України, повністю доведена.
Дії обвинуваченого ОСОБА_6 містять склад злочинів, передбачених ч.ч.1, 2 ст. 185 КК України, за кваліфікуючими ознаками:

-за ч.1 ст. 185 КК України - викрадення чужого майна (крадіжка);

-за ч. 2 ст. 185 КК України - викрадення чужого майна (крадіжка), що вчинено повторно.

Відповідно до ст. 66 КК України до обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд відносить - добровільне відшкодування завданого скоєними злочинами збитків, щире каяття, активне сприяння досудовому розслідуванню.
Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого не встановлено.
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, який, раніше не судимий, згідно наданих ним характеристик позитивно характеризується за місцем мешкання та роботи, вчиняв злочини на систематичній основі, не вибачився перед потерпілим та не примирився з ним.
На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому ОСОБА_6 покарання у вигляді арешту, оскільки, з урахуванням обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого та даних про особу обвинуваченого, суд приходить до висновку про те, що виправлення обвинуваченого можливо тільки в умовах ізоляції від суспільства та що саме таке покарання є необхідним і достатнім для його виправлення.
Цивільний позов по справі, заявлений потерпілим ОСОБА_4 до обвинуваченого ОСОБА_6 про стягнення матеріальної шкоди у розмірі 92955 (дев`яносто дві тисячі дев`ятсот п`ятдесят п`ять ) гривень суд вважає необхідним залишити без задоволення, у зв`язку з тим, що сума заподіяної шкоди, яка інкримінується ОСОБА_6 органом досудового розслідування складає 1750 гривень. Вказаний збиток був добровільно відшкодований ОСОБА_6 . Заподіяння інших збитків органом досудового розслідування в рамках розслідування кримінального провадження № 0009759 обвинуваченому не інкримінується, та вказані матеріальні збитки не зазначені в обвинувальному акті відносно ОСОБА_6 .
Цивільний позов по справі, заявлений потерпілим ОСОБА_4 до обвинуваченого ОСОБА_6 про стягнення моральної шкоди у розмірі 50 (п`ятдесят тисяч) гривень підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
При визначенні розміру моральної шкоди, яка повинна бути стягнута з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь потерпілого ОСОБА_4 , суд, відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», виходить з принципів розумності, виваженості та справедливості і враховує характер і обсяг страждань (фізичних, душевних, психічних тощо) потерпілого, характер немайнової шкоди (його тривалість, можливості відновлення), а також стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих відносинах, час і зусилля, необхідні для їх відновлення, матеріальне становище обвинуваченого.
Згідно зі ст.1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Так, розглядаючи цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 , судом встановлено, що неправомірні дії обвинуваченого призвели до отриманням потерпілим душевних хвилювань, пов`язаних з неможливістю матеріально забезпечити відповідні вимоги після народження його дитини та матеріальною готовністю до можливих ризиків, пов`язаних з народженням дитини; внаслідок скоєних в нього крадіжок він постійно конфліктував із своєю дружиною, так як вважав, що це вона або його брат скоювали, вказані крадіжки, що впливало на його сон, працездатність, у зв`язку з чим, суд вважає, що на користь потерпілого ОСОБА_4 з ОСОБА_6 необхідно стягнути моральну шкоду у сумі, яку визнав обвинувачений, а саме у сумі 2 000 (дві тисячі) гривень моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню у відповідності зі ст.1167 ЦК України.

Судові витрати по справі, - відсутні.
Керуючись ст.ст. 366, 367, 368, 369, 370, 371, 373, 374, 375, 376, 395, 532 КПК України /в редакції 2012 року/, суд, -
У Х В А Л И В :
ОСОБА_6 визнати винуватим у скоєнні злочинів, передбачених ч.ч. 1,2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання:
-за ч.1 ст. 185 КК України у вигляді арешту строком на 3 (три) місяці.
-за ч.2 ст. 185 КК України у вигляді арешту строком на 6 місяців.
Відповідно до ст. 70 КК України, при призначенні покарання за сукупністю злочинів, шляхом повного поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням, остаточно визначити ОСОБА_6 покарання у вигляді арешту строком на 6 /шість/ місяців.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_6 у вигляді особистого зобов`язання залишити без змін, до вступу вироку в законну силу.
Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_6 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь потерпілого ОСОБА_4 2 000 (дві тисячі) гривень моральної шкоди.
Речові докази по даному кримінальному провадженню, а саме відеозапис, який був наданий ОСОБА_4 в ході огляду приміщення за адресою: АДРЕСА_4 зберігати в матеріалах кримінального провадження № 0009759 від 23.10.2015 року.
Апеляційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд м. Одеси.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку суду після його проголошення.
Суддя Приморського
районного суду м. Одеси ОСОБА_1

15.04.2016