Справа № 1007/38/2012 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11/780/32/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 25.10.2016

УХВАЛА
Іменем України
25 жовтня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого судді: - ОСОБА_2 ,

суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_5 ,

потерпілої - ОСОБА_6 ,

представника потерпілої - адвоката ОСОБА_7 ,

засудженого - ОСОБА_8 ,

захисника - адвоката ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальну справу за апеляціями захисника засудженого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 , прокурора Броварської місцевої прокуратури ОСОБА_10 на вирок Броварського міськрайонного суду Київської області від 22 червня 2016 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, такого, що має двох малолітніх дітей, не працюючого, інваліда 1-Б групи, зареєстрованого АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 185 КК України та призначено покарання:

- за п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України - у вигляді 13 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

- за ч. 1 ст. 185 КК України - у вигляді 2 років позбавлення волі.

ОСОБА_8 звільнено від покарання за злочин, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України, на підставі ст. 49 КК України.
Стягнуто з засудженого на користь потерпілої ОСОБА_6 368 600 грн. у відшкодування матеріальної шкоди і 180 000 моральної шкоди.

Міру запобіжного заходу до набрання вироком законної сили ОСОБА_8 змінено з особистої поруки на підписку про невиїзд з постійного місця проживання.

Цим же вироком вирішено питання щодо речових доказів.

В С Т А Н О В И Л А:
За вироком суду ОСОБА_8 визнаний винним і засуджений за вчинення злочинів за наступних обставин. Так, з 15.09.2009 ОСОБА_8 обіймав посаду директора ПП «Галант», що займалось оптовими купівлею-продажем побутової хімії, засновником якого був ОСОБА_11 , з 2010 року підприємство орендувало офіс і складські приміщення по АДРЕСА_3 . З кінця 2010 року належне підсудному ТОВ «Вареос-Торг» також реалізовувало побутову хімію, про що ОСОБА_11 обізнаний не був, складаючи ПП «Галант» конкуренцію на ринку та працюючи з тим же постачальником ДП «САВСЕРВІС СТОЛИЦЯ». При цьому ОСОБА_8 , користуючись службовим становищем, довірою ОСОБА_11 і приятельськими відносинами з представниками ДП «САВСЕРВІС СТОЛИЦЯ», де раніше працював, частину отриманого у ДП «САВСЕРВІС СТОЛИЦЯ» товару збував ПП «Галант» через ТОВ «Вареос-Т2орг» за завищеними цінами, отримуючи прибутки, частину придбаного для ПП «Галант» товару залишав для реалізації у ТОВ «Вареос-Торг». Через оборудки ОСОБА_8 у січні 2011 року в ПП «Галант» виникла недостача товару, причини якої на той час встановлені не були, ОСОБА_11 почав підозрювати директора в обмані, у зв`язку з чим дав певні вказівки водіям і запросив у ДП «САВСЕРВІС СТОЛИЦЯ» копії актів звірки взаєморозрахунків, яких очікував 31.01.2011 року. В грудні 2010 року ОСОБА_8 отримав в ДП «САВСЕРВІС СТОЛИЦЯ» товар для ТОВ «Вареос-Торг», за який частково повинен був розрахуватися до 31.01.2011, хотів звільнитися з ПП «Галант», однак розмову з ОСОБА_11 з цього приводу відтерміновував. 31.01.2011 року, нервуючи внаслідок вранішнього попередження ОСОБА_12 про необхідність невідкладної оплати товару, відсутності для цього коштів і майбутнього переобліку в ПП «Галант», який відбувався щопонеділка, а також бажаючи повідомити про своє звільнення, ОСОБА_8 ініціював зустріч з ОСОБА_11 , близько 10 години очікував його на дорозі неподалік підприємства та вони удвох автомобілем засудженого марки «Chevrolet Evanda» н.з. НОМЕР_1 об`їжджали орендовану територію для можливого виявлення пошкоджень паркану. В ході руху внаслідок повідомлення засудженим про звільнення та претензій з боку ОСОБА_11 між останніми виник конфлікт, що після зупинки переріс в бійку, під час якої у ОСОБА_8 виник умисел на позбавлення життя ОСОБА_11 з метою заволодіння грошовими коштами для термінового погашення боргу ТОВ «Вареос-Торг» перед ДП «САВСЕРВІС СТОЛИЦЯ», а також для унеможливлення остаточного з`ясування тим причин нестачі товару в ПП «Галант». Реалізовуючи злочинний умисел в умовах швидкого і заздалегідь не спланованого розгортання подій, засуджений дістав з передніх водійських дверцят ніж та близько 10 години 15 хвилин 31.01.2011 в лісосмузі на території Броварського лісництва, неподалік паркану орендованих ПП «Галант» складів, що по АДРЕСА_3 , наніс ОСОБА_11 численні удари, які, виходячи з механізму їх заподіяння і розташування, утворилися під час боротьби останнього за своє життя. Переконавшись у смерті ОСОБА_11 , ОСОБА_8 відтягнув тіло в ліс і прикидав гілками, після чого, попередньо забравши з кишень одягу портмоне, мобільний телефон, ключі від автомобіля марки «Mazda 3» н.з. НОМЕР_2 та від сейфу ПП «Галант», залишив місце вчинення злочину. На продовження протиправного наміру ОСОБА_8 переставив сім-картку ОСОБА_11 в свій мобільний телефон, надіслав смс-повідомлення касиру ПП «Галант» ОСОБА_13 , зміст якого дозволяв йому в подальшому безперешкодно заволодіти грошима, після чого прибув на підприємство, створив умови, за яких ОСОБА_13 виявила ключі від сейфа в робочому столі, забрав належні ПП «Галант» кошти та того ж дня сплатив їх ДП «САВСЕРВІС СТОЛИЦЯ» як погашення заборгованості ТОВ «Вареос-Торг».

В результаті злочинних дій ОСОБА_8 ОСОБА_11 були спричинені шість колото-різаних поранень шиї на лівій боковій поверхні з ушкодженням лівої загальної сонної артерії, проникаюче колото-різане поранення в лівій поперековій ділянці з ушкодженням лівої нирки, колото-різані поранення грудної клітини на задній поверхні зліва з проникненням у ліву плевральну порожнину, грудної клітини на задній поверхні з правої сторони з проникненням у ліву плевральну порожнину, живота в правій підреберній ділянці з проникненням у черевну порожнину, живота в лівій боковій поверхні з ушкодженням стінки низхідної ободової кишки, грудної клітини на передній поверхні зліва, що пересікає хрящову частину четвертого лівого ребра з проникненням у грудну порожнину, а також значна кількість непроникаючих колото-різаних поранень в різних частинах тіла. Згідно з висновком судово-медичної експертизи № 13/291/2 від 20.04.2011, проникаючі колото-різані поранення грудей та живота, колото-різані поранення шиї відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя і знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті ОСОБА_11 .

Наносячи численні удари ножем в різні ділянки тіла ОСОБА_11 , ОСОБА_8 усвідомлював суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачав наслідки у вигляді його смерті та бажав їх настання.

Крім того, ОСОБА_8 , скориставшись ключами убитого ОСОБА_11 для приховування його автомобіля, перебуваючи в лісосмузі біля грунтової дороги неподалік с. Зазим`я Броварського району Київської області на території Броварського лісництва, що відноситься до Деснянського району м. Києва, виявив у салоні транспортного засобу гроші в сумі 28 600 грн., які вирішив викрасти. Реалізовуючи протиправний намір, діючи з корисливого мотиву та переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, ОСОБА_8 приблизно в період з 10 години 30 хвилин до 12 години 31.01.2011 року вчинив таємне викрадення вищеназваних грошових коштів з автомобіля марки «Mazda 3» н.з. НОМЕР_2 , чужим майном розпорядився на власний розсуд, завдавши потерпілій ОСОБА_6 матеріальні збитки в розмірі 28 600 грн.

В поданій апеляції захисник засудженого адвокат ОСОБА_9 просить вирок суду скасувати та закрити кримінальну справу відносно ОСОБА_8 у зв`язку з недоведеністю в його діях вказаних складів злочинів.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що вирок є необґрунтованим, незаконним, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Зазначає, що досудове та судове слідство проведено однобічно та неповно, не досліджені обставини, з`ясування яких має істотне значення для правильного вирішення справи. Зазначає, що не було дотримано кримінально-процесуального законодавства при винесенні постанови про порушення кримінальної справи, а саме винесення її неналежною посадовою особою. Також зазначає, що судом безпідставно не було прийнято як доказ висновок від 25.05.2015 року науково-правової експертизи з питання правових засад порушення кримінальної справи за КПК України 1960 року. Також зазначає, що протиріччя у показах свідків, а також не встановлення особи, яка надала грошові кошти свідку ОСОБА_14 можливо було усунути в судовому засіданні шляхом більш ретельного допиту свідків та під час розгляду кримінальної справи в судовому засіданні, шляхом надання судових доручень в порядку ст. 315-1 КПК України ( в редакції 1960 року). Крім цього, вказує, що в діях ОСОБА_8 відсутній склад інкримінованих йому злочинів. Зазначає, що суд першої інстанції задовольняючи цивільний позов потерпілої взагалі не навів юридичного обґрунтування та посилань на норми цивільного законодавства.

В поданій апеляції прокурор, не оспорюючи вирок в частині правильності кваліфікації дій засудженого, доведеності його вини та не оспорюючи фактичні обставини вчинення злочинів, просить вирок суду скасувати та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_8 визнати винним та призначити покарання за п. 6 ч. 2 ст. 115 у виді 13 років позбавлення волі з конфіскацією майна, за ч. 1 ст. 185 КК України у виді 2 років позбавлення волі, за ч. 4 ст. 70 КК України призначити остаточне покарання у виді 13 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що вирок суду є незаконним у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінально-процесуального закону та застосування кримінального закону, який не підлягає застосуванню. Зазначає, що суд першої інстанції всупереч нормам ст. 49 КК України, звільнив ОСОБА_8 від покарання, а не від відповідальності, як вказано в нормі даної статті.

В запереченнях представник потерпілої ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 просить залишити подані апеляції без задоволення, а вирок суду без зміни.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який не підтримав подану державним обвинувачем апеляцію і заперечував проти задоволення апеляції захисника засудженого, думки засудженого та його захисника, які підтримали подану захисником апеляцію та заперечували проти апеляції прокурора, думки потерпілої та її представника, які заперечували проти поданих апеляцій та вважали вирок суду законним і обґрунтованим, перевіривши доводи апеляцій та матеріали кримінальної справи, колегія суддів вважає, що апеляції підлягають до часткового задоволення, а вирок суду - суду скасуванню з направленням справи на новий судовий розгляд з таких підстав.

У відповідності до ст. 323 КПК України (1960 року) вирок суду повинен бути законним і обґрунтованим.

Законність вироку полягає в тому, що судом, при його постановленні, повністю дотримано норми матеріального і процесуального закону.

Відповідно до положень ст. 334 КПК (1960 року) України, мотивувальна частина обвинувального вироку повинна містити формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, з зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків злочину, форми вини і мотивів злочину. В цій частині вироку наводяться докази, на яких ґрунтується висновок суду щодо кожного підсудного, з зазначенням мотивів, з яких відкидає інші докази.

Згідно ст. 65 КПК України (1960 року) доказами в кримінальній справі є всякі фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган дізнання, слідчий і суд встановлюють наявність або відсутність суспільно небезпечного діяння, винність особи, яка вчинила це діяння, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані, крім іншого, встановлюються і документами.

Згідно вимог, викладених в ст. 64 КПК України (1960 року) при розгляді кримінальної справи в суді, крім інших обставин зазначених в цій нормі, обов`язковому доказуванню, в тому числі, підлягають винність обвинуваченого у вчиненні злочину, мотиви злочину, а також характер і розмір шкоди, завданої злочином.

Вищезазначених вимог закону судом при постановленні вироку в повній мірі виконано не було.

Так, як вбачається з вироку, ОСОБА_8 визнано винним в умисному протиправному заподіянні смерті ОСОБА_11 з корисливих мотивів, який виразився в заволодінні грошовими коштами, що належали ПП «Галант», які в подальшому були внесені засудженим в касу ДП «САВСЕРВІС СТОЛИЦЯ» в якості погашення заборгованості, яка виникла перед зазначеним підприємством у ТОВ «Вареос-Торг», учасником та директором якого був засуджений.

Формулюючи обвинувачення, визнане судом доведеним, суд в мотивувальній частині вироку не зазначив розміру грошових коштів, якими заволодів ОСОБА_8 після умисного протиправного заподіяння смерті ОСОБА_11 , не встановив часу виникнення умислу на умисне протиправне позбавлення життя ОСОБА_11 та заволодіння грошовими коштами, не зазначив способу заволодіння ними, тобто судом не було встановлено обставин, що суттєво можуть впливати на правову кваліфікацію дій засудженого.

Також, при постановленні вироку, судом не було надано належної оцінки частині доказів, що знаходяться в матеріалах кримінальної справи, відповідним чином не досліджено та не надано належної правової оцінки частині доказів, які хоч і покладено в основу вироку, однак які не узгоджуються з висновками суду, викладеними в ньому, та вказують на можливо інший перебіг подій, при яких потерпілому ОСОБА_11 було умисно протиправно заподіяно смерть.

Кваліфікуючи дії ОСОБА_8 за п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України, суд зазначив у вироку, що засуджений вчинив умисне вбивство ОСОБА_11 з метою заволодіння грошовими коштами ПП «Галант», проте належним чином не мотивував прийняте рішення.

Так, судом не надано оцінки показам ОСОБА_8 , свідка ОСОБА_12 , та висновку експертного економічного дослідження № 1 від 11.12.2014 року, з яких вбачається, як мета створення та порядок взаємодії групи підприємств під керівництвом засудженого та потерпілого (ПП «Галант», ПП «Галант-ББП»,ТОВ «Вареос-Торг»), так і специфіка їх взаємовідносин з ДП «САВСЕРВІС СТОЛИЦЯ», проведення оплати (погашення заборгованості) за товар, який було придбано та по документах повернуто ДП «САВСЕРВІС СТОЛИЦЯ» приватними підприємствами «Галант» та «Галант-ББП», а в подальшому в тій же кількості та на однакову суму поставлений по документах на ТОВ «Вареос-Торг», повинно було відбутись саме через ТОВ «Вареос-Торг».

Також, судом не надано належної оцінки показам засудженого та свідка про те що між вказаними підприємствами існували безтоварні операції (безтоварне переміщення товарів), які проводились з метою отримання від постачальника - ДП «САВСЕРВІС СТОЛИЦЯ» додаткової знижки на товар при його придбанні групою підприємств (ПП «Галант», ПП «Галант-ББП», ТОВ «Вареос-Торг») та можливості отримання збільшеного ліміту на відгрузку товару зі збільшеною відстрочкою платежу.

Як вбачається з показів засудженого та свідка ОСОБА_12 , товар від «САВСЕРВІС СТОЛИЦЯ» на підприємство засудженого (ТОВ «Вареос-Торг») фактично не надходив, а, отже, грошові кошти в сумі 340 000 грн., були сплачені за товар, який фактично було отримано ПП «Галант» та ПП «Галант-ББП», власником яких був ОСОБА_11 .

За таких обставин, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції не було в повній мірі досліджено всі обставини справи, з`ясування яких може мати істотне значення для її правильного вирішення та постановлення законного, обґрунтованого та справедливого рішення.

Також, судом у вироку допущено припущення, щодо спростування позиції ОСОБА_8 про його перебування в стані необхідної оборони від нападу ОСОБА_11 та отримання засудженим відповідних тілесних ушкоджень.

При цьому, судом не було надано належної оцінки показанням самого ОСОБА_8 про його захист від нападу потерпілого з ножем, що підтверджується і висновком судово-медичної експертизи № 608 від 16.02.2011 р., згідно з яким у ОСОБА_8 виявлено різані рани пальців. Показання свідків в цій частині повинні були оцінюватись судом в сукупності з усіма доказами, в тому числі з показаннями засудженого та висновком СМЕ, що судом зроблено не було в порушення вимог ст. 67 КПК України.

В оскаржуваному вироку не надано належної правової оцінки висновкам, викладеним в акті амбулаторної комплексної судово психолого-психіатричної експертизи №194 від 24.02.2011 р. та в акті додаткової комплексної амбулаторної судово психолого-психіатричної експертизи № 346 від 07.04.2011 р., і, відповідно, які суттєво можуть впливати на кваліфікацію дій засудженого.
Крім того, судом у вироку не обґрунтовано належними доказами щодо обставин вчинення ОСОБА_8 злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, а саме по епізоду таємного викрадення майна а саме грошових коштів в сумі 28 600 грн. з автомобіля, який належав потерпілому ОСОБА_11 .
Зазначаючи вказану суму викрадених засудженим коштів, суд виклав у вироку показання потерпілої ОСОБА_6 , при цьому не навівши обґрунтувань, звідки і чому саме така сума була викрадена засудженим.
Відповідно до положень ст. 28 КПК України, особа, яка зазнала матеріальної шкоди від злочину має право при провадженні в кримінальній справі заявити цивільний позов.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 64 КПК України доказуванню у кримінальній справі підлягають характер і розмір заподіяної шкоди.

Враховуючи те, що судом допущена суттєва неповнота судового слідства та істотні порушення вимог кримінально-процесуального законодавства, вирок не може вважатися законним і обґрунтованим, а тому підлягає скасуванню з направленням справи на новий судовий розгляд, під час якого слід усунути вказану неповноту, більш ретельно дослідити докази по справі, дати їм належну оцінку, розглянути справу відповідно до вимог кримінально-процесуального закону і в залежності від встановленого прийняти законне і обґрунтоване рішення.
Також колегія суддів вважає доцільним залишити обраний судом ОСОБА_8 запобіжний захід у виді підписки про невиїзд з постійного місця проживання.

Керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України (в редакції 1960 року), колегія суддів,
У Х В А Л И Л А:
Апеляції захисника засудженого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 та прокурора Броварської місцевої прокуратури ОСОБА_10 задовольнити частково.

Вирок Броварського міськрайонного суду Київської області від 22 червня 2016 року щодо ОСОБА_8 скасувати, а кримінальну справу направити на новий судовий розгляд в той же суд іншим складом суду.

Запобіжний захід, обраний ОСОБА_8 у виді підписки про невиїзд з постійного місця проживання залишити без зміни.
Головуючий
Судді