Справа №480/2423/15-к 09.06.2016
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 червня 2016 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області
у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3
за участю секретаря: ОСОБА_4
ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроженця с.Питомник, Чаплинського району, Херсонської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 02.04.2015 року Чаплинським районним судом Херсонської області за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з випробуванням згідно ст.75 КК України з іспитовим строком 3 роки.
- обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 406 КК України
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_7
захисник ОСОБА_6
обвинувачений ОСОБА_5
_____________________________________________________________
Провадження №11-кп/784/373/16 Головуючий НОМЕР_1 інстанції: ОСОБА_8
Категорія: ч.2 ст.406 КК України Доповідач апеляційної інстанції: ОСОБА_1
Короткий зміст вимог апеляційної скарги
В апеляційних скаргах обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_6 просять вирок суду змінити та призначити ОСОБА_5 покарання не пов`язане з позбавленням волі.
Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції:
Вироком суду ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 406 КК України та призначено йому покарання:

- за ч.2 ст. 406 КК України - у виді 4 років позбавлення волі;

На підставі ст. 71 КК України, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Чаплинського районного суду Херсонської області від 02 квітня 2015 року за ч. 2 ст. 186 КК України, та остаточно призначено покарання у виді 4 років 1 місяця позбавлення волі.

Узагальнені доводи апеляційних скарг:
Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_6 вважають, що вирок суду першої інстанції є занадто суворим.

Зазначають, що при призначені покарання суд не врахував всі дані про особу обвинуваченого та сукупність пом`якшуючих вину обставин.

Вказують, що обвинувачений визнав свою вину, розкаявся, став на шлях виправлення, добровільно проходив службу в зоні АТО, тому можливо призначити йому покарання не пов`язане з позбавленням волі.

Позиції інших учасників процесу.
В запереченнях на апеляційну скаргу прокурор військової прокуратури Миколаївського гарнізону ОСОБА_9 просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а вирок суду без змін.

Зазначає, що за вироком Чаплинського районного суду Херсонської області від 02.04.2015р. ОСОБА_5 було призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі, останній вчинив злочин середньої тяжкості під час іспитового строку, тому при призначенні остаточного покарання, суд в повному обсязі врахував пом`якшуючі обставини вчинення злочину, а саме - часткове визнання своєї вини обвинуваченим, розкаяння у вчиненому, позитивну характеристику останнього за місцем несення служби та призначив максимально можливе м`яке покарання у випадку вчинення засудженим нового злочину під час іспитового строку.

Встановлені судом першої інстанції обставини:

Відповідно до вироку суду, ОСОБА_5 , проходячи службу у військовій частині пп НОМЕР_2 , яка дислокується на території АДРЕСА_3 , знаходячись в польовому наметі табірного збору 3-го навчального батальйону в порушення ст.ст. 129,130,199,200,207,233,236,241 Статуту внутрішньої служби ЗС України, в 03.00 год. вживав спиртні напої, та почав підбурювати особовий склад взводу до вживання спиртних напоїв та порушення розпорядку дня, у зв`язку з чим його дії намагався припинити солдат ОСОБА_10

ОСОБА_5 , діючи всупереч інтересам служби та наведеним вище вимогам Статутів ЗС України, пред`явив ОСОБА_10 надумані претензії з приводу неналежного виконання останнім обов`язків з несення військової служби, після чого завдав йому два сильних удари кулаками в область грудної клітини та обличчя, а також одного сильного удару металевим прутом в передпліччя лівої руки, заподіявши останньому тілесні ушкодження середньої тяжкості у виді осколкового перелому лівої плечової кістки.

Такі дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч.2 ст. 406 КК України - порушення статутних правил взаємовідносин між військовослужбовцями за відсутністю між ними відносин підлеглості, що призвело до спричинення середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини:
Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника на підтримку апеляційних скарг, думку прокурора, який просив залишити апеляційні скарги апелянтів без задоволення, а вирок суду без змін, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційних скарг, апеляційний суд приходить до наступного.

Висновки суду першої інстанції щодо доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке його засуджено, є обґрунтованими і апелянтом не заперечуються, як і не оскаржується кваліфікація його дій за ч.2 ст.406 КК України.

Відповідно до вимог ст.65 КК України, при призначенні покарання суд враховує ступень тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Як вбачається з вироку ці вимоги закону при призначені покарання ОСОБА_5 дотримані. Суд врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відноситься до злочинів середньої тяжкості.

Судом враховано дані про особу обвинуваченого, який характеризується позитивно, частково визнав свою вину, в скоєному розкаявся, але знаходився в стані алкогольного сп`яніння та раніше судимий, злочин вчинив під час іспитового строку.

Апеляційний суд вважає, що покарання обвинуваченому призначено у відповідності з вимогами ст. ст. 65-67 КК України, у межах санкції ст. 406 ч.2 КК України, та остаточне покарання правильно визначено, відповідно до вимог ч.4 ст. 71 КК України шляхом часткового складання покарань, та є необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Є безпідставними посилання апелянтів, що суд призначив ОСОБА_5 занадто суворе покарання, не взявши до уваги ті обставини, що він щиро розкаявся в скоєному злочині та визнав свою вину в повному обсязі, добровільно проходить військову службу, оскільки ці обставини враховані судом і за сукупністю злочинів суд призначив ОСОБА_5 мінімальний строк покарання.

Відповідно до вимог ч.4 ст. 71 КК України, остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більшим, ніж покарання, призначене за новий злочин, і ніж невідбута частина покарання за попереднім вироком.

У п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення покарань» (в редакції Постанови Верховного Суду N 8 від 12.06.2009р) зазначено, що у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими статтями 71, 72 КК України.

Виходячи з положень закону, а також зі змісту частини 3 статті 78 КК України, у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину суди мають розцінювати це як порушення умов застосування статті 75 КК України про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначати покарання за сукупністю вироків на підставі статті 71 КК України. У таких випадках повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням є неприпустимим.

З огляду на наведене, суд не вбачає підстав для пом`якшення призначеного ОСОБА_5 покарання та призначення покарання не пов`язаного з позбавленням волі, про що просять апелянти, а тому їх апеляційні скарги не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.5 ст. 72 КК України, ОСОБА_5 слід зарахувати у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення у період з 24.02.2016 р. по 09.06.2016 р. (включно) із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі, оскільки попереднє ув`язнення у розумінні положень ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» закінчується з моменту набрання вироком законної сили.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 409 КПК України, 72 ч. 5 КК України (в редакції ЗУ від 26.11.2015 р. № 838-VIII) апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Миколаївського районного суду Миколаївської області від 24 лютого 2016 року у відношенні ОСОБА_5 , залишити без змін.

Відповідно до ч.5 ст. 72 КК України, зарахувати у строк відбування покарання ОСОБА_5 строк попереднього ув`язнення у період з 24.02.2016 р. по 09.06.2016 р. (включно), із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, та може бути оскаржена в касаційному порядку в колегію суддів Судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Судді

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3