Справа № 755/8996/16-к
В И Р О К
Іменем України
"14" червня 2016 р. м. Київ
Дніпровський районний суд м.Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника адвоката ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі дистанційного судового провадження, в залі Дніпровського районного суду м.Києва, кримінальне провадження відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Суми, українця, громадянина України, не працюючого, не військовозобов`язаного, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
26.06.2002 року вироком Лебедінського районного суду Сумської області за ч.4 ст.186 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі,
06.11.2006 року вироком Святошинського районного суду м.Києва за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі,
23.07.2010 року вироком Подільського районного суду м.Києва за ч.2 ст.187, ч.2 ст.190, ст.70 КК України до 8 років позбавлення волі, звільнився 03.03.2016 року по відбуттю строку покарання,
за обвинуваченням в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України,
В С Т А Н О В И В:
21.04.2016 року, приблизно в проміжок часу з 00-00 годин до 01-00 години, ОСОБА_5 , перебуваючи за адресою: м.Київ, ПКіВ «Гідропарк», неподалік закладу відпочинку «Вогник», з метою вчинення кишенькової крадіжки, маючи на меті таємне викрадення чужого майна, у вказаний проміжок часу підійшов до потерпілої ОСОБА_6 , в котрої помітив в кишені штанів два мобільних телефони.
В цей час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, обравши предметом свого злочинного посягання цінні речі, що містяться в кишені штанів потерпілої.
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою протиправного власного незаконного збагачення, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_5 , непомітно для оточуючих, повторно таємно викрав з кишені штанів, котрі були одягнені на потерпілу ОСОБА_6 , мобільний телефон «Самсунг Дуос», ІМЕІ: 1) НОМЕР_1 , ІМЕІ:2) НОМЕР_2 , білого кольору, вартістю 1500 гривень, в котрому знаходилися сім картка мобільного оператора «МТС» за № НОМЕР_3 , вартістю 50 гривень, на рахунку котрої коштів не знаходилося, та сім картка мобільного оператора «Лайф», за № НОМЕР_4 , вартістю 50 гривень, на рахунку котрої було 17 гривень, а також в даному мобільному телефоні знаходилася кара пам`яті, об`ємом 4 GB, вартістю 100 гривень, та мобільний телефон «НОКІА», чорного кольору, вартістю 150 гривень. В подальшому ОСОБА_5 з місця вчинення злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, завдавши тим самим потерпілій ОСОБА_6 матеріального збитку на суму 1867 гривень.
Крім того, ОСОБА_5 спільно з невстановленою досудовим слідством особою, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, 21.04.2016 року, приблизно о 04-00 годині, знаходився в ПКіВ «Гідропарк» біля кафе «Бузок» у м.Києві. В цей час, ОСОБА_5 побачив раніше невідомого йому ОСОБА_7 , в руках якого знаходився мобільний телефон «Самсунг Гелексі С4».
В подальшому, у ОСОБА_5 та у невстановленої досудовим слідством особи, виник спільний злочинний умисел на відкрите викрадення чужого майна та обернення його на свою користь.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна з корисливих мотивів та з метою протиправного збагачення, попередньо домовившись про розподіл ролей при вчиненні кримінального правопорушення, ОСОБА_5 спільно з невстановленою досудовим слідством особою підійшли до потерпілого ОСОБА_7 .
Підійшовши та діючи відповідно до спільного злочинного плану, ОСОБА_5 став навпроти потерпілого ОСОБА_7 лицем до останнього та почав з ним спілкуватися, тим самим відволікаючи увагу. В цей час невстановлена досудовим слідством особа, підійшовши зі спини до потерпілого ОСОБА_7 , нанесла останньому удар рукою по голові. Після нанесення вказаного удару, ОСОБА_5 , стоячи навпроти потерпілого ОСОБА_7 , також почав наносити удари руками по обличчю останнього, тим самим пригнічуючи волю потерпілого до опору.
В подальшому, ОСОБА_5 спільно з невстановленою досудовим слідством особою, продовжуючи свій злочинний умисел та усвідомлюючи, що їх дії помічені потерпілим ОСОБА_7 , відкрито викрали у останнього його майно, а саме: мобільний телефон «Самсунг Гелексі С4», ІМЕІ: НОМЕР_5 , вартістю 3000 гривень, гаманець який матеріальної цінності не представляє, в якому знаходились грошові кошти в сумі 1249 гривень та 200 доларів США, а також перепустка на ім`я ОСОБА_7 .
Після чого ОСОБА_5 спільно з невстановленою досудовим слідством особою з місця вчинення злочину зникли, а викраденим майном розпорядилися на власний розсуд, чим спричинили потерпілому ОСОБА_7 матеріального збитку на загальну суму 4249 гривень та 200 доларів США.
Однак, в подальшому маючи реальну можливість розпорядитися викраденим майном, ОСОБА_5 був затриманий очевидцями події в підземному переході поруч зі входом до станції метро «Гідропарк», а невстановлена досудовим слідством особа з місця вчинення злочину зникла в невідомому напрямку.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України, визнав повністю та пояснив суду, що йому зрозуміло обвинувачення, права, передбачені КПК України, він погоджується з обставинами, встановленими під час досудового розслідування, із зібраними у кримінальному провадженні доказами, як достовірними і допустимими, знає про міру та вид покарання, передбачені КК України за вказаний злочин, і його заява про винуватість не є результатом якихось погроз або обіцянок. Так, 21.04.2016 року, в проміжок часу з 00-00 годин до 01-00 годин, він, знаходився в ПКіВ «Гідропарк» в місті Києві, де побачив потерпілу ОСОБА_6 , у якої в кишені помітив два мобільних телефони, які непомітно для оточуючих викрав. Крім того, 21.04.2016 року, приблизно о 04-00 годині, він з незнайомим йому раніше хлопцем знаходився в ПКіВ «Гідропарк» в місті Києві, де помітили чоловіка, в руках якого був мобільний телефон. Після чого, вони підійшли та він став навпроти потерпілого лицем та почав з ним спілкуватися, тим самим відволікаючи увагу. В цей самий час інший хлопець, підійшовши зі спини до потерпілого ОСОБА_7 , наніс останньому удар рукою по голові. Він також почав наносити удари руками по обличчю потерпілого. В подальшому вони заволоділи мобільним телефоном та гаманцем потерпілого, в якому знаходилися грошові кошти в сумі 1249 гривень та 200 доларів США. Через деякий час він був затриманий очевидцями події в підземному переході поруч зі виходом до станції метро «Гідропарк».Протиправні діяння, які ставляться йому в провину, він не оспорює, в скоєному щиросердно розкаюється, просить вибачення у потерпілих.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст.349 КПК України, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч.3 ст.349 КПК України, обмеживши дослідження доказів допитом обвинуваченого та матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого.
При ухваленні вироку відносно обвинуваченого ОСОБА_5 суд вважає за необхідне відповідно до положень ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосувати як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.

Так, у рішеннях «Коробов проти України» від 21.10.2011 року, «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

За таких обставин, оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд вважає «поза розумним сумнівом» доведеним пред`явлене ОСОБА_5 обвинувачення та кваліфікує дії останнього за ч.2 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за ч.2 ст.186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, які у відповідності до ст.12 КК України ч.2 ст.185 КК України є злочином середньої тяжкості, ч.2 ст.186 КК України тяжким злочином, дані, що характеризують особу винного, раніше неодноразово судимий, судимість не знята і не погашена у встановленому законом порядку, посередньо характеризується за місцем проживання, офіційно не працевлаштований, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває. Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , суд визнає щире каяття у скоєному, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, про що свідчить поведінка обвинуваченого на досудовому розслідуванні і в суді. Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 , суд не вбачає.
Санкцією ч.2 ст.185 КК України передбачено кілька видів альтернативних покарань. Враховуючи дані про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який раніше неодноразово судимий, у тому числі за вчинення корисливих злочинів, обставини вчинення кримінального правопорушення, суд вважає за необхідне призначити йому покарання за вказаний злочин у вигляді позбавлення волі у межах санкції закону.

В ході досудового розслідування та у суді потерпілими цивільний позов заявлено не було, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що завдана матеріальна шкода відшкодована повністю.
Судові витрати по кримінальному провадженню відсутні. Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст.100 КПК України.
Враховуючи вищевикладене, керуючисьположеннями Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ст.ст.100, 349, 369, 373, 374, 376 КПК України, суд,
З А С У Д И В:
ОСОБА_5 визнати винним у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України, на підставі яких призначити йому покарання:

за ч.2 ст.185 КК України у вигляді двох років позбавлення волі,
за ч.2 ст.186 КК України у вигляді чотирьох років позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.70 КК України призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у вигляді чотирьох років позбавлення волі.
На підставі ч.5 ст.72 КК України суд вважає за необхідне зарахувати в строк відбування покарання обвинуваченому термін його попереднього ув`язнення, а саме з 21.04.2016 року по дату набрання даним вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту його фактичного затримання з 21.04.2016 року.

Запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою, залишити без змін, продовжити тримання під вартою до вступу вироку у законну силу.
Матеріали кримінального провадження №0005683 залишити при обвинувальному акті з подальшим зберіганням зі справою №755/8996/16-к.
Речові докази:
- 19 дисконтних карт до різноманітних торгівельних мереж, грошові кошти, номіналом: 500 гривень одна купюра, за серією та номером СГ4385345, 200 гривень одна купюра, за серією та номером КН6576853, 200 гривень одна купюра, за серією та номером КЖ4763888, 200 гривень одна купюра, за серією та номером ЄИ6680042, 100 гривень одна купюра, за серією та номером КИ6793356, 20 гривень одна купюра, за серією та номером МЖ1902778, 10 гривень одна купюра, за серією та номером НЕ3682472, 10 гривень одна купюра, за серією та номером НА5065673, 5 гривень одна купюра, за серією та номером ЕЩ0717458, 2 гривні одна купюра, за серією та номером РВ5938664, 1 гривня одна купюра, за серією та номером ПД5122743, 1 гривня одна купюра, за серією та номером УЕ2490613, 100 доларів США, одна купюра, за серією та номером КВ43658560Q, 100 доларів США, одна купюра, за серією та номером LF14192040А, мобільний телефон «Самсунг ГелексіС4», IMEI: НОМЕР_5 , пластмассово-картонний чохол чорного кольору, сім карта мобільного оператора «Київстар», карта пам`яті, об`ємом 32 гіг., що знаходяться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_7 , залишити йому,
- мобільний телефон «Нокіа» з розбитим склом, мобільний телефон «Самсунг Дуос», білого кольору, IMEI:1) НОМЕР_1 , IMEI:2) НОМЕР_2 , з сім картою мобільного оператора «МТС» та сім картою мобільного оператора «Лайф», картою пам`яті, об`ємом 4Гб, що знаходяться на зберіганні у потерпілої ОСОБА_6 , залишити їй,
- мобільний телефон «Леново» IMEI:1) НОМЕР_6 , IMEI:2) НОМЕР_7 , сірого кольору, що знаходиться в чохлі з полімерного матеріалу чорного кольору, з пошкодженнями, що знаходиться на зберіганні у ОСОБА_8 , залишити йому.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м.Києва через Дніпровський районний суд м.Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, з моменту вручення їй копії судового рішення.
Суддя Дніпровського районного суду
м.Києва ОСОБА_1