Справа № 293/535/15-к
УХВАЛА
20 травня 2016 року смт Черняхів
Черняхівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю:

секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

представника КВІ ОСОБА_4

засудженої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання Черняхівського РС КВІ УДПтСУ в Житомирській області про скасування звільнення від покарання з випробуванням та направлення для відбування призначеного покарання засудженої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт Володарськ-Волинський Володарськ-Волинського району Житомирської області, проживаючої в АДРЕСА_1 , освіта середня, одруженої, на утриманні малолітніх дітей не має, засудженої вироком Черняхівського районного суду Житомирської області від 21.05.2015 за ч. 3 ст. 185 КК України до трьох років позбавлення волі з іспитовим строком тривалістю один рік,
ВСТАНОВИВ:
Вироком Черняхівського районного суду Житомирської області від 21.05.2015, який набрав чинності 30.06.2015, ОСОБА_5 засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України до трьох років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбуття покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 рік, а також на підставі ст. 76 КК України покладено на неї ряд обов`язків (далі вирок).

У поданні Черняхівського РС КВІ УДПтСУ в Житомирській області (далі КВІ) від 02.03.2016 про скасування звільнення від покарання з випробуванням та направлення засудженої для відбування призначеного покарання (далі подання) зазначено, що ОСОБА_5 будучи ознайомленою з усіма вимогами законодавства не з`явилася на реєстрацію без поважних причин 28.07.2015, 04.08.2015 та 11.08.2015, на підставі порушень їй винесені попередження. Продовжуючи ухилятися від відбування покарання, ОСОБА_5 знову не з`явилася для реєстрації 23.02.2016, чим порушила обов`язок суду періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

В зв`язку з невиконанням засудженою покладених на неї вироком суду обов`язків КВІ звернулась до суду з поданням про скасування звільнення її від покарання.

Відповідно до п. 8 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: 8) про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: 3) до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого проживає засуджений, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 5, 8, 9 частини першої статті 537 цього Кодексу.

З огляду на вищевикладене та те, що засуджена проживає в АДРЕСА_1 , суд приходить до висновку, що подання підсудне Черняхівському районному суду Житомирської області.

Представник КВІ в судовому засіданні подання підтримав та просив задовольнити. Водночас, представник КВІ пояснив, що до моменту звернення КВІ з поданням до суду засуджена порушень громадського порядку не допускала, до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувалася, характеризується як особа, яка бажає стати на шлях виправлення. Крім того, після звернення КВІ з поданням до суду засуджена не порушувала встановлені вироком суду обов`язки щодо явки для реєстрації в органи КВІ.

Прокурор в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні подання з огляду на те, що засуджена протягом іспитового строку до моменту звернення КВІ з поданням до суду порушень громадського порядку не допускала, до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувалася, характеризується як особа, яка бажає стати на шлях виправлення, останнім часом не порушувала встановлені вироком обов`язки щодо явки для реєстрації в органи КВІ. Порушення, допущені засудженою до моменту звернення КВІ з поданням до суду, не є грубими та не свідчать про її небажання стати на шлях виправлення.

Засуджена в судовому засіданні заперечила проти подання, просила відмовити у його задоволенні та запевнила, що стала на шлях виправлення, більше не буде допускати порушень чинного законодавства.

Розглянувши подання, дослідивши особову справу засудженої, заслухавши думку представника КВІ, прокурора та засудженої, суд приходить до наступних висновків.

Вироком (а. с. 2, 3) на засуджену було покладено наступні обов`язки:

1)не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої інспекції;

2)повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3)періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Згідно з ч. 2 ст. 78 КК України якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Із матеріалів особової справи на засуджену вбачається, що 13.07.2015 їй під розписку були роз`яснені покладені на неї судом обов`язки, а також було попереджено про наслідки ухилення нею від виконання покладених на неї обов`язків, КВІ були проведені роз`яснювальні бесіди профілактичного характеру, що підтверджується:

-підпискою засудженої від 13.07.2015 (а. с. 12);

-поясненнями засудженої від 13.07.2015 (а. с. 15), від 29.07.2015 (а. с. 18), від 18.08.2015 (а. с. 24), від 08.09.2015 (а. с. 27), від 13.10.2015 (а. с. 38), від 03.11.2015 (а. с. 44), від 01.12.2014 (а. с. 52), від 05.01.2016 (а. с. 61), від 02.02.2016 (а. с. 65), від 01.03.2016 (а. с. 71);

-довідками про проведення профілактичної роботи з особою, засудженою до покарання, не пов`язаного з позбавленням волі від 29.09.2015 (а. с. 35), від 31.12.2015 (а. с. 60).

Постановою КВІ від 13.07.2015 засудженій було встановлено дні явки на реєстрацію, а саме 2-й і 4-й вівторок кожного місяця. Засуджена ознайомилася з вказаною постановою 13.07.2015, що підтверджується її підписом у вказаній постанові (а. с. 13). Постановою КВІ від 29.07.2015 попередню постанову скасовано та призначено днями явки 1-й, 2-й, 3-й та 4-й вівторки кожного місяця. Засуджена ознайомилася з вказаною постановою 29.07.2015, що підтверджується її підписом у вказаній постанові (а. с. 20).

З огляду на це суд приходить до висновку, що засуджену своєчасно та належним чином було повідомлено про покладені на неї обов`язки, наслідки їх невиконання, а також роз`яснено порядок виконання покладених на неї обов`язків.

Відповідно до ч. 3 ст. 166 КВК України невиконанням обов`язків вважається таке, коли засуджений не виконав хоч один з обов`язків, які було покладено на нього судом.

З листка реєстрації (а. с. 14) вбачається, що засуджена не з`явилася на реєстрацію 04.08.2015, 11.08.2015 та 23.02.2016. В інші дні явки засуджена з`являлася до КВІ. З огляду на це суд приходить до висновку, що неявки засудженої до КВІ носили разовий, а не систематичний характер.

Крім того, відповідно до довідки Черняхівського районного центру зайнятості від 20.05.2016 (а. с. 89) засуджена перебуває у них на обліку як безробітна з 27 квітня 2016 року. Згідно з довідкою, виданою виконкомом Черняхівської селищної ради від 20.05.2016 (а. с. 88), компрометуючих матеріалів, скарг та заяв на засуджену не надходило, поведінка на адмінкомісії не розглядалася.

З огляду на це суд приходить до висновку, що засуджена бажає стати на шлях виправлення, а тому відсутні підстави для задоволення подання.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, суд
ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні подання відмовити.

Ухвала відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 392, ч. 5 ст. 539 КПК України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала згідно з п. 1 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 395 може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Житомирської області через Черняхівський районний суд Житомирської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1