Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/239/16-к
Провадження № 1-в/553/187/2016
У Х В А Л А
Іменем України
29.01.2016м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві справу за клопотанням засудженого ОСОБА_4 , який відбуває покарання у Полтавській виправній колонії УДПтСУ в Полтавській області № 64, про зарахування строку попереднього ув`язнення до строку позбавлення волі, -

В С Т А Н О В И В :
В січні 2016 року ОСОБА_4 , який відбуває покарання у Полтавській виправній колонії УДПтСУ в Полтавській області № 64, звернувся до суду з клопотанням про зарахування останньому строку попереднього ув`язнення до строку позбавлення волі, в якому просив перерахувати строк покарання у виді позбавлення волі, призначеного йому вироком суду, згідно вимог Закону України № 3413 від 26.11.2015 року, з урахуванням строку попереднього ув`язнення згідно ст. 72 КК України.

Засуджений ОСОБА_4 надав суду заяву, в якій прохав проводити судовий розгляд справи у його відсутність, проти задоволення клопотання не заперечував.

В судове засідання представник Полтавської виправної колонії № 64 не з`явився, але надав суду заяву, в якій прохав проводити судовий розгляд клопотання у відсутність їх представника, клопотання підтримує в повному обсязі.

Так, судом встановлено, що клопотання про застосування відносно засудженого ОСОБА_4 . Закону України № 3413 від 26.11.2015 року, шляхом проведення перерахунку з урахуванням строку попереднього ув`язнення згідно ст. 72 КК України, подано засудженим особисто у відповідності до п. 3 розділу ІІ «Прикінцевих положень» Закону України від 26.11.2015 року № 838- VІІ.

У відповідності до частини 1 ст. 7 КПК України визначено загальні засади кримінального провадження, якими передбачено, що суд при розгляді отриманого клопотання керується правилами п. 14 ст. 537, ст. 539 КПК України, оскільки ці норми Закону найбільш узгоджені з метою, яка досягається ухваленням і виконанням Закону України від 26.11.2015 року 838 VІІ.

Так, вислухавши міркування прокурора, який не заперечував проти задоволення вказаного клопотання, дослідивши матеріали клопотання та матеріали особової справи засудженого ОСОБА_4 , суд приходить до висновку про те, що клопотання засудженого про застосування відносно нього вимог Закону України № 3413 від 26.11.2015 року є таким, що підлягає задоволенню.

Частиною 5 ст. 72 КК України, передбачено, що зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. У строк попереднього ув`язнення включається строк: а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання; в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження; г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи; ґ) перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.
Закон України від 26.11.2015 року № 838 VІІІ застосовується до всіх осіб, щодо яких на момент набрання чинності цим законом (станом на 24 грудня 2015 року) набрав чинності обвинувальний вирок та покарання за яким не відбуто повністю у відповідності до п. 2 Розділу ІІ «Прикінцевих положень» даного закону.
При цьому, слід вказати, що Закон України від 26.11.2015 року № 838 VІІІ поліпшує становище особи, а тому ч.5 ст. 72 КК України в редакції цього Закону має зворотною дію в часі, тобто поширюється на осіб, які відбувають покарання, згідно ч.1 ст. 5 КК України.
Згідно матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_4 та довідки, наданої відносно засудженого Полтавською виправною колонією № 64, де останній відбуває покарання, вбачається, що 04.04.2014 року ОСОБА_4 засуджений Комсомольським міським судом Полтавської області за ч.2 ст. 185, 71 КК України до 7 років 1 місяця позбавлення волі, з конфіскацією всього особистого майна.

Даний вирок набрав законної сили 05.05.2014 року.

Згідно матеріалів особової справи ОСОБА_4 був арештований 24.07.2013 року, перебував в СІЗО з 24.07.2013 року, засуджений до Полтавської виправної колонії № 64 прибув 15.09.2014 року.

Частиною 1 статті 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» визначено, що попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених КПК України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.
Згідно абзацу 4 частини 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України від 26.11.2015 року № 838 VІІІ у строк попереднього ув`язнення включається строк:
а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду;
б)затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання;
в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження;
г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведення судово медичної або судово психіатричної експертизи;
г) перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі в судовому розгляді кримінального провадження.
Так положенням ст. 532 КПК України визначено, що вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Судові рішення суду апеляційної інстанції набирають законної сили з моменту їх проголошення.
Таким чином, строк попереднього ув`язнення починається з визначеної у вироку суду дати затримання особи і закінчується в день набрання вироком законної сили. Наступне перебування особи під вартою не відноситься до попереднього ув`язнення і тому подвійному зарахуванню до строку покарання не підлягає.

Вироком Комсомольського міського суду Полтавської області від 04.04.2014 року ОСОБА_4 засуджений за ч.2 ст. 185, 71КК України до 7 років 1 місяця позбавлення волі, з конфіскацією всього особистого майна.

Даний вирок набрав законної сили 05.05.2014 року.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що період попереднього ув`язнення, до якого включається строк тримання під вартою ОСОБА_4 по кримінальному провадженню відносно нього як запобіжного заходу, а саме з 24.07.2013 року, тобто з часу арешту, протягом судового розгляду справи, та до 05.05.2014 року, тобто до дати набрання вироком законної сили, коли закінчився термін запобіжного заходу, має зараховуватись в строк призначеного ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

На підставі наведеного, керуючись ст. 537, 539 КПК України, суд
У Х В А Л И В :
Клопотання засудженого ОСОБА_4 , який відбуває покарання у Полтавській виправній колонії УДПтСУ в Полтавській області № 64, про зарахування строку попереднього ув`язнення до строку позбавлення волі задовольнити.

Зарахувати ОСОБА_4 в строк покарання, призначеного вироком Комсомольського міського суду Полтавської області від 04.04.2014 року до 7 років 1 місяця позбавлення волі, строк попереднього ув`язнення в період з 24.07.2013 року по 05.05.2014 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

На ухвалу протягом семи діб з моменту її проголошення може бути подано апеляцію.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя Ленінського районного суду м. ПолтавиОСОБА_1