Справа № 161/1054/16-к Провадження №11-кп/773/133/16 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: зарахування строку попереднього ув`язненняДоповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 березня 2016 року місто Луцьк
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду апеляційну скаргу прокурора Луцької місцевої прокуратури ОСОБА_7 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04 лютого 2016 року, якою засудженому

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Одеса Одеської області, проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 ,

зараховано в строк покарання за вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 14 грудня 2010 року строк попереднього ув`язнення з 21 липня 2009 року по 18 березня 2011 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі,

В С Т А Н О В И Л А :

Вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 14.12.2010 року ОСОБА_9 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 189 ч.2, 189 ч.4, 70 КК України та засуджено до 8 (восьми) років позбавлення волі з конфіскацією майна, що є його власністю.
Строк відбуття покарання ОСОБА_9 визначено обчислювати з 21.06.2009 року. Ухвалою Апеляційного суду Волинської області від 18.03.2011 року даний вирок Ковельського міськрайонного суду Волинської області щодо ОСОБА_9 залишений без змін. Відповідно до ухвали Ківерцівського районного суду Волинської області від 10.11.2014 року ОСОБА_9 замінено невідбутий термін покарання на більш м`який - 2 роки виправних робіт з відрахуванням в дохід держави 10 % заробітку.
ОСОБА_9 звернувся в Луцький міськрайонний суд із клопотанням про зарахування йому в строк основного покарання термін попереднього ув`язнення з 21.06.2009 по час утримання у слідчому ізоляторі - 09.04.2011 року з розрахунку, що один день попереднього ув`язнення відповідає двом дням позбавлення волі.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04 лютого 2016 року клопотання ОСОБА_9 задоволено частково, зараховано йому в строк покарання за вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 14 грудня 2010 року строк попереднього ув`язнення з 21 липня 2009 року по 18 березня 2011 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що відповідно до вимог, передбачених ч.5 ст.72 КК України, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. При цьому, у строк попереднього ув`язнення включається строк, зокрема, тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження до вступу вироку в законну силу.

У своїй апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу суду та ухвалити нову, якою зарахувати засудженому в строк основного покарання термін попереднього ув`язнення з 21.06.2009 по 18.03.2011 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Також просить звільнити ОСОБА_9 від відбування покарання у виді виправних робіт, оскільки станом на 04.02.2016 року строк його попереднього ув`язнення складає 1 рік 8 місяців 28 днів, що в перерахунку згідно правил ч.5 ст.72 КК України є явно більшим, ніж невідбута частина покарання у виді виправних робіт. Посилається на те, що суд першої інстанції неправильно порахував початок строку попереднього ув`язнення ОСОБА_9 , оскільки згідно вироку Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 14 грудня 2010 року строк відбування покарання у виді позбавлення волі йому визначено обчислювати з 21.06.2009 року. Таким чином суд першої інстанції неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, що є підставою для скасування судового рішення.
Заслухавши доповідача, який доповів суть ухвали суду, прокурора, який підтримував апеляційну скаргу, дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення.
Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Згідно ч.5 ст. 72 КК України, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
У строк попереднього ув`язнення включається строк:
а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду;
б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання;
в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження;
г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи;
ґ) перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.
Суд має звільнити засудженого від відбування покарання, якщо строк попереднього ув`язнення, відбутий засудженим у межах кримінального провадження, дорівнює або перевищує фактично призначене йому основне покарання, передбачене частиною першою цієї статті.
Відповідно до ст. 4 Закону України «Про попереднє ув`язнення», установами для тримання осіб, щодо яких як запобіжний захід обрано тримання під вартою або до яких застосовано тимчасовий чи екстрадиційний арешт, є слідчі ізолятори Державної кримінально-виконавчої служби України, гауптвахти Військової служби правопорядку у Збройних Силах України. В окремих випадках, що визначаються потребою в проведенні слідчих дій, ці особи можуть перебувати в ізоляторах тимчасового тримання.
Дані вимоги Закону суддею в повному обсязі не були враховані під час ухвалення судового рішення.

Як убачається із вироку Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 14 грудня 2010 року ОСОБА_9 був засуджений за ст.ст. 189 ч.2, 189 ч.4, 70 КК України на 8 (вісім) років позбавлення волі із конфіскацією всього майна, що є його власністю. Строк відбуття основного покарання визначено йому обчислювати з 21 червня 2009 року (а.п. 23).

Ухвалою Апеляційного суду Волинської області від 18.03.2011 року даний вирок щодо ОСОБА_9 залишений без змін та вступив в законну силу. На підставі ухвали Ківерцівського районного суду Волинської області від 10 листопада 2014 року ОСОБА_9 замінено невідбутий термін покарання на більш м`який - 2 роки виправних робіт з відрахуванням в дохід держави 10 % заробітку (а.п. 25-34, а.п. 5).
Згідно довідки Начальника Луцького слідчого ізолятора від 22.01.16 р. ОСОБА_9 утримувався у СІЗО з 21.07.2009 року по 09.04.2011 року, після цього вибув у Цуманську ВК № 84 для відбування призначеної міри покарання (а.п. 4).
Згідно повідомлення інспектора Луцького МРВ КВІ УДПтС України у Волинській області ОСОБА_10 станом на 01.02.2016 року ОСОБА_9 відбув 1 рік 1 місяць 17 днів виправних робіт, невідбута частина покарання становить 10 місяців 13 днів (а.п. 36).
На думку колегії суддів апеляційного суду, суд першої інстанції безпідставно визначив початок строку попереднього ув`язнення ОСОБА_9 з 21.07.2009 року, не врахувавши при цьому, що згідно вироку Ковельського міськрайонного суду ОСОБА_9 утримується під вартою з 21.06.2009 року, що також має враховуватись судом у термін попереднього ув`язнення.

Тому доводи прокурора в апеляційній скарзі про неправильне застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність підтверджуються матеріалами провадження.
Таким чином ухвалу суду першої інстанції відповідно до п.4 ч.1 ст. 407 КПК України слід скасувати та ухвалити нову, якою задовольнити частково клопотання засудженого ОСОБА_9 в частині зарахування йому в строк покарання термін попереднього ув`язнення з 21.06.2009 року по 18.03.2011 року, тобто по дату вступу вироку щодо нього в законну силу.
Оскільки станом на 04.02.2016 року строк попереднього ув`язнення ОСОБА_9 складав 1 рік 8 місяців 28 днів, що в перерахунку згідно ст. 72 КК України є явно більшим, ніж невідбута частина покарання у виді виправних робіт, ОСОБА_9 необхідно звільнити від відбуття даного виду покарання.
На підставі наведеного, керуючись ст.129 Конституції України, ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,
П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу прокурора Луцької місцевої прокуратури ОСОБА_7 задовольнити.
Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04 лютого 2016 року щодо ОСОБА_9 скасувати, та ухвалити нову, якою засудженому ОСОБА_9 зарахувати в строк покарання за вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 14 грудня 2010 року термін попереднього ув`язнення з 21 червня 2009 року по 18 березня 2011 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Звільнити засудженого ОСОБА_9 від відбування покарання у виді виправних робіт з відрахуванням в дохід держави 10 % заробітку, яке було визначено йому ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської областівід 10.11.2014 року.

В решті вимог ОСОБА_9 в клопотанні відмовити.
Дану ухвалу направити в Луцький МРВ КВІ УДПтС у Волинській області для виконання.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення її апеляційним судом.
Судді:

ОСОБА_4 ОСОБА_3 ОСОБА_2