Коростенський міськрайонний суд Житомирської області

Справа №283/2175/15-к
провадження №1-кп/279/68/16
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 лютого 2016 року Коростенський міськрайонний суд
Житомирської області
в колегіальному складі головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2
ОСОБА_3
з секретарем ОСОБА_4
за участю:
прокурора ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
перекладачів ОСОБА_7 , ОСОБА_8
потерпілої ОСОБА_9
представника потерпілого ОСОБА_10
обвинуваченого ОСОБА_11
ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Бухара Республіки Узбекистан, громадянина Республіки Узбекистан, з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, раніше несудимого, проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні злочину, передбаченого ст.152 ч.3 КК України,
В С Т А Н О В И В :
Обвинувачений ОСОБА_11 7 серпня 2014 року близько 18 години, маючи намір задовольнити свою статеву пристрасть природним способом, по дорозі з пляжу р.Ірша поблизу с.Українка Малинського району Житомирської області в с.Гранітне Малинського району Житомирської області наздогнав потерпілу ОСОБА_9 , застосувавши фізичне насильство, рукою схопив потерпілу за тулуб, а іншою рукою затулив їй рота, долаючи у такий спосіб опір останньої, завів її в лісовий масив, повалив на землю, діючи всупереч волі потерпілої, роздягнув ОСОБА_9 , після чого проти її волі вступив з нею у насильницькі статеві зносини природним способом. Під час зґвалтування потерпілій ОСОБА_9 були заподіяні легкі тілесні ушкодження без короткочасного розладу здоров`я у виді подряпин в проекції лівої ліктьової ямки, синця по передній поверхні середньої частини лівого передпліччя, подряпини по передній поверхні нижньої частини лівого передпліччя, трьох подряпин по зовнішній поверхні верхньої частини лівого стегна, подряпини по внутрішній поверхні середньої частини нижньої лівої гомілки, двох подряпин по передній поверхні нижньої частини лівої гомілки, двох подряпин по верхньому краю лівого наколінника.
Своїми умисними діями, які виразилися у зґвалтуванні неповнолітньої, тобто статевих зносинах із застосуванням фізичного насильства, ОСОБА_11 вчинив злочин, передбачений ст.152,ч.3 КК України.
Вказані встановлені судом під час судового розгляду відповідно до ст.337,ч.1 КПК України обставини підтверджуються показаннями потерпілої, свідків, висновками експертиз, письмовими доказами, дослідженими безпосередньо судом в судовому засіданні.
Обвинувачений свою вину не визнав, давати показання відмовився, посилаючись на те, що він не може давати показання, знаходячись в обмежених умовах, викликаних його триманням під вартою.
Показання, які давав ОСОБА_11 під час минулого судового розгляду, викладені в постановленому за його результатами вироку. Під час вказаного судового розгляду ОСОБА_11 винним себе визнавав частково та давав показання про те, що 07.08.2014 року близько 16 години він знаходився на водоймі, купався. Побачивши потерпілу, з якою до того знайомим не був, вирішив з нею познайомитись, а тому, коли потерпіла направилась з річки додому, пішов за нею. Пройшовши метрів 300 за потерпілою, покликав останню та наздогнав її. Підійшовши до потерпілої, він назвав своє ім`я, а потерпіла сказала як звуть її та посміхнулась йому. Тоді він правою рукою взяв її за тулуб, лівою рукою затулив рота потерпілій, так як остання стала кликати на допомогу, та затягнув у кущі. При цьому згубив своє взуття. Потім поклав потерпілу на землю, підняв плаття, зняв нижню білизну. Після цього він вступив з нею в статеві зносини в природній формі. Не заперечував, що зґвалтував потерпілу. Однак вказав, що йому не було відомо про те, що потерпіла є неповнолітньою, думав, що їй 21-22 роки.
Під час проведення слідчого експерименту (протокол від 11.08.2014 року) ОСОБА_11 відтворював послідовність своїх дій та демонстрував їх, що відображено на фототаблиці до протоколу. При цьому ОСОБА_11 демонстрував, яким чином він затуляв потерпілій рота, щоб вона не кричала та не кликала на допомогу.
Під час даного судового розгляду сторона захисту наполягала на тому, що умислу на вчинення злочину ОСОБА_11 не мав та його не вчиняв, про що свідчать такі факти, як обмін номерами телефонів, відсутність на тілах потерпілої та обвинуваченого тілесних ушкоджень, пошкоджень одягу, які б свідчили про застосування фізичного насильства чи чинення потерпілою опору. Свобода потерпілої ОСОБА_11 не обмежувалась і вона мала змогу залишити місце події в той час, коли він роздягався. Потерпіла йому про свій вік не повідомляла, про нього він не знав і не міг знати та сприймав потерпілу як повнолітню особу. Перебування його в стані алкогольного сп`яніння об`єктивними даними не підтверджується.
Потерпіла ОСОБА_9 дала показання про те, що в серпні 2014 року з 15-ої до 18-ої години одна була на річці Ірша поблизу с.Українка Малинського району, де відпочивала, купалась. На річці бачила обвинуваченого, однак на пляжі він до неї не підходив, зацікавленості до неї не проявляв. Коли вона пішла додому, то по дорозі її наздогнав обвинувачений, який запитав її ім`я, просив повідомити номер телефону. Спілкування тривало декілька хвилин. Запропонував вступити в статевий зв`язок, однак вона відмовилась. Тоді він обхопив її рукою за талію та почав тягнути на узбіччя дороги до лісу. Щоб не змогла покликати на допомогу, ОСОБА_12 затулив їй рота рукою. Відтягнувши від дороги на узбіччя, поклав її на землю, зняв одяг та взуття. Вона відштовхувала його, намагалась вирватись, однак він міцно утримував її за руки, затуляв рота, щоб не змогла покликати на допомогу, без її згоди вступив в статеві зносини природним способом. Їй були заподіяні синці та подряпини. Після цього ОСОБА_12 наказав шукати його тапки. Вона вдяглась та коли шукала взуття, то на дорозі побачила двох знайомих жінок ї підбігла до них, повідомивши, що сталось. ОСОБА_12 почав втікати. Жінки заспокоїли її та відвели додому, повідомили матері про те, що з нею сталось.
Законний представник потерпілої ОСОБА_10 дала показання про те, що 07.08.2014 року, повертаючись з роботи додому, вона на річці бачила свою дочку ОСОБА_13 , яка лежала на пляжі. Приблизно о 20-ій годині до неї додому прийшла ОСОБА_14 , яка повідомила, що її дочку хтось образив та висловила думку про те, що дочку можливо зґвалтували. Юлія була дуже схвильована, налякана, не могла говорити, її тіло та одяг були забруднені, на тілі дочки були синці та подряпини, вона плакала. Про те, що дочку зґвалтували, вона повідомила міліцію. За характером дочка дуже спокійна, замкнена, не видає своїх емоцій, тому під час зґвалтування могла замкнутись і взагалі не чинити опір. На той час їй було 17 років, мала тендітну статуру, тому виглядала навіть молодше за свої роки.
Свідок ОСОБА_15 дала свідчення про те, що в серпні місяці 2014 року разом з ОСОБА_14 йшла з річки додому. По дорозі з лісу до них вийшла дівчинка, яка була дуже налякана, вся трусилась, не могла говорити, її одяг був брудним. Дівчинка підійшла до ОСОБА_14 , обняла ту. Коли ОСОБА_14 запитала, чи її скривдили, ОСОБА_16 ствердно кивнула головою. На запитання хто її скривдив, ОСОБА_16 махнула рукою в бік лісу. Тоді вона побачила засмаглого чоловіка, який впав на траву та поповз. Вона кинулась його наздогнати, він підвівся та почав втікати. Обличчя ґвалтівника вона не бачила. ОСОБА_17 повели додому.
Свідок ОСОБА_14 дала показання про те, що 07 серпня 2014 року відпочивала на річці, там бачила обвинуваченого, запам`ятала його. Юля з обвинуваченим на річці не спілкувались. Спільно з ОСОБА_15 поверталась з річки додому в с.Гранітне Малинського району. ОСОБА_18 з річки пішла раніше. Метрів за 500 від річки побачила потерпілу в лісі. Вона махала рукою, привертаючи їх увагу. Дівчина підбігла до них і вона зрозуміла, що та від когось вирвалась, бо на її руках були відбитки пальців. Юлія вибігла на дорогу, підбігла до них, обняла її. Дівчинка вся трусилась, показала в бік головою і вона побачила та впізнала обвинуваченого. Обвинувачений стояв поміж соснами, потім впав на траву та почав повзти. За ним побігла ОСОБА_19 , але наздогнати не змогла. ОСОБА_16 була дуже схвильована, її трясло, повідомила, що її зґвалтували. Одяг на ній був м`ятий, вона була налякана, плакала, була в стресовому стані. На вигляд ОСОБА_16 була молодше своїх років і виглядала років на 14-15.
З заявою про зґвалтування ОСОБА_9 її законний представник ОСОБА_10 до Малинським МВ УМВС України в Житомирській області звернулась 07.08.2014 року.
Протоколом огляду місця події від 7 серпня 2014 року підтверджено, що в приміщенні Малинського МВ УМВС України в Житомирській області ОСОБА_10 добровільно видала працівникам міліції махровий рушник, білизну та одяг потерпілої.
Місце злочину, яким є ділянка місцевості, що розташована поблизу автодороги сполученням Малин Гранітне, було оглянуто 08.08.2014 року, під час огляду були вилучені гумові тапочки обвинуваченого ОСОБА_11 , що підтверджено протоколом огляду від 8 серпня 2014 року, схематичним планом та фототаблицями до нього.
Протоколом від 8 серпня 2014 року та фототаблицями до нього зафіксовано вилучення у ОСОБА_11 його одягу - футболки, штанів-джинсів.
Протоколом пред`явлення особи для впізнання від 08.08.2014 року з фототаблицями до нього зафіксовано, що потерпіла серед осіб, пред`явлених їй для впізнання, впізнала ОСОБА_11 як особу, що зґвалтувала її.
Висновком судово-медичної експертизи №597 від 13.08.2014 року встановлено, що у потерпілої ОСОБА_9 були виявлені легкі тілесні ушкодження, що не потягли за собою короткочасного розладу здоров`я, у вигляді подряпин та синців на верхніх та нижніх кінцівках. Під час обстеження у потерпілої були взяті біологічні зразки.
Висновком судово-медичної імунологічної експертизи №1063 від 26.09.2014 року підтверджено, що в біологічних зразках, відібраних у потерпілої, виявлено сперму, походження якої можливо від ОСОБА_11 ..
Висновком судово-медичної імунологічної експертизи №1062 від 26.09.2014 року підтверджується, що в слідах на нижній білизні потерпілої ОСОБА_9 була виявлена сперма, походження якої можливо від ОСОБА_11 ..
Актом судово-психіатричної експертизи №398-2014 від 16.09.2014 року встановлено, що потерпіла ОСОБА_9 здатна правильно сприймати, запам`ятовувати обставини, що мають значення по справі. В рамках її вікового досвіду може відтворювати хронологію, послідовність подій та усвідомлювати соціально-юридичні подробиці того, що відбувалось. Розуміла характер і значення скоєних проти неї протиправних дій, орієнтувалась в навколишньому, намагалась вербально надати опір, кричала, пручалась, тобто шукала вихід з ситуації, яка склалась. Підкорилась силі насильника, так як утримував і не дав можливості втекти.
Актом амбулаторної комплексної судової психолого-психіатричної експертизи від 23 вересня 2014 року №399-2014 встановлено, що ОСОБА_11 в період часу, до якого відносяться інкриміновані йому протиправні вчинки, міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, застосування щодо нього примусових заходів медичного характеру не потребує. Перебував у стані простого алкогольного сп`яніння, діяв послідовно, цілеспрямовано.
Неповнолітній вік потерпілої на час вчинення відносно неї злочину підтверджено даними її паспорту.
Враховуючи фізичний розвиток потерпілої (вага 48 кг, зріст 162 см, тендітна тілобудова, юний вигляд обличчя), її поведінка (на пляжі відпочивала разом з дітьми, відмовилась вступити в статевий контакт), суд дійшов висновку про те, що обвинувачений не міг не усвідомлювати того, що потерпіла є неповнолітньою особою. Про занадто юний вигляд потерпілої зазначили і допитані в судовому засіданні свідки, в чому впевнився і особисто суд під час судового розгляду. Ні зовнішній вигляд потерпілої, ні її поведінка не давали підстав вважати, що вона є старшою ніж її біологічний вік.
Посилання сторони захисту на те, що обвинувачений не застосовував до потерпілої фізичне насильство та статеві зносини з нею були добровільними спростовуються показаннями як потерпілої, так і свідків ОСОБА_20 та ОСОБА_15 , які вказали на те, що на місце, де знаходились потерпіла та обвинувачений, вони звернули увагу лише після того, як потерпіла привернула їх увагу своїми рухами. Те місце було віддалено від місця, де вони знаходились, тому побачити, що там відбувалось вони не могли. Будучи виявленим свідками, ОСОБА_11 почав ховатись, а потім і втікати. Коли потерпіла вибігла до них, то вони побачили, що вона була налякана, її одяг та тіло були забрудненні, на плечах були сліди від пальців рук, що свідчило про те, що її силоміць утримували. Зазначені показання спростовують версію захисту про те, що потерпіла, зробивши заяву про злочин, намагалась приховати факт добровільного вступу в статевий зв`язок.
Локалізація виявлених на тілі потерпілої тілесних ушкоджень, а саме: в проекції лівої ліктьової ямки, на передній поверхні середньої частини лівого передпліччя, передній поверхні нижньої частини лівого передпліччя, поверхні верхньої частини лівого стегна, внутрішній поверхні середньої частини нижньої лівої гомілки, передній поверхні нижньої частини лівої гомілки, верхньому краю лівого наколінника, свідчить про те, що вони не могли бути отримані від контактування з рослинністю на місці злочину в лежачому на спині положенні.
Отримані та досліджені судом докази є допустимими та належними.
Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_11 , судом не встановлено.
Зазначена в обвинуваченні як обтяжуюча покарання обставина перебування в стані алкогольного сп`яніння свого підтвердження не знайшла, тому до уваги судом не приймається.
Як особа ОСОБА_11 працездатного віку, неодружений, на території України проживав без належного дозволу, підлягав видворенню за її межі, не працював, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.
Таким чином, проаналізувавши всі зібрані та дослідженні в судовому засіданні докази, які є допустимими, належними та достовірними, в своїй сукупності достатніми та взаємопов`язаними, поза розумним сумнівом доводять причетність до вчинення злочинних дій, суд дійшов висновку про винуватість обвинуваченого в інкримінованому йому злочині.
Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину (вчинено особливо тяжкий злочин відносно неповнолітньої особи), обставини справи, особу обвинуваченого, його відношення до вчиненого, відсутність пом?якшуючих та обтяжуючих покарання обставин, суд вважає, що його виправлення можливо лише в умовах ізоляції від суспільства .
Тому, вид та розмір покарання обирається в межах санкції частини статті закону, який передбачає відповідальність за вчинений злочин, що буде справедливим, співмірним вчиненому, достатнім та необхідним для попередження вчинення ним нових злочинів.
Запобіжний захід відповідно до положень ст.377,ч.1 КПК України до набрання вироком законної сили залишається незмінним. В той же час, враховуючи практику Європейського Суду з прав людини щодо неможливості утримання особи під вартою без визначення кінцевого строку такого утримання, що призводить до правової невизначеності прав такої особи (рішення від 09.01.2015 року в справі Чанєв проти України), суд вважає за доцільне визначити кінцевий можливий строк утримання обвинуваченого під вартою в межах двомісячного строку.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України, судові витрати відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України,
У Х В А Л И В :
ОСОБА_11 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст.152 ч.3 КК України, і призначити йому покарання у виді семи років шести місяців позбавлення волі.
Строк відбуття покарання ОСОБА_11 обчислювати з 08 серпня 2014 року та зарахувати строк попереднього ув`язнення з 08.08.2014 року по 24.02.2016 року як відбуте покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Запобіжний захід ОСОБА_11 до вступу вироку в законну силу, але не пізніше ніж до 23 квітня 2016 року, залишити попередній тримання під вартою.
Речові докази, які зберігаються в камері схову речових доказів Малинського МВ УМВС України в Житомирській області, а саме: упаковку від чипсів знищити, гумові тапки повернути ОСОБА_11 .
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Житомирської області через Коростенський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим - в той же строк з моменту отримання копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляції, а в разі подачі апеляції - після розгляду справи апеляційною інстанцією, якщо його не скасовано .

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, може бути отримана в суді учасниками судового провадження.

Головуючий суддя:
Судді: 1: 2:
підпис: Копія згідно оригіналу: суддя: