Справа № 1-362/11
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.12.2011 Білоцерківський міськрайонний суд в складі:

головуючого судді Бобкова Н. В.
секретаряОСОБА_1
за участі прокурора

ОСОБА_2

захисника - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальну справу за обвинуваченням

ОСОБА_4, 13.11.1951 р. н., уродженця ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, гр-на України, ІНФОРМАЦІЯ_2, одруженого, працюючого в КП БМР "Спецкомбінат" майстром, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_3, раніше не судимого, -

в скоєнні злочину, передбаченого ст.15 ч.2 190 ч.1 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 вчинив замах на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), але злочин не було доведено до кінця з причин, що не залежали від його волі.

Злочин скоєно за наступних обставин.

ОСОБА_4 з 25.03.2002 р. по теперішній час працює майстром кладовища в комунальному підприємстві Білоцерківської міської ради "Спецкомбінат по наданню ритуальних послуг" (надалі КП БМР "Спецкомбінат"), юридична та фактична адреса якого: Київська обл. м. Біла Церква вул. Росьова,7 і в силу своїх функціональних обов'язків знав, що згідно ст.25 Закону України "Про поховання та похоронну справу" місця під поховання померлого на всіх кладовищах надаються безкоштовно, заборонено надавати місця для поховання на майбутнє живим людям, крім передбаченого законом порядку - сімейного поховання та при цьому, йому було відомо, що в КП БМР "Спецкомбінат" видачею дозволів на виділення місць для поховання на кладовищі займається бюро ритуальних послуг, а саме завідуючий бюро.

В той же час, при зверненні до нього в липні місяці 2011 р. ОСОБА_5 з проханням надати живим особам: ОСОБА_6 та ОСОБА_7 два місця під поховання в майбутньому на кладовищі "Сухий яр", вирішив заволодіти грошовими коштами останнього, у зв'язку з чим повідомив ОСОБА_5 неправдиву інформацію, що він зможе для нього вирішити зазначене питання.

В подальшому, під час декількох зустрічей, які відбувалися в липні 2011 р. ОСОБА_4П показав ОСОБА_5 два місця на кладовищі "Сухий яр", які мали бути надані в майбутньому для поховання ОСОБА_8 та ОСОБА_7 При цьому, вводячи останнього в оману з метою одержання від нього грошових коштів, заявив ОСОБА_5, що одне місце на вказаному кладовищі коштує 500 доларів США.

Приблизно 25-26 серпня 2011 р. ОСОБА_4 при черговій зустрічі з ОСОБА_5 з метою одержання від нього грошових коштів повідомив останньому неправдиву інформацію, що нібито мав розмову з начальником КП БМР "Спецкомбінат" ОСОБА_9 і за вирішення питання щодо надання двох місць для поховання в майбутньому на кладовищі "Сухий яр" йому необхідно передати грошову винагороду в розмірі 800 доларів США.

При цьому, ОСОБА_4 вказав ОСОБА_5, що без надання грошових коштів, начальником даного комунального підприємства буде відмовлено в наданні місць для поховання на вказаному кладовищі.

Не бажаючи настання для себе негативних наслідків і маючи бажання безперешкодно отримати два місця для поховання на вказаному кладовищі, ОСОБА_5 погодився надати ОСОБА_4 вказану суму коштів до 30.08.2011 р.

В свою чергу ОСОБА_4, знаючи про те, що законом передбачено право безкоштовно надавати місця для поховання на кладовищах, а також заборонено надавати місця на майбутнє поховання, крім цього розуміючи, що за відсутності завідуючого бюро ритуальних послух на якого покладено обов'язок надавати дозвіл на поховання він не зможе виділити два місця на кладовищі "Сухий яр", маючи намір отримати від ОСОБА_10 грошові кошти для власних потреб, вирішив обманним шляхом особисто видати ОСОБА_5 два дозволи на поховання на кладовищі "Сухий яр" на майбутнє.

Для цього, 30.08.2011 р. близько 7 год. ОСОБА_4 за місцем свого проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 готуючись до зустрічі з ОСОБА_5 попросив свою дружину ОСОБА_11 написати заяву на ім'я начальника КП БМР "Спецкомбінат" ОСОБА_9 від імені ОСОБА_6 про надання їй та ОСОБА_7 місця для поховання на кладовищі "Сухий яр".

ОСОБА_11, не усвідомлюючи наслідків своїх дій, на прохання чоловіка під його диктовку написала вказану заяву і передала йому.

Після цього, ОСОБА_4 пішов до службового кабінету ОСОБА_9, якого попросив на вказаній заяві поставити резолюцію до розгляду та вирішення, при цьому повідомляючи останнього, що це заява з приводу процедури сімейного поховання.

ОСОБА_9 будучи переконаним, що заява стосується процедури сімейного поховання, яка передбачена законом, не читаючи дану заяву поставив резолюцію "Прошу розглянути при наявності можливості вирішити".

Відразу після цього, ОСОБА_4 в приміщенні бюро ритуальних послуг за адресою: м. Біла Церква вул. Росьова,7, маючи на меті отримати від ОСОБА_5 грошові кошти для власних потреб, в порушення закону України "Про поховання та похоронну справу" оформив ОСОБА_5 два дозволи на поховання ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на кладовищі "Сухий яр" у майбутньому, які особисто підписав. При цьому, ОСОБА_12 про видання вказаних дозволів здійснив запис в книзі обліку реєстрації поховань, яка ведеться виключно на осіб, які вже померли.

В свою чергу ОСОБА_5, після вищевказаних розмов з ОСОБА_4 дізнавшись, що місця для поховання надаються безкоштовно звернувся до УДСБЕЗ ГУМВС України в Київській обл. з відповідною заявою про вимагання у нього коштів в сумі 6400 гривень. Після чого, 30.08.2011 р. о 14 год. 30хв., отримавши для документування злочинної діяльності від працівників УДСБЕЗ ГУМВС України в Київській обл. грошові кошти в сумі 6400 грн. прибув в приміщення бюро ритуальних послуг, де зустрівся з ОСОБА_4 від якого отримав два дозволи на поховання ОСОБА_6 та ОСОБА_7 та якому передав грошові кошти в сумі 6400 грн. Однак, ОСОБА_4 не зміг розпорядитись отриманими від ОСОБА_5 грошовими коштами, так як їх відразу вилучили працівники міліції.

Підсудний ОСОБА_4 свою вину в скоєнні інкримінованого слідством злочину, визнав повністю, пояснив при цьому, що дійсно, з 25.03.2002 р. по теперішній час працює майстром кладовища в КП БМР "Спецкомбінат" і в силу своїх функціональних обов'язків знав, що місця під поховання померлого на всіх кладовищах надаються безкоштовно, при цьому заборонено надавати місця для поховання на майбутнє живим людям, крім сімейного поховання, йому також відомо, що видачею дозволів на виділення місць для поховання на кладовищі займається завідуючий бюро ритуальних послуг.

В липні місяці 2011 р. до нього звернувся ОСОБА_5 з проханням надати його родичам ОСОБА_6 та ОСОБА_7 два місця під поховання в майбутньому на кладовищі "Сухий яр", він вирішив заробити на цьому і повідомив ОСОБА_5 неправдиву інформацію, що він зможе для нього вирішити зазначене питання.

В подальшому, під час декількох зустрічей, які відбувалися в липні 2011 р. показав ОСОБА_5 два місця на кладовищі "Сухий яр", які мали бути надані в майбутньому для поховання ОСОБА_8 та ОСОБА_7 Вони домовились, що одне місце на вказаному кладовищі коштує 500 доларів США.

Приблизно 25-26 серпня 2011 р. при черговій зустрічі з ОСОБА_5 повідомив останньому неправдиву інформацію, що нібито мав розмову з начальником КП БМР "Спецкомбінат" ОСОБА_9 і за вирішення питання йому необхідно передати 800 доларів США.

Після цього, 30.08.2011 р. близько 7 год., за місцем свого проживання попросив свою дружину ОСОБА_11 написати заяву на ім'я начальника КП БМР "Спецкомбінат" ОСОБА_9 від імені ОСОБА_6 про надання їй та ОСОБА_7 місця для поховання на кладовищі "Сухий яр". Дружина під диктовку написала вказану заяву і передала йому.

Після цього він пішов до службового кабінету ОСОБА_9, якого попросив на вказаній заяві поставити резолюцію до розгляду та вирішення, при цьому повідомив, що це заява з приводу процедури сімейного поховання. ОСОБА_9, не читаючи дану заяву поставив резолюцію "Прошу розглянути при наявності можливості вирішити".

Відразу після цього оформив ОСОБА_5 два дозволи на поховання ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на кладовищі "Сухий яр" у майбутньому, які особисто підписав. При цьому, про видання вказаних дозволів здійснив запис в книзі обліку реєстрації поховань, яка ведеться виключно на осіб, які вже померли.

В свою чергу ОСОБА_5 30.08.2011 р. отримавши два дозволи на поховання ОСОБА_6 та ОСОБА_7 передав йому гроші в сумі 6400 грн., які у нього відразу вилучили працівники міліції.

У скоєному чистосердечно розкаюється, просить суворо не карати і не позбавляти волі.

Повністю визнаючи свою вину в скоєнні злочину, в повному обсязі погоджуючись з пред"явленим обвинуваченням та будучи детально ознайомленим з положеннями ст. 299 КПК України, підсудний ОСОБА_4 від дослідження зібраних по справі доказів відмовився, проти чого учасники процесу не заперечують

Суд вважає, що вина підсудного ОСОБА_4 в судовому засіданні доведена повністю, його дії правильно кваліфіковано за ч.2 ст.15, ч.1 ст.190 КК України, як вчинення замаху на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), але злочин не було доведено до кінця з причин, що не залежали від його волі

Призначаючи покарання підсудному, суд враховує обставини скоєння злочину, особу підсудного , обставини, що пом'якшують відповідальність.

Підсудний ОСОБА_4 раніше не судимий і вперше притягується до кримінальної відповідальності, вину в скоєнні злочину визнав, чистосердечно розкаюється, активно сприяв розкриттю злочину. Працевлаштований, по місцю проживання та роботи характеризується позитивно, є постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи - наведені обставини суд розцінює як пом'якшуючі відповідальність.

Обтяжуючих відповідальність обставин по справі суд не вбачає.

З врахуванням наведених вище обставин, суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства і рахує доцільним призначити йому покарання у вигляді штрафу в дохід держави.

Речові докази по справі - документи, які долучені до справи - необхідно залишити в справі, диктофон та гроші в сумі 6400 грн., які передані власнику ОСОБА_5 під розписку - необхідно залишити йому по-приналежності.

На підставі викладеного, керуючись ст. 321-324 КПК України, суд

З А С У Д И В :

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ст.15 ч.2 190 ч.1 КК України та призначити покарання у вигляді штрафу в сумі пятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот пятдесят) грн.

Речові докази: документи - залишити в справі, диктофон та гроші в сумі 6400 грн., залишити ОСОБА_5 по-приналежності.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу залишити попередній - підписку про невиїзд з постійного місця проживання.

Вирок може бути оскаржений всіма учасниками процесу до апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом пятнадцяти діб після проголошення.

Суддя ОСОБА_13