22 вересня 2016 року Підволочиський районний суд Тернопільської області
головуючого ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2
сторони обвинувачення прокурорів ОСОБА_3
ОСОБА_4
сторони захисту адвоката ОСОБА_5
потерпілих ОСОБА_6
ОСОБА_7
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, не депутата, не одруженого, з середньою освітою, тимчасово не працюючого, раніше не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 121, ч. 1 ст. 125 КК України,
В С Т А Н О В И В :
Обвинувачений ОСОБА_8 01 жовтня 2015 року, близько 22:05 год., знаходячись у приміщенні житлового будинку ОСОБА_7 , діючи умисно, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, проте усвідомлюючи свої дії та керуючи ними, умисно наніс ОСОБА_9 кілька ударів кулаками обох рук в область голови та тулубу, спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми з просторими крововиливами у речовину та під оболонки головного мозку, що потягло за собою набряк-набубнявіння та компресію головного мозку, які кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження, від яких ОСОБА_9 помер.
Крім того, 01 жовтня 2015 року, близько 22:15 год., ОСОБА_8 , знаходячись в приміщенні житлового будинку ОСОБА_7 , що в с. Галущинці Підволочиського району Тернопільської області, у той час коли ОСОБА_7 вирішив втрутитись у конфлікт, що був між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 з метою його припинення, умисно наніс ОСОБА_7 удар правої руки в область лівого ока, після чого почергово наніс два удари коліном правої ноги в область чола з лівої сторони та в область грудної клітки з лівої сторони відповідно, спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді синця в ділянці лівої половини обличчя, крововиливи у білкову оболонку очей та синці плечей, лівої половини ділянки грудної клітки і лівої клубової ділянки, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 вину у вчиненні інкримінованих йому органами досудового слідства кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 121 та ч.1 ст. 125 КК України визнав частково та пояснив, що 01 жовтня 2015 року у першій половині дня займався дома справами по господарству. У другій половині дня зарізали свиню, після чого повечеряли, вживаючи спиртні напитки. У подальшому зателефонував до ОСОБА_10 , оскільки останній дзвонив йому попередньо, та домовся із ним зустрітись. Після зустрічі із ним, а також із ОСОБА_11 , мали намір іти на ставок. По дорозі попри будинок ОСОБА_7 побачили, що мерегкотить світло від телевізора та вирішили зайти в гості. ОСОБА_7 і ОСОБА_9 були на підпитку, в хаті було дуже брудно: на підлозі розкидані недопалки та багато пустих пляшок від горілки. ОСОБА_8 зробив їм зауваження, вони обурювались, але за декілька хвилин прибрали, тоді спільно сіли розпивати спиртні напитки. Коли всі були добряче на підпитку, ОСОБА_7 та ОСОБА_9 почали обурюватись з того приводу, чому він розпоряджається в домі ОСОБА_7 , говорили, що він живе у сестри, працює лише на сигарети, що його вигнали із роботи та залишила дружина. Обурившись висказаним у його адрес, він відіпхав ОСОБА_9 у груди від себе лівою рукою, а ОСОБА_7 наніс удар долонею ззаду, після чого продовжили розпивати спиртні напитки та полягали спати. Крім того пояснив, що не може чітко пригадати деталей подій розвитку та закінчення конфлікту, оскільки перебував у стані алкогольного сп`яніння. На наступний день коли прокинулись здивувало, чому ОСОБА_9 не реагує, зрозуміли, що йому погано від кількості вжитого алкоголю, разом із тим пішов у медпункт за фельдшером та повідомив її про стан здоров`я ОСОБА_9 . По приїзду фельдшера та карети швидкої медичної допомоги, які намагались реанімувати ОСОБА_9 , повідомили, що він помер.
Незважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у скоєні інкримінованих органами досудового слідства кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 121 та ч.1 ст. 125 КК України визнав частково, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до переконання про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_8 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 121 та ч.1 ст. 125 КК України, а покази дані обвинуваченим ОСОБА_8 щодо його непричетності до нанесення тілесних ушкоджень, що заподіяли смерть потерпілому ОСОБА_9 повністю спростовуються показами свідків, потерпілих та дослідженими і проаналізованими у судовому засіданні матеріалами кримінального провадження.
Так, будучи допитаним у судовому засіданні в якості потерпілого ОСОБА_7 показав, що 01 жовтня 2015 року в другій половині дня повернувся з м. Тернополя, де придбав для себе куртку. У с. Галущинці Підволочиського району Тернопільської області біля місцевого магазину зустрівся із покійним ОСОБА_9 та попросив його допомоги полагодити розетку, а також дверну раму, на що останній погодився. Після виконаної роботи разом із ОСОБА_9 розпивали спиртні напитки, які привіз з м. Тернополя та дивились телевізор. Близько 21.45-22.00 год. до них без будь-якого запрошення прийшов обвинувачений ОСОБА_8 , що перебував на підпитку, а також ОСОБА_10 і ОСОБА_11 , які принесли пластмасову ємкість наповнену горілкою домашнього виробництва близько 500-700 грам. Разом із тим, коли ОСОБА_8 присів за стіл то відразу почав до нього та ОСОБА_9 висловлювати претензії з приводу безладу, що був у кімнаті, обзивав їх «бомжами», «батраками», виражався нецензурною лайкою до них та заставляв прибирати. ОСОБА_9 відповів, щоб він не управляв, оскільки це не його житлове приміщення тому і не буде прибирати, після чого ОСОБА_8 несильно наніс удар долонею руки по затилку ОСОБА_9 . ОСОБА_7 , знаючи, що ОСОБА_8 фізично набагато сильніший від нього, оскільки вже мав конфліктну ситуацію із останнім, а саме внаслідок нанесеного обвинуваченим удару близько 15 хвилин перебував без свідомості, побоюючись обвинуваченого, позбирав пусті пляшки, що були на підлозі та позамітав недопалки, після чого разом із ним сіли розпивати спиртні напитки. Через деякий час ОСОБА_10 поскаржився на болі в області живота, вжив спиртне із перцем та пішов спати. Коли вжили ще спиртного, обвинувачений ОСОБА_8 знову почав їх із покійним ОСОБА_9 обзивати «бомжами» та «батраками», виражатися в їх сторону нецензурною лайкою, нащо ОСОБА_9 у спокійному тоні відповів, що він особисто не «батрак», оскільки забезпечує себе сам, і як може допомагає своїй дочці, а також захистив ОСОБА_7 , сказавши, що він також заробляє собі на життя і у відповідь назвав обвинуваченого ОСОБА_8 «батраком», пояснивши це тим, що його вигнали із роботи, залишила дружина і зараз проживає в житловому приміщенні, що належить сестрі. Після висловленого, обвинувачений ОСОБА_8 різко піднявся, випив налитий стакан спиртного, підбіг до ОСОБА_9 та наніс спочатку удар коліном та 4-5 удари руками в область голови. ОСОБА_7 намагався захистити ОСОБА_9 та накрив його, однак отримав удар кулаком в область очного яблука, від чого у нього потемніло у очах, проте перед тим, як втратити свідомість, ще відчув декілька ударів в область ребер. З ранку, коли усі прокинулись, ОСОБА_10 сказав, що ОСОБА_9 погано, він важко дихав, після чого ОСОБА_8 пішов за нашатирним спиртом та фельдшером, - думав, що ОСОБА_9 погано після великої кількості вжитого алкоголю. Також пояснив, що у ОСОБА_9 були набряки на обличчі, однак він не придав цьому значення, оскільки могли бути від значної кількості вжитого спиртного. Крім того у нього була кров на обличчі. Він особисто нікому не наносив будь-яких ударів. Щодо міри покарання то просить застосувати до обвинуваченого ОСОБА_8 найм`якшу міру покарання за ч.1 ст. 125 КК України, претензій матеріального морального характеру по кримінальному правопорушенні вчиненого особисто відносно нього до обвинуваченого не має.
Будучи допитаною у судовому засіданні в якості потерпілої ОСОБА_6 показала, що являється дочкою покійного ОСОБА_9 02 жовтня 2015 року зранку до неї зателефонувала продавець із магазину і сказала, що її батькові стало погано, він лежить на місцевому ставку, а обвинувачений ОСОБА_8 побіг за фельдшером. Вона, не знайшовши батька на ставку, інтуїтивно зайшла до ОСОБА_7 і побачила, що її батько лежав без свідомості, обличчя було побите, під очима видимі синці, важко дихав (сопів), пульсу відчутно також не було. Коли прийшла фельдшер то вона разом із нею намагалась надати допомогу та ввести укол у вену, однак не змогла цього зробити через те, що вени були запавші і кров у них не циркулювала, після чого відразу викликали карету швидкої медичної допомоги та повідомили працівників поліції про наявний інцидент. По дорозі до Підволочиської КЦРЛ, перебуваючи у кареті швидкої медичної допомоги, декілька раз зупинялись через те, що у її батька зупинялось дихання. Лікарі намагались реанімувати його всілякими методами, проте по приїзді у лікарню констатували його смерть. Крім того вказала, що батько практично проживав із ними, перебував у нормальних відносинах, а востаннє його бачила 01 жовтня 2015 року близько 16.00 год. здорового, тверезого і непобитого. Щодо міри покарання то просить застосувати до ОСОБА_8 найсуворішу міру покарання, що передбачена санкцією інкримінованої йому статті у виді позбавлення волі.
Вказані покази потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_6 є логічними, послідовними і повністю узгоджуються із наданими стороною обвинувачення матеріалами кримінального провадження та логічним показам інших свідків зокрема:
Будучи допитаним у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_10 показав, що обвинувачений ОСОБА_8 , покійний ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_11 є його знайомими і перебуває із ними у дружніх відносинах. 01 жовтня 2015 року під вечірню пору доби до нього зателефонував обвинувачений ОСОБА_8 , з яким він зустрівся, та близько 20.30 год, маючи із собою спиртне, разом із ним та ОСОБА_11 пішли до ОСОБА_7 . Коли вони сіли за стіл у обвинуваченого ОСОБА_8 із ОСОБА_9 виник конфлікт з приводу неохайності, що була у приміщенні кімнати. Непригадуючи чітко деталей, ствердив, що ОСОБА_8 штовхнув ОСОБА_9 в обличчя, вони ще пошарпались та присіли за стіл вживати спиртне. Через деякий час у нього розболівся живіт і він, вживши спиртне із перцем, близько 22.30 год. пішов спати, а коли прокинувся вранці то запитав ОСОБА_7 від чого у ОСОБА_9 на голові гематома, нащо останній пояснив, що розбороняв ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , оскільки вони між собою бились. У подальшому зрозумівши, що ОСОБА_9 почувається погано, залишився біля нього, а обвинувачений ОСОБА_8 пішов за нашатирним спиртом та фельдшером для отримання першої допомоги. Також ствердив, що удар - поштовх в обличчя, який мав місце з самого початку, коли вони прийшли, не міг спричинити таких ушкоджень які у нього були вранці, коли вони прокинулись.
Будучи допитаним у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_11 показав, що 01 жовтня 2015 року, повертаючись із роботи в центрі села Галущинці Підволочиського району Тернопільської області, зустрівся із обвинуваченим ОСОБА_8 , який зателефонував до ОСОБА_10 і після того, як вони зустрілись усі разом, маючи із собою спиртне, близько 20.30 год. попрямували до помешкання ОСОБА_7 , при тому, що ОСОБА_8 та ОСОБА_10 дещо перебували в стані алкогольного сп`яніння. Коли у кімнаті ОСОБА_7 розпочали вживати спиртні напитки то обвинувачений ОСОБА_8 у грубій формі зробив зауваження ОСОБА_7 та ОСОБА_9 щодо безладу, але ОСОБА_9 відмовився прибирати, тому що дане помешкання не його, нащо обвинувачений ОСОБА_8 наніс ОСОБА_9 удар долонею по затилку, після чого ОСОБА_7 все-таки прибрав пусті пляшки, що були на землі. Посидівши ще деякий час та вживши спиртного, пішов спати, оскільки від праці та вжитого алкоголю фізично не міг сидіти за столом і заснув у тій самій кімнаті на дивані, де розпивали спиртні напитки. Коли спав то відчув, що його хтось шторхнув у ногу, від чого він прокинувся та побачив, як ОСОБА_8 наносив удари ОСОБА_9 , а потерпілий ОСОБА_7 намагався його розборонити тоді обвинувачений ОСОБА_8 вдарив декілька раз ОСОБА_7 рукою та коліном по обличчі. Після чого почав наносити удари ОСОБА_9 руками та ногами по обличчі та області грудної клітки від чого ОСОБА_9 зловившись за ОСОБА_8 впали на диван, де ОСОБА_8 продовжував наносити ОСОБА_9 численну кількість ударів руками по різних частинах тіла. Після того як вони піднялись, надалі продовжив його бити, але йому стало погано від побаченого, тому він вийшов на вулицю, а коли повернувся за 15-20 хв. то був вигляд ніби усі сплять, тоді і він заснув. Зранку він прокинувся близько 07.00 год, коли ще усі спали і пішов додому, а пізніше дізнався, що за ним розшукує поліція з приводу смерті ОСОБА_9 . Крім того доповнив, що зранку видимих тілесних ушкоджень на тілі ОСОБА_12 не бачив, лише подряпини, оскільки ще була не зовсім світла пора доби і він не надав цьому значення. Разом з тим відмітив, що не намагався розборонити вночі обвинуваченого ОСОБА_8 та ОСОБА_9 оскільки його стоншило і знаходився у шоковому стані від жорстокості, кількості та механізму нанесення ОСОБА_8 тілесних ушкоджень ОСОБА_9 при тому, що сам ОСОБА_12 ударів ОСОБА_8 не наносив.
Будучи допитаною у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_13 показала, що працює помічником лікаря Галущинецької амбулаторії і знає обвинуваченого ОСОБА_8 , покійного ОСОБА_9 та інших учасників, оскільки проживають у одному селі. 02 жовтня 2015 року, перебуваючи на робочому місці, до неї прийшов ОСОБА_8 та пояснив, що ОСОБА_9 погано, він важко дихає. На місці, коли зайшла в будинок ОСОБА_7 , ОСОБА_9 лежав на дивані одітий у куртку. Було помітно, що він побитий, значна гематома на обличчі, засохла кров, що характерно при побитті. Пульс у нього не прослуховувався, а тиск був дуже низький. ЇЇ намагання зробити ін`єкцію у вену виявились безрезультатними. Після чого зрозуміла, що він знаходиться у глибокій комі, відразу викликала карету швидкої допомоги, яка приїхали через 20-25 хв. Вони також не змогли ввести внутрівенну ін`єкцію і було прийнято рішення про термінове його транспортування до Підволочиської КЦРЛ. Крім того зазначила, що у ОСОБА_7 був великий набряк під правим оком, обличчя опухле і око важко було відкрити.
Будучи допитаною у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_14 показала, що працює лікарем карети швидкої медичної допомоги Підволочиської КЦРЛ. 02 жовтня 2015 року вона знаходилась на чергуванні, близько 12.00 год. поступив виклик у с. Галущинці Підволочиського району Тернопільської області про тяжкий стан хворого. Коли вони приїхали то ОСОБА_9 лежав у будинку на дивані. При поверхневому огляді було видно побите обличчя, множинні синці та ссадини, кровопотоки, шумне дихання, відсутність тиску, широкі зіниці, холодні руки, після чого фельдшер повідомила, що незмогла ввести йому ін`єкцію внутрівенно а тому колола внутрімязево, після чого вирішили його терміново госпіталізувати. По дорозі до лікарні в кареті швидкої допомоги у ОСОБА_9 зупинялось дихання, вони намагались його реанімувати, підключали апарат, кололи гормони, адреналін, проте це нічого не допомогло і по приїзду до лікарні констатували смерть ОСОБА_9 .
Вказані покази потерпілого ОСОБА_7 ОСОБА_6 та свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , повністю та логічно узгоджуються між собою щодо обставин та вчинення кримінального правопорушення, які дані ними у хронологічному порядку із детальними описами про події, а також є взаємодоповнюючими у логічній послідовності, тому суд вважає їх правдивими та наводить в основу обвинувального вироку.
Крім того зазначені покази потерпілих та свідків є послідовними показам, що дані ними під час досудового слідства та об`єктивно підтверджуються дослідженими і проаналізованими у судовому засіданні письмовими доказами зокрема :
З резолютивної частини висновку експерта Тернопільського обласного бюро судово-медичної експертизи № 749 від 23 жовтня 2015 року вбачається, що в слідах на джампері, брюках та курці, що належать громадянину ОСОБА_8 знайдено кров людини. Імунологічним дослідженням у вказаних слідах крові виявлено антиген А системиАВ0. Кров громадян ОСОБА_8 та ОСОБА_9 належить до групи А(ІІ)з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВ0. Таким чином, знайдена в об`єктах кров могла походити від особи (осіб), яким властивий антиген А ізосерологічної системи АВ0, в тому числі від потерпілого ОСОБА_9 та громадянина ОСОБА_8 . Походження крові від громадян ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , та ОСОБА_7 виключається.
З резолютивної частини висновку експерта Тернопільського обласного бюро судово-медичної експертизи № 751 від 23 жовтня 2015 року вбачається, що в слідах на куртці, брюках, спортивній куртці, сорочці, що належать потерпілому ОСОБА_9 знайдено кров людини. Імунологічним дослідженням у вказаних слідах крові виявлено антиген А системиАВ0. Кров громадян ОСОБА_8 та ОСОБА_9 належить до групи А(ІІ)з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВ0. Таким чином, знайдена в об`єктах кров могла походити від особи (осіб), яким властивий антиген А ізосерологічної системи АВ0, в тому числі від потерпілого ОСОБА_9 та громадянина ОСОБА_8 . Походження крові від громадян ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , та ОСОБА_7 виключається.
З резолютивної частини висновку експерта Тернопільського обласного бюро судово-медичної експертизи № 275 від 29 жовтня 2015 року вбачається, що в піднігтьовому вмісті рук ОСОБА_9 сліди можуть походити від чоловіка (осіб, серед яких був чоловік), для крові якого (яких) властивий антиген А системи АВ0, в тому числі ОСОБА_9 ОСОБА_8 домішки клітин ОСОБА_11 , ОСОБА_7 та ОСОБА_10 в цих об`єктах виключається.
З резолютивної частини висновку експерта Тернопільського обласного бюро судово-медичної експертизи № 276 від 02 листопада 2015 року вбачається, що при судово-медичній експертизі накладань біоматеріалу на тампонах змивів рук ОСОБА_8 знайдено епітеліальні клітини особи, статеву належність якої встановити не вдалося через відсутність необхідних для цього виду дослідження елементів. Серологічно в цих об`єктах визначено антиген А системи АВ0. З висновків експерта № 724 та № 744 відомо, що кров ОСОБА_9 та ОСОБА_15 належать до групи А (ІІ) з ізогематоглютиніном анти-В ізосерологічної системи АВ0. Враховуючи отримані результати та групу крові зазначених у постанові осіб, не виключено походження виявлених слідів як від самого ОСОБА_8 , так і від ОСОБА_9 .
Вказане спростовує покази обвинуваченого ОСОБА_8 , котрий вказав, що лише наніс удар незначної сили по потилиці ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , в подальшому відштовхнув його, оскільки такий вид нанесених ОСОБА_8 тілесних ушкоджень виключав би наявність людської крові на одязі, що йому належить, та руках.
З протоколу огляду місця події від 02 жовтня 2012 року, проведеного слідчим СВ Підволочиського РВ ОСОБА_16 за участі понятих ОСОБА_6 , ОСОБА_17 , вбачається, що на огляд представлено транспортний засіб карету швидкої допомоги Скалатської КЦРЛ. При огляді транспортного засобу виявлено у ньому тіло померлого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця с. Галущинці Підволочиського району Тернопільської області. При огляді тіла померлого виявлено сліди синців в області обличчя, а саме очей та носа, а також на руках.
Разом із тим відповідно до висновку експерта Тернопільського обласного бюро судово-медичної експертизи № 737 від 03 листопада 2015 року встановлено, що смерть громадянина ОСОБА_9 настала внаслідок закритої черепно-мозкової травми з просторими крововиливами у речовину та під оболонки головного мозку, яка призвела до набряку-набубнявіння і компресії (стиснення) головного мозку.
При судово-медичній експертизі трупа гр-на ОСОБА_9 , крім слідів внутрішньовенних ін`єкцій у ліктьових ямках, виявлено такі травматичні зміни: травму голови, у вигляді: закритої черепно-мозкової травми з крововиливами під тверду мозкову оболонку (об`ємом близько 160 мл), крововиливів під м`яку мозкову оболонку (лобні, скроневі та потиличні частки обох півкуль головного мозку), у речовину головного мозку (скронева та потилична частки правої півкулі, скронева частка лівої пікулі), у товщу моста і довгастого мозку, під м`яку мозкову оболонку обох півкуль мозочка; крововиливів у м`які тканини правих половин лобної, скроневої, тім`яної та потиличної ділянок, лівої половини лобної та лівої скроневої ділянок; синця правої вушної раковини; просторого синця правої половини обличчя та правої скроневої ділянки з садном верхньої повіки правого ока на його тлі; просторого синця лівої половини обличчя та лівої скроневої ділянки; крововиливів у білкові оболонки правого та лівого очних яблук; просторого синця носа; синця верхньої губи; просторого крововиливу та трьох ран слизової оболонки верхньої губи; синця лівої половині підборіддя; травму грудей, у вигляді: перелому тіла грудини між місцями кріплення 2-х та 3-х пар ребер; переломів 5,6,7-го правих, 2,3,4,5,6,7,8,9,10,11-го лівих ребер без порушення цілісності пристінкового листка плеври; двох синців правої бокової поверхні грудей; синця лівої бокової поверхні грудей; синці передньої поверхні середньої третини лівого плеча; синець ділянки лівого зап`ястя.
Зазначені ушкодження, зважаючи на їх види (переломи, крововиливи, синці, садно) та морфологічні властивості ран слизової оболонки ротової порожнини, утворилися від тупих предметів, індивідуальні особливості травмуючих поверхонь яких не відобразилися у властивостях цих ушкоджень.
Чисельність тілесних ушкоджень, їх різноманітний характер, розташування на різних ділянках тіла, розміри та локалізація, особливості травматичних змін голови та лівої верхньої кінцівки, властивості травми грудей (перелом грудини, правих ребер та переломи 6-11-го лівих ребер утворилися від деформації згину з місцем прикладання сили у їх ділянках) - в сукупності вказують на багаторазову дію тупих предметів з обмеженою поверхнею, що/ загалом властиво для побиття.
Чисельні ушкодження голови є слідами неодноразового прикладання сили, що обумовила виникнення черепно-мозкової травми, тому вони за цих умов не можуть розглядатися окремо. Кожний удар в ділянку голови, незалежно від того, чим він наносився, посилював дію попереднього, призводив до настання чи відновлення внутрішньочерепної кровотечі, травматизації головного мозку та створював небезпеку для життя в момент заподіяння і тому, за цією ознакою, усі травматичні зміни голови, стосовно живих осіб, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень.
Виявлені у гр-на ОСОБА_9 травматичні зміни грудей та лівої верхньої кінцівки, згідно з Правилами судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень (МОЗ України, Київ, 1995), за ступенем тяжкості у живих осіб кваліфікуються таким чином:
травма грудей з переломами тіла грудини та ребер - до середньої тяжкості тілесних ушкоджень за ознакою тривалого (більш як 21 день) розладу здоров`я;
синці кінцівки - легкі тілесні ушкодження.
Достовірних морфологічних ознак, які би вказували на різний термін утворення цих ушкоджень чи послідовність їх виникнення, при судово-медичній експертизі трупа гр-на ОСОБА_9 не встановлено.
Виявлені у гр-на ОСОБА_9 тілесні ушкодження утворилися прижиттєво, незадовго до настання його смерті, що підтверджується їх станом на момент проведення судово- медичної експертизи його трупа (переломи ребер без ознак зрощення; крововилив під тверду мозкову оболонку представлений рідкою темно-червоною кров`ю та її дрібними згортками, які темно-червоного забарвлення, пухкі, легко руйнується пальцями, на розрізах однорідні, не з`єднані з оболонками мозку; крововиливи під м`яку мозкову оболонку та у речовину головного мозку темно-червоного забарвлення; крововиливи у м`які тканини голови та в ділянках переломів ребер темно-червоні із травматичним набряком; крововиливи у слизові і сполучні оболонки, білкові оболонки очних яблук темно-червоного забарвлення; поверхня садна волога запала рожево-коричнева; синці блідо-синюшного, блідо-фіолетового та синюшно-фіолетового забарвлення) та результатами судово-гістологічної експертизи шматочків внутрішніх органів (при якій встановлені ознаки тканинної та нерівномірно вираженої помірної клітинно-запальної реакції).
Між виявленою при судово-медичній експертизі трупа гр-на ОСОБА_9 травмою голови і настанням його смерті є прямий причинно-наслідковий зв`язок.
Вчинення кримінального правопорушення, що передбачене ч.1 ст. 125 КК України підтверджується протоколом про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 03 жовтня 2015 року ОСОБА_7 , котрий будучи попереджений про кримінальну відповідальність згідно ст.. 383 КК України за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину, вказав, що 01 жовтня 2015 року близько 23.30 по місцю власного проживання у с. Галущинці Підволочиського району Тернопільської області ОСОБА_8 наніс йому декілька ударів руками та ногами, в результаті чого спричинив тілесні ушкодження.
Крім того відповідно до висновку експерта Тернопільського обласного бюро судово-медичної експертизи № 1496 від 05 жовтня 2015 року у ОСОБА_7 виявлений синець в ділянці лівої половини обличчя, крововиливи у білкову оболонку очей та синці плечей лівої половини ділянки грудної клітки і лівої клубової ділянки. Зазначені вище ушкодження виникли від дії тупих предметів приблизно за 4-6 діб до експертизи, що підтверджується їх характером та властивостями. Виявлені у ОСОБА_7 тілесні ушкодження за ступенем тяжкості належать до легких і їх утворення від ударів руками та ногами, на що вказував ОСОБА_7 , при експертизі не виключається.
Оцінюючи у сукупності зі письмовими доказами показання потерпілих та свідків при встановлених обставинах, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні вищезазначених кримінальних правопорушень в судовому засіданні доведена повністю, і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.
При цьому суд не бере до уваги покази обвинуваченого ОСОБА_8 оскільки вони повністю противоречиві та не узгоджуються із показами свідків та потерпілих щодо конкретних обставин справи вчинення кримінального правопорушення, кількості та механізму нанесених тілесних ушкоджень, що досліджувались у судовому засіданні в сукупності із наданими матеріалами кримінального провадження.
Таким чином, суд приходить до переконання, що вищенаведені покази обвинуваченого ОСОБА_8 є неправдивими, спрямованими на уникнення від кримінальної відповідальності, тому оцінює їх критично та до уваги не бере.
Крім того суд відноситься критично до показів експерта ОСОБА_18 , а також висновку судово-психіатричної експертизи № 420 обласної психіатричної лікарні № 1 с. Скаржинці Ярмолинецького району Хмельницької області у тій частині де встановлено, що ОСОБА_8 в момент здійснення кримінальних правопорушень, у стані фізіологічного афекту не знаходився, але знаходився в стані високого нервово-психічного напруження, як психологічної підстави сильного душевного хвилювання, оскільки на думку суду даний висновок є суперечливим по відношенні до обставин розглянутого кримінального провадження, однобічним та неповним без дослідження показів свідків та потерпілих, оцінці у своїй сукупності з показами інших учасників процесу письмових матеріалів кримінального провадження.
Так, при обґрунтуванні та поясненнях даних про психічний стан особи та фактів, які встановлені при дослідженні експертизи було виявлено, що підекспертний за допомогою до лікаря-психіатра чи до лікаря-нарколога не звертався, в психіатричних закладах не лікувався, про його неадекватність у поведінці не вказував. При теперішньому обстежені у нього не виявлено жодних відхилень в сферах психічної діяльності. Разом із тим, досліджуючи ситуацію, яка склалась між ОСОБА_8 та потерпілим ОСОБА_9 на період інкримінованого кримінального правопорушення комісією встановлено, що між ними виникла конфліктна ситуація, яка була для підекспертного психотравмуючою, тобто був внутрішній фактор (те що дружина зрадила підекспертного, він був змушений залишити сім`ю, діти росли без нього, він залишив роботу, проживав з сестрою, де відносини склались не зовсім добре, важко все це переносив, багато років не міг знайти виходу із цієї ситуації) і він як особистість з одної сторони фізично сильний, а з другої замкнутий, не міг розрядити цієї ситуації, поділитись про неї, постійно думав про цю проблему. Після чого був зовнішній фактор, коли потерпілий звинуватив в тому, що його вигнала сім`я, втратив роботу, обізвав його «батраком», обізвав саму дорогу для нього людину - сестру «горбатою» і це для підекспертного було глибоко боляче, тому така груба образа призвела до афективної реакції збудження, яке супроводжувалось імпульсивністю, звуженням свідомості, фрагментністю сприйняття, запам`ятовуванням окремих епізодів скоєного, яке призвело до обмеження свободи усвідомлення і волевиявлення під експертного.
Натомість, на думку суду, комісія, встановлюючи вищенаведені факти, не перевіряла та не досліджувала вказані обставини, а лише обмежились поясненнями обвинуваченого ОСОБА_8 , що є неприпустимим та однобічним, оскільки не узгоджується із показами свідків, потерпілих, досліджених матеріалах кримінального провадження, характеризуючих даних особу обвинуваченого, а також тієї обставини, яку не можна виключати, що обвинувачений ОСОБА_8 , розуміючи наслідки вчинених ним кримінальних правопорушень, а також міру покарання, яка може бути до нього застосована відповідно до санкції статті обвинувачення, свідомо міг викликати у комісії жаль з метою отримання потрібного висновку та уникнення відповідальності за реально вчиненні злочинні дії.
Так, на думку суду, комісія поверхнево досліджувала причини такої поведінки обвинуваченого, зокрема психотравмуючого внутрішнього фактору, що накопичувався у нього, які призвели до афективної реакції, що супроводжувалось раптовою імпульсивність.
В даному випадку для суду не чітко, неповно і об`єктивно встановлено внутрішні фактори, а відтак і причинно-наслідковий зв`язок між даними факторами та вчиненими ОСОБА_8 кримінальними правопорушеннями, оскільки комісія, зіславшись лише на його пояснення, не перевіряла, чи дійсно мала місце зрада дружини, якщо так то які фактори цьому сприяли і чи були для цього реальні підстави зі сторони дружини, чи можливо вони розлучились із інших причин, де винним у ситуації був саме обвинувачений, чи він вимушений був залишити сім`ю самостійно через зраду дружини, чи для цього були інші вагомі та реально підставні причини це зробити зі сторони дружини, чому він проживав із сестрою, і з чого комісія дійшла висновку, що у них склались неприязні відносини.
Комісія також не належним чином досліджувала та не перевіряла того фактору, на які вони посилаються, як те, що діти росли без нього, що також являється одним із серед інших психологічних аспектів, котрий вплинув на реакцію його дії під час вчинення кримінальних правопорушень, істинного ставлення до них. Якщо діти росли без нього, то чому він з власної ініціативи не приймав участь у їх вихованні, які були цьому перешкоди, чи бачився із ними, чи допомагав, сплачував аліменти, тобто нічим не підтверджено та не досліджено, а знову ж лише зіслались на слова обвинуваченого ОСОБА_8 .
Також у суду виникає сумнів у правдивості та дійсності слів обвинуваченого ОСОБА_8 , що і комісія бере до уваги, а саме, те що психологічною травмою і фактором, що супроводжувався імпульсивністю, послужило зокрема те, що потерпілий ОСОБА_9 обізвав його сестру «горбатою». Однак в судовому засіданні встановлено, що таке не відповідає дійсності і спростовується у даному конкретному випадку як показами самого обвинуваченого ОСОБА_8 , так і показами потерпілого ОСОБА_7 , та свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , котрі були безпосередніми очевидцями істинного виникнення інциденту і жоден із них не підтвердив вищенаведеної обставини, як підстави різкої поведінки обвинуваченого.
Також комісією не було враховано того факту, що потерпілі ОСОБА_9 та ОСОБА_7 ніколи із обвинуваченим не конфліктували, не мали до нього будь-якої агресії, а також не вчиняли дій, які б могли його реально образити, а лише відповіли обвинуваченому на образи. Крім того, сам обвинувачений, знаходячись у нетверезому стані, у приміщенні будинку належного потерпілому ОСОБА_7 , куди його ніхто не запрошував, поводився самовпевнено та зухвало, перший висловлював претензії та виражався в сторону потерпілих нецензурною лайкою, застосовуючи фізичну силу, у подальшому спровокував висловлення в його адрес слів «батрак та бомж», адже неодноразово повторював в адрес потерпілих даного вечора аналогічні висловлення, тому закономірним є той факт, що з метою збереження самооцінки останні відповіли йому у такий же спосіб, з конкретним, змістовним та у спокійному тоні обґрунтуванням таких висловів.
Також суд звертає увагу на той факт, що обвинувачений після висловлених у його сторону образ піднявся, вжив спиртне, а потім почав наносити потерпілим тілесні ушкодження, які продовжувались близько 15-20 хв., враховує тривалість у часі, кількість ударів та механізм їх спричинення, оскільки це був не один чи два спонтанних удари, а велика кількість, яка наносилась як руками так і ногами по тілу потерпілого, про що свідчить висновок експертизи визначення причин смерті ОСОБА_9 .
Відповідно до п. 23 ППВС України від 07 лютого 2003 року № 2 «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» до тяжкої образи слід відносити явно непристойну поведінку потерпілого, що особливо принижує гідність чи ганьбить честь винного чи близьких йому осіб.
Виходячи із вищевикладеного, суд вважає, що при визначенні комісією того фактору, що обвинувачений ОСОБА_8 на період вчинення кримінальних правопорушень перебував у стані сильного душевного хвилювання, комісією не враховано також способу життя обвинуваченого, соціальний статус, моральність та самооцінку, коло його друзів, співрозмовників чи зв`язків, особистих індивідуальних якостей, наявність агресивної поведінки при збільшені вжитих алкогольних напитків, а також провокацію самим обвинуваченим даного інциденту, тобто досліджувана та мотивувальна частина експертизи містить факти, які не відповідають фактичним обставинам справи, містять необгрунтовне пояснення, яке не узгоджується повній сукупності з іншими доказами, що суперечить п.п.33, 34 Порядку проведення судово-психіатричної експертизи № 397 від 08 жовтня 2001 року.
Таким чином, враховуючи вищенаведені обставини, суд не вважає, що обвинуваченого ОСОБА_8 могли образити слова потерпілих ОСОБА_7 , та ОСОБА_9 таким чином, щоби призвели до обмеження свободи усвідомлення і волевиявлення, а відтак сильного душевного хвилювання, та вважає, що правильним та справедливим із точки зору закону та потерпілої буде коли обвинувачений ОСОБА_8 понесе покарання за наслідки, які настали від дій обвинуваченого, повністю узгоджується із позицією ВСУ, яка висловлена у рішенні ВВСУ № 3-2001 ст. 12-13.
Крім того суд не бере до уваги клопотання захисника про те, що ряд доказів слід вважати недопустимими, оскільки слідчим не було створено групу, а відтак постанови які досліджувались у судовому засіданні про призначення експертиз, проведення огляду місця події проведені не уповноваженим на це слідчим, крім того обвинуваченому не відкривались усі матеріали кримінального провадження, не роз`яснювали процесуальні права, оскільки вказані у клопотанні обставини повністю спростовані наданими стороною обвинувачення матеріалами кримінального провадження.
За вказаних обставин суд приходить до переконання про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_8 в умисних діях, які виразились у вчиненні умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, а також умисному легкому тілесному ушкоджені і повністю погоджується із кваліфікацією органами досудового слідства дій за ч.2 ст. 121 та ч. 1 ст. 125 КК України.
При призначені покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд, у відповідності до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, котрий відповідно до ст. 12 КК України відносяться до тяжких злочинів, наслідків, що наступили, а саме смерть потерпілого, особу обвинуваченого, його вік, те, що він раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, по місцю проживання характеризується з позитивної сторони, на даний час ніде не працює, претензій виконком сільської ради до нього немає.
Також, суд при призначені покарання у відповідності до вимог ст. 67 КК України враховує обставину, що обтяжує покарання, а саме вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння, беручи до уваги обставини, що пом`якшують покарання, які на думку суду є емоційний стан обвинуваченого на висловлені у його адрес непристойні слова, думку потерпілих щодо призначення обвинуваченому покарання з урахуванням фактичних обставин справи, приходить до переконання, що обвинуваченому ОСОБА_8 слід призначити покарання за ч.2 ст. 121 КК України у виді позбавлення волі в межах санкції статті обвинувачення, за ч.1 ст. 125 КК України у виді громадських робіт які на підставі ст. 72 КК України перевести у позбавлення волі та на підставі ст. 70 КК України остаточно ОСОБА_8 призначити покарання у виді позбавлення волі, оскільки саме таке покарання відповідатиме меті його призначення, є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_8 залишити попередній тримання під вартою.
Початком відбуття покарання вважати 02 жовтня 2015 року з дня затримання.
Зарахувати обвинуваченому ОСОБА_8 в строк відбуття покарання строк перебування під вартою з 02 жовтня 2015 року по 22 вересня 2016 року, відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
В ході судового розгляду потерпілими ОСОБА_6 та ОСОБА_7 цивільного позову не заявлено.
Речові докази, а саме одяг ОСОБА_8 (джампер, штани, куртка), які знаходяться в сейф пакеті № 1969239, 1969247; одяг ОСОБА_7 (сорочка, куртка, штани) знаходяться в сейф-пакеті № 1969194; одяг ОСОБА_9 (куртка, штани, спортивна куртка, сорочка) знаходиться в сейф-пакеті № 1969238; одяг ОСОБА_11 (дві куртки, светр, сорочка, штани, кепка), які знаходяться в сейф-пакеті № 1969248; одяг ОСОБА_10 (светр, футболка, штани, пара гумових тапочок, пара напівчеревиків) знаходяться в сейф-пакеті № 1969249; тампони із змивами рук ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_19 , ОСОБА_10 та зрізи нігтів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_19 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , які знаходяться в сейф-пакеті № 0378209, здані до кімнати речових доказів Підволочиського ВП ГУНП в Тернопільській області повернути законним володільцям.
На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 368, 370,371,374 КПК України, суд, -
ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст. 121 та ч.1 ст. 125 КК України і призначити йому покарання :
-за ч.2 ст. 121 КК України у виді 7 років позбавлення волі.
-за ч.1 ст. 125 КК України у виді 200 годин громадських робіт.
На підставі ст. 72 КК України перевести менш суворий вид покарання у більш суворий із розрахунку: одному дню позбавленню волі відповідають вісім годин громадських робіт і остаточно призначити 25 днів позбавлення волі.
На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточну міру покарання ОСОБА_8 призначити у виді 7 (семи) років позбавлення волі.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_8 залишити попередній тримання під вартою.
Початком відбуття покарання вважати 02 жовтня 2015 року з дня затримання.
Зарахувати обвинуваченому ОСОБА_8 в строк відбуття покарання строк перебування під вартою з 02 жовтня 2015 року по 22 вересня 2016 року, відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
В ході судового розгляду потерпілими ОСОБА_6 та ОСОБА_7 цивільного позову не заявлено.
Речові докази, а саме одяг ОСОБА_8 ( джампер, штани, куртка), які знаходяться в сейф пакеті № 1969239, 1969247; одяг ОСОБА_7 (сорочка, куртка, штани) знаходяться в сейф-пакеті № 1969194; одяг ОСОБА_9 (куртка, штани, спортивна куртка, сорочка) знаходиться в сейф-пакеті № 1969238; одяг ОСОБА_11 (дві куртки, светр, сорочка, штани, кепка), які знаходяться в сейф-пакеті № 1969248; одяг ОСОБА_10 (светр, футболка, штани, пара гумових тапочок, пара напівчеревиків) знаходяться в сейф-пакеті № 1969249; тампони із змивами рук ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_19 , ОСОБА_10 та зрізи нігтів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_19 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , які знаходяться в сейф-пакеті № 0378209, здані до кімнати речових доказів Підволочиського ВП ГУНП в Тернопільській області повернути законним володільцям.
На вирок може бути подано апеляцію до апеляційного суду Тернопільської області через Підволочиський районний суд протягом 30-ти днів з моменту його проголошення, а засудженому, який перебуває під вартою протягом цього ж строку з моменту вручення копії судового рішення.