Справа №705/5532/16-к
1-в/705/1894/16
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 вересня 2016 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області
в складі: головуючої судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтава, проживаючого до арешту за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше судимого, по даній справі засудженого 13.09.2013 Лохвицьким районним судом Полтавської області за ч.2 ст.121 КК України до 7 років позбавлення волі, про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким,
ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, у якому зазначив про те, що законом передбачено дві підстави для застосування заміни невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням: формальна відбуття певної частини строку покарання; оціночна доведення того, що засуджений став на шлях виправлення. Досліджуючи матеріали його особової справи, можна дійти до висновку, що мета виправлення за оціночною підставою застосування заміни невідбутої частини покарання більш м`яким в даному випадку ним досягнена. За таких обставин просив суд розглянути питання про застосування відносно нього заміни невідбутої частини покарання більш м`яким.
Представник СВК № 92 ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, на адресу суду продав письмову заяву, у якій просить суд справу слухати у відсутність їх представника, клопотання підтримує та просить суд його задовольнити.
Засуджений ОСОБА_4 будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду клопотання в судове засідання доставлений не був. Надав до суду заяву, згідно з якою клопотання просив задовольнити та слухання справи провести без його участі.
Відповідно до ч. 4 ст. 539 КПК України, неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання, не перешкоджає проведенню судового розгляду.
Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання. При цьому вказав, що згідно наявної в особовій справі характеристики від 04.08.2016 ОСОБА_4 до роботи відноситься посередньо, норм виробітку не виконує, не завжди виконує передбачені законом вимоги персоналу установи. За час відбування покарання мав 5 стягнень та заохочувався лише 2 рази за 4 роки. За таких обставин підстав вважати, що ОСОБА_4 став на шлях виправлення не має.
Суд, вислухавши осіб, які беруть участь у розгляді справи, вивчивши письмові матеріали подання та особової справи, вважає, що подання задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Згідно ст. 82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком.
Законом передбачено дві умови, необхідні для заміни невідбутої частини покарання більш м`яким: впевненість, що засуджений став на шлях виправлення, та фактичне відбуття ним, передбаченої ч.4 ст. 82 КК України частини строку покарання.
Підставою для заміни невідбутої частини покарання більш м`яким є такий ступінь виправлення засудженого, при якому подальше його виправлення стає можливим при застосуванні більш м`якого виду покарання ніж те, яке призначене вироком суду. Така можливість зумовлюється тим, що особистість засудженого, його відношення до виконання обов`язків свідчать про успішний перебіг процесу виправлення.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 засуджений 13.09.2013 вироком Лохвицького районного суду Полтавської області за ч.2 ст.121 КК України до 7 років позбавлення волі. Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 10.05.2016 на підставі ч.5 ст.72 КК України зараховано в строк відбування покарання в установах попереднього ув`язнення період з 26.10.2012 по 19.11.2013 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання: 26.10.2012. Кінець строку відбування покарання: 03.10.2018.
Під час утримання в СІЗО м. Полтава характеризувався негативно, допустив порушення режиму утримання за що мав 4 стягнення накладеними правами начальника СІЗО, які погашені у встановленому законом порядку, заохочень не мав, до праці не залучався. Крім того, має одне стягнення правами начальника СІЗО м. Черкаси, яке погашено.
З 17.01.2014 року відбуває покарання в Старобабанівській виправній колонії № 92 Черкаської області де був днювальним відділення. До свої обов`язків ставився сумлінно, старанно за що має 2 заохочення накладене правами начальника колонії, стягнень не має. З 12.05.2016 переведений на відділення №1, де працевлаштований на виробництві установи, до роботи відноситься посередньо, норми виробітку не виконує. В середовищі засуджених не конфліктний, підтримує рівні взаємовідносини з засудженими як з негативною так і з позитивною спрямованістю. Не завжди виконує передбачені законом вимоги персоналу установи. Не завжди приділяє увагу необхідності дбайливого ставлення до майна установи і предметів, якими користується. Не завжди виконує передбачені законом вимоги персоналу установи. Не уникає виконання робіт з самообслуговування. Не завжди дотримується вимог пожежної безпеки. Згідно з висновком характеристики, затвердженої 04.08.2016 начальником Старобабанівської виправної колонії (№92) управління ДПтСУ в Черкаській області, засуджений ОСОБА_4 не довів своє виправлення, у зв`язку з чим адміністрація виправної колонії дійшла до висновку, що до вказаної особи не може бути застосована заміна невідбутої частини покарання більш м`яким.
З урахуванням наведеного, враховуючи характер вчиненого злочину, відношення до вчиненого засудженого та його поведінку за весь час відбування покарання за вироком Лохвицького районного суду Полтавської області від 13.09.2013, суд вважає, що засуджений ОСОБА_4 на шлях виправлення не став, а тому клопотання задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного та керуючись ст. 82 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд
В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого 13 вересня 2013 року Лохвицьким районним судом Полтавської області за ч.2 ст.121 КК України до 7 років позбавлення волі, про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Черкаської області через Уманський міськрайонний суд Черкаської області протягом семи днів з дня її проголошення, а засудженим протягом 7 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_1