АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/772/16 Справа № 199/4154/16-к Слідчий суддя - ОСОБА_1 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2016 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

При секретарі ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

третьої особи, щодо майна якої вирішується

питання про арешт ОСОБА_7

представника третьої особи, щодо майна якої

вирішується питання про арешт ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Амур - Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 14 червня 2016 року про відмову в арешті майна, -

ВСТАНОВИЛА:
В апеляційній скарзі прокурор порушує питання про скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді Амур Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 14.06.2016 р. про відмову в арешті майна та постановлення нової ухвали, якою накласти арешт на нерухоме майно металевий ангар площею 24х12 м, розташований по АДРЕСА_1 , з метою запобігання можливості його використання та відчуження.

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді клопотання старшого слідчого СВ АНД ВП ДВП ГУ НП в Дніпропетровській області про арешт майна було залишене без задоволення.

Обґрунтовуючи прийняте рішення, слідчий суддя зазначив, що клопотання слідчого не підлягає задоволенню та є передчасним, оскільки у відповідному кримінальному провадженні жодній особі не повідомлено про підозру, а отже відповідно до кримінального процесуального законодавства, за таких обставин відсутні підстави для арешту майна.

Обґрунтовуючи вимоги своєї апеляційної скарги, апелянт зазначає, що вказана ухвала слідчого судді підлягає скасуванню у зв`язку з неправильним застосуванням кримінального процесуального законодавства.

Вказує, що в ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_7 самовільно зайняв та використовує для комерційної діяльності металевий ангар площею 24х12 м, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що відповідно до інвентарної картки знаходиться на балансі відділу комунального господарства АНД районної у місті Дніпропетровську ради. Таким чином, цей об`єкт є предметом, щодо якого вчиняються неправомірні дії, а отже речовим доказом, арешт на який може бути накладений безвідносно до його належності конкретній особи.

Заслухавши суддю-доповідача; прокурора, що апеляційну скаргу підтримав; ОСОБА_7 та його представника, які проти задоволення апеляційної скарги заперечували; дослідивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому зазначеним Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:
1)існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;

2)потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;

3)може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 р. у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Як вбачається з наданих матеріалів, кримінальне правопорушення, у зв`язку з розслідуванням якого слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, полягає у тому, що невідома особа самовільно зайняла металевий ангар, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , вчинивши тим самим кримінальне правопорушення, передбачене ст. 356 КК України, - самоправство.
Разом з тим, належність права власності на згаданий металевий ангар певній особі наданими матеріалами належною мірою не підтверджується. Так, належні правовстановлюючі документи, передбачені законодавством, на даний об`єкт, що згідно клопотанню слідчого є нерухомим майном, відсутні як в ОСОБА_7 , так і у ВКГ АНД районної у м. Дніпропетровську ради, якого слідчий зазначає як власника цього майна.
Крім того, з наданої слідчим копії інвентарної картки обліку основних засобів (а.с. 6), яка правовстановлюючим документом не є, вбачається, що нею обліковується АНД райкомунгоспом ангар металевий по АДРЕСА_1 , в той час як згідно технічному паспорту на виробничий будинок (а.с. 42-53), ОСОБА_7 використовується тимчасова споруда ангар літ. Б-1 за іншою адресою, а саме по АДРЕСА_1 .
На даний час у провадженні АНД районного суду м. Дніпропетровська перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_7 до ВКГ АНД районної у м. Дніпропетровську ради про визнання права власності на ангар, що перебуває у його користуванні, а отже право власності на це майно є предметом цивільно-правового спору, що вирішується судом у встановленому порядку.
Також приймається до уваги, що необхідним елементом складу розслідуваного кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України, є заподіяння значної шкоди інтересам громадянина, державним чи громадським інтересам, або інтересам власника. Разом з тим, з наданих матеріалів не вбачається, якому саме суб`єкту заподіяна шкода, в чому вона полягає, яким є її розмір та чи є він значним.
З урахуванням наведеного колегія суддів доходить висновку про те, що слідчим та прокурором не доведене існування підозри у вчиненні кримінального правопорушення, достатньо обґрунтованої для вжиття забезпечувального заходу у виді арешту майна, а клопотання слідчого є передчасним та задоволенню не підлягає.
Доводи апеляційної скарги прокурора щодо безпідставності висновку слідчого судді про неможливість арешту майна, яке не належить підозрюваному, обвинуваченому, особі яка несе цивільну відповідальність за дії підозрюваного, обвинуваченого, неосудної особи, що вчинила суспільно небезпечне діяння, є слушними зважаючи на те, що дійсно згідно ч. 3 ст. 170 КПК України арешт з метою збереження речових доказів накладається на майно будь-якої особи, за умови відповідності його критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Разом з тим, зважаючи на викладені вище обставини, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора та скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді, яка є вірною по суті.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 131, 132, 170-173, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Амур - Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 14 червня 2016 року про відмову в арешті майна залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3