В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 274/681/15-к
Провадження № 1-кп/0274/49/16
м. Бердичів
28.09.2016 року Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області у складі головуючого-судді ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Бердичева кримінальне провадження № 274/681/15-к по обвинуваченню:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця с.Майдан Копищанський Олевського р-ну Житомирської області, громадянина України,не працюючого, одруженого. маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до ст. 89 КК України не судимого,
за ч. 3 ст. 407 КК України,
за участю:
прокурора ОСОБА_4 ;
захисника - ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
В с т а н о в и в :
20 березня 2014 року солдат ОСОБА_3 був призваний ІНФОРМАЦІЯ_2 на військову службу за мобілізацією на особливий період та направлений для подальшого проходження служби до військової частини НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_2 ).
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_3 (польова пошта НОМЕР_2 ) № 60 від 20 березня 2014 року солдата ОСОБА_3 зараховано до списків особового складу частини та того ж дня, наказом командира військової частини НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_2 ) № 2 солдата ОСОБА_3 призначено на посаду слюсара-маляра відділення розбірково-складальних робіт ремонтного взводу автомобільної техніки ремонтної роти.
Згідно ст.ст. 17, 65 Конституції України визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком громадян України; ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначають, що військовий обов`язок встановлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення Збройних Сил України військовослужбовцями.
Під час проходження військової служби солдат ОСОБА_3 відповідно до положень Військової присяги та вимог ст.ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок та вимоги військових статутів.
Однак, солдат ОСОБА_3 , під час проходження військової служби у Збройних Силах України, в порушення вищезазначених нормативно-правових актів вирішив стати на злочинний шлях та ухилитися від військової служби.
Реалізуючи задумане, 29 березня 2014 року, у не встановлений слідством час. військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_2 ) солдат ОСОБА_3 , в порушення вимог ст.ст. 17, 65, 67 Конституції України, ст.ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом та з метою ухилення від проходження військової служби, знаючи про те, що він повинен проходити військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період без дозволу командування та інших поважних причин, незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності та самовільно залишив територію військової частини НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_2 ), яка знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , та до 16 травня 2014 року проводив час на власний розсуд, службові обов`язки не виконував.
Кримінальна відповідальність за вчинення злочину, у вчиненні якого ОСОБА_3 визнається винним, передбачена ст.407 ч.3 КК України.
В судовому засіданні ОСОБА_3 вину у вчиненні злочину визнав повністю та показав, що в березні 2014 року він був мобілізований Олевським військоматом. Проходив військову службу у двадцять шостій артбригаді в АДРЕСА_2 . Через 10 днів здав форму та повернувся до дому, де проживав із сім"єю, займався господарством. Потім на адресу сіської ради прийшов лист з військової частини про необхідність з"явитися на службу. Він повернувся до військової частини, продовжував служити до 08.03.2015 року. У вчиненому розкаюється
Крім визнання вини обвинуваченим, його вина у вчиненні злочину стверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.
Так, відповідно до витягу з наказу командира військової частини № 2 від 20.03.2014 року рядового ОСОБА_3 відповідно до мобілізаційного плану призначено на посаду слюсара-маляра відділення розбірково-складальних робіт ремонтного взводу автомобільної техніки ремонтної роти (а.п.14).
Згідно витягу з наказу командира військової частини польова пошта А НОМЕР_4 № 60 від 20.03.2014 року ОСОБА_3 призвано та зараховано до особового складу частини, на всі види забезпечення, направлено для відпрацювання завдань з бойової підготовки на полігон частини АДРЕСА_3 та зараховано на котлове забезпечення частини. (а.п.15).
Згідно витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 68 від 01.04.2014 року військовозобов"язаний ОСОБА_3 , який знаходився в частині на час проведення мобілізації в особливий період, вважається таким, що самовільно залишив частину, знятий з котлового забезпечення частини з 02.04.2014 року. (а.п.16).
Згідно витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 31 від 16.05.2014 року військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період рядовий ОСОБА_3 , що прибув до частини після самовільного залишення частини, відправлений на полігон частини ( АДРЕСА_3 ) для продовження бойового злагодження та зарахований на котлове забезпечення частини з 17.05.2014 року. (а.п.17).
Згідно витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 84 від 25.07.2014 року військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період рядового ОСОБА_3 , призначено на посаду номера обслуги четвертої обслуги другого гаубичного самохідно-артилерійського взводу третьої гаубичної самохідно-артилерійської батареї першого гаубичного самохідно-артилерійського дивізону. (а.п. 18).
Відповідно до листа ТВО Командира військової частини - польова пошта НОМЕР_2 вих. № 114 від 10.04.2014 року про військовослужбовців призваних на військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період та які самовільно залишили розташування військової частини, серед яких ОСОБА_3 , повідомлено Житомирського прокурора з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері (а.п.19-20).
Згідно протоколу огляду документів від 22.05.2014 року та копії книги тимчасово відсутнього та тимчасово прибулого особового складу за формою 5 по номенклатурі 2014 року №18 том 2, під порядковим номером 82 у вказаній книці міститься запис про самовільне залишення ОСОБА_3 військової частини 02.04.2014 року (а.п. 21-28).
Відповідно до листа Командира військової частини НОМЕР_5 про проходження військово-лікарської комісії щодо визначення ступеню придатності до військової служби військовослужбовців за призивом під час мобілізації на особливий період; ОСОБА_3 не звертався, не лікувався, ВЛК не проходив. (а.п. 35).
Оцінюючи докази в їх сукупності, суд знаходить вину обвинуваченого ОСОБА_3 в самовільному залишенні військовослужбовцем військової частини без поважних причин тривалістю понад один місяць доведеною та кваліфікує його дії за ст. 407 ч.3 КК України.
Обираючи вид і міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що помякшують та обтяжують покарання.
Суд враховує, що обвинувачений вчинив злочин, який відповідно до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, ОСОБА_3 раніше до кримінальної відповідальності притягувався, однак судимість погашена, за місцем проходження служби та за місцем проживання характеризується позитивно, одружений, має двох неповнолітніх дітей, вину у вчиненні злочину визнав повністю.
Обставинами, що відповідно до ст.66 ч.1п.1 КК України, помякшують покарання ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 суд не встановив.
На підставі викладеного, суд приходить до висновку про призначення покарання ОСОБА_3 у виді позбавлення вол на мінімальний строк, передбачений санкцією ст. 407 ч.3 КК України.
В той же час, враховуючи обставини справи, особу винного, тяжкість злочину, те, що обвинувачений після повернення до військовї часнити продовжив військову службу до часу демобілізації, суд приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_3 без відбування покарання, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.
На думку суду саме призначене покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.
Процесуальні витрати в провадженні відсутні.
Керуючись ст. ст. 369- 371, 373, 374 КПК України, суд -
У Х В А Л И В :
Визнати винуватим ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ст.407 ч.3 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк 2 ( два) роки.
На підставі ст.75, ст.76 ч.1 п.п.2,3, КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку 1(один) рік не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обовязки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_3 не обирати.
Вирок суду може бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: