АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/751/16 Справа № 192/2283/16-к Слідчий суддя - ОСОБА_1 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2016 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

При секретарі ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

представника третьої особи, щодо

майна якої вирішується питання про арешт ОСОБА_7

слідчого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, - ОСОБА_9 , - на ухвалу слідчого судді Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 14 червня 2016 року про арешт тимчасово вилученого майна, -

ВСТАНОВИЛА:
В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 порушує питання про скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 14.06.2016 р. про накладення арешту на автомобіль «Mercedes Benz» - 1722, державний знак НОМЕР_1 .

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді від 14.06.2016 р. клопотання слідчого СВ Солонянського ВП ГУ НП в Дніпропетровській області про арешт тимчасово вилученого майна було задоволене, накладено арешт автомобіль «Mercedes Benz» - 1722, державний знак НОМЕР_1 , та деревину, яка знаходиться в кузові вказаного автомобіля, з накладанням заборони на розпорядження та користування вказаним рухомим майном та деревиною.

Обґрунтовуючи прийняте рішення, слідчий суддя зазначив, що матеріали кримінального провадження можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, а тому є підстави вважати, що автомобіль, який було вилучено 12 червня 2016 року, разом з фрагментами спиляних дерев може зберегти на собі сліди злочину, а отже застосування заходів забезпечення кримінального провадження є виправданим. Зазначив, що слідчим під час розгляду клопотання було доведено існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення передбаченого ст. 246 КК України, а доводи володільця автомобіля про його непричетність до вчиненого злочину зводяться до його суб`єктивної оцінки досліджуваної події, зацікавленості у відсутності перешкод у володінні та користування автомобілем, та не містять підстав для відмови у задоволення клопотання слідчого.

Обґрунтовуючи вимоги своєї апеляційної скарги, адвокат ОСОБА_10 зазначає, що рішення слідчого судді є необґрунтованим та незаконним, арешт був накладений з порушенням вимог процесуального закону.

Так, на думку апелянта, за змістом диспозиції ст. 246 КК України будь-який автомобіль не може бути знаряддям або засобом вчинення відповідного кримінального правопорушення, а також арештований автомобіль «Mercedes Benz» - 1722, державний знак НОМЕР_1 , не містить на собі будь-яких слідів злочину та іншої інформації, що може бути використана як доказ.

Зазначає, що судом було прийняте рішення про арешт майна за відсутності об`єктивних даних про те, що незастосування таких заходів призведе до його зникнення, втрати, знищення тощо, а також не було взято до уваги вимог ч. 4 ст. 173 КПК України щодо застосування способу арешту майна, мінімально обтяжливого для його власника та інтересів інших осіб.

Заслухавши суддю-доповідача; апелянта, що апеляційну скаргу підтримав; думку прокурора, який проти задоволення апеляційної скарги заперечував; дослідивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому зазначеним Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, а також для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Як вбачається з наданих матеріалів, близько 23:30 годин 11.06.2016 р. у лісосмузі, розташованій біля с. Гончарка Солонянського району Дніпропетровської області, було виявлено пеньки нещодавно спиляних дерев та три купи попиляних колод дерев різної висоти та діаметру, а на грунтовій дорозі між зазначеною лісосмугою та полем вантажний автомобіль «Mercedes Benz» - 1722, державний знак НОМЕР_1 , кузов якого був заповнений попиляною деревиною різних порід у виді колод різної довжини та діаметру.

На цій підставі 12.06.2016 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань було внесено за № 0000442 відомості про вчинене невстановленими особами кримінальне правопорушення, передбачене ст. 246 КК України, у межах розслідування якого за клопотанням слідчого було постановлено оскаржувану ухвалу слідчого судді про арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Кримінальна відповідальність за ст. 246 КК України настає за незаконну порубку дерев і чагарників у лісах, захисних та інших лісових насадженнях, що заподіяло істотну шкоду, а також вчинення таких дій у заповідниках або на територіях та об`єктах природно-заповідного фонду, або в інших особливо охоронюваних лісах. Об`єктивна сторона цього кримінального правопорушення полягає у: повному відокремленні дерева або чагарника від кореня будь-яким способом (спилювання, зрубування, повалення транспортним засобом тощо); та/або викорчовуванні - видаленні деревостану з корінням; та/або пошкодженні дерева або чагарника до стану припинення росту (наприклад, відокремлення основних гілок від стовбура дерева, глибокі насічки на стовбурі дерева). У випадку кваліфікації за ознакою заподіяння істотної шкоди, що має місце у даному випадку, цей злочин є закінченим з моменту заподіяння такої шкоди, тобто досягнення необхідного обсягу порубки.

Аналізуючи доводи апеляційної скарги з урахуванням вищенаведених обставин, колегія суддів погоджується з посиланням апелянта на те, що наступні дії з незаконно порубленою деревиною, в тому числі її складування, завантаження, транспортування тощо, складом кримінального правопорушення, передбаченого ст. 246 КК України, не охоплюються та виходять за його межі, а отже арештований автомобіль «Mercedes Benz» - 1722, державний знак НОМЕР_1 , як такий не є знаряддям або предметом вчинення цього злочину та не несе на собі його слідів, а тому не відповідає ознакам речового доказу, встановленим ст. 98 КПК України, і не може бути арештований на підставі п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.

Також, зважаючи на положення ч. 4 ч. 6 ст. 170 КПК України, відсутні підстави для арешту цього автомобіля з метою забезпечення конфіскації як виду покарання або спеціальної конфіскації, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, оскільки не вбачається, що цей автомобіль належить особі, яка є підозрюваним, обвинуваченим, засудженим у даному кримінальному провадженні, або особі, до якої пред`явлений цивільний позов.

З урахуванням наведеного колегія суддів доходить висновку про обґрунтованість апеляційної скарги та вважає за необхідне її задовольнити, оскаржувану ухвалу суду скасувати в частині накладання арешту на автомобіль «Mercedes Benz» - 1722, державний знак НОМЕР_1 , та постановити у цій частині нову ухвалу, якою у клопотанні слідчого щодо арешту цього автомобіля відмовити.

Підстав для скасування арешту майна в частині попиляної деревини колегія суддів не вбачає зважаючи на те, що у цій частині ухвала слідчого судді апелянтом не оскаржується, а також це майно відповідає критеріям, встановленим ст. 98 КПК України для речового доказу, та може бути предметом конфіскації як виду покарання згідно санкції ст. 246 КК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 98, 131, 132, 170-173, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 14.06.2016 р. про арешт тимчасово вилученого майна скасувати в частині накладення арешту на автомобіль «Mercedes Benz» - 1722, державний знак НОМЕР_1 .
Постановити у цій частині нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання слідчого СВ Солонянського ВП ГУНП в Дніпропетровській області відмовити в частині накладення арешту на автомобіль «Mercedes Benz» - 1722, державний знак НОМЕР_1 .
В решті ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3