Справа № 282/374/16
Провадження № 1-кп/282/36/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 червня 2016 року
смт.Любар

Любарський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді : ОСОБА_1

за участю секретаря судових засідань : ОСОБА_2

за участю прокурора : ОСОБА_3

захисника : ОСОБА_4

обвинуваченої : ОСОБА_5

потерпілої: ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в смт.Любар обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000561 від 24.12.2015 року, відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, з базовою загальною середньою освітою, одруженої, непрацюючої, раніше не судимої, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
24.12.2015 року близько 12 години ОСОБА_5 , перебуваючи на своїй присадибній ділянці по АДРЕСА_1 у ході словесної суперечки, яка виникла на ґрунті довготривалих особистих неприязних відносин із ОСОБА_6 , що в свою чергу перебувала на своїй присадибній ділянці по АДРЕСА_1 , розуміючи протиправність своїх дій, взявши камінь, який лежав на землі, умисно з метою спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 кинула його в останню, поціливши їй в голову.

Внаслідок своїх протиправних дій ОСОБА_5 умисно спричинила ОСОБА_6 тілесне ушкодження у вигляді підшкірної гематоми волосяної частини голови, садно лобної ділянки голови, які згідно висновку експерта № 1 від 25.12.2015 року за №844 відносяться до легкого ступеня тяжкості тілесних ушкоджень без короткочасного розладу здоров`я.

Дії ОСОБА_5 , які виразилися в заподіянні умисних легких тілесних ушкоджень, органом досудового розслідування кваліфіковано правильно за ч. 1 ст. 125 КК України .

В судовому засіданні потерпіла по кримінальному провадженню ОСОБА_6 пояснила, що 24.12.2015 року біля 12 години вона була в себе на городі прибирала листя на своїй земельній ділянці. Обвинувачена була в себе біля хліва. Перед цими подіями приходив землевпорядник з сільської ради та помітили межі нитками, які порвали. Потім ОСОБА_5 затіяла сварку, взяла камінця і попала їй в голову, однак на це потерпіла не відреагувала. Свідків при цьому не було. Кров капала і вона пішла в сільську раду, але там нікого не було і повернувшись її син викликав швидку допомогу, оскільки він бачив на ній кров. Обвинувачену вона не провокує. Вибачення ОСОБА_5 у неї не просила. Відстань була десь 5 метрів.

Обвинувачена ОСОБА_5 в судовому засіданні свою вину у вчиненому визнала, щиро розкаялась . Пояснила, що 24.12.2015 року біля 12-00 години вона вийшла з хати на двір і побачила як ОСОБА_6 обрізала нитку, якою помічено межу та зробила зауваження, на що остання кинула в неї землею, а вона в неї камінцем. Це тривало біля 3-5 хвилин. Це бачила сусідка ОСОБА_7 (свідок по справі), яка була від нас десь за 100-150 метрів. Між нею та ОСОБА_6 було десь 5 метрів. Землемір з депутатом приходили і помірявши земельну ділянку натягнули нитку. На її думку вказана нитка не варта того, щоб кидати в людину камінцем. У них з потерпілою були завжди неприязні відносини, ще з її дитинства. До вказаного конфлікту не мирилися. ОСОБА_6 землею кинула в неї в область грудей. А вона у відповідь взяла камінь та кинула в потерпілу, крові на ній не бачила, пообзивали одна одну тай порозходились по домівках. Вона не намагалась помиритись бо потерпіла їй неприємна. Куди саме попала камінцем не бачила кидала у відповідь.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що вона проживає по сусідству з учасниками даної справи. З потерпілою в неприязних відносинах, а з обвинуваченою ні. Дати не пам`ятає біля 12 години вона винесла помиї на город. Була гучна розмова між обвинуваченою та потерпілою і вона бачила, як ОСОБА_6 кинула в ОСОБА_5 землею, а остання у відповідь кинула камінцем. Це було зимою снігу не було в грудні 2015 року. Межує з ОСОБА_6 , а потім з ОСОБА_5 відстань десь 50 метрів. Потерпіла і обвинувачена були між собою за 3-5 метрів одна від одної. Вони стояли одна до одної обличчям і щось говорили. До кінця вона не стояла. Потерпіла кинула 1 раз і обвинувачена теж 1 раз. Вона там була не більше 5 хвилин.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив, що він є сином потерпілої і з обвинуваченою вони у неприязних стосунках. В грудні 2015 року він був в себе на дворі, а мати пішла на город спалити листя. Потім почув крики та вискочив на город, а мати йшла навпроти до нього і в неї була розбита голова, а ОСОБА_5 , стояла біля сараю та обзивала маму. Як кидала камінцем обвинувачена він не бачив, але бачив останнього на городі він був 10-15 см довжиною і 5см шириною (приблизно). Він зателефонував в міліцію, яка приїхала та викликала з сільської ради людину та почали розбиратись. Він проживає з матір`ю і в той день до інциденту на ній тілесних ушкоджень не було. Маму на городі йому не було видно. Камінець був сірого кольору. Відстань до Рачок була до 15 метрів. На її образи вони не реагували. Суперечка була біля 1 хвилини. Він не бачив як обвинувачена забирала камінець. Сварка почалась за нитку на межі.

Свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснили, що в грудні 2015 року до них у сільську раду прийшла працівник поліції ОСОБА_11 і запросила бути понятими в домогосподарстві ОСОБА_6 , у якої з правої сторони ( біля виска) була кров. З її слів її побила ОСОБА_5 кинувши в неї якийсь предмет. Це все було після обіду біля 14-00 годин. Ще був присутній син потерпілої ОСОБА_8 . Обвинуваченої в той момент там не було. Швидка допомога при них не викликалась та не приїжджала. Обвинувачена і потерпіла постійно перебувають у неприязних відносинах, з яких причин їм невідомо.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснив, що він являється сільським головою і в той день коли відбувались вказані вище події то його не було у селі. Вже потім ОСОБА_9 та ОСОБА_10 йому розповіли, що їх викликали в якості понятих. ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на протязі декількох років перебувають у неприязних стосунках, однак чому не може зрозуміти.

ОСОБА_5 в судовому засіданні підтвердила, що завдала тілесних ушкоджень ОСОБА_6 кинувши в неї камінцем в процесі сварки.

Об`єктивно пояснення обвинуваченої, потерпілої та свідків підтверджуються висновком експерта №1 від 25.12.2015 року за № 844, із змісту якого видно, що у ОСОБА_6 виявлено підшкірну гематому волосяної частини голови, садно лобної ділянки голови. Вказані тілесні ушкодження могли утворитися за обставин та в термін, що вказані в постанові про призначення експертизи і відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. При падінні з висоти власного зросту утворитися не могли.

Враховуючи, що показання обвинуваченої, потерпілої та свідків не містять значних протиріч узгоджуються між собою, підтверджені висновком експерта, то суд вважає їх достовірними, а тому бере їх в основу вироку по справі.

Аналізуючи зібрані докази, суд дійшов висновку, що обвинувачена ОСОБА_5 скоїла умисне легке тілесне ушкодження, тобто кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 125 КК України.

Обираючи міру покарання обвинуваченій суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості, та дані про його особу.

За місцем проживання ОСОБА_5 характеризується посередньо, вперше притягується до кримінальної відповідальності.

Обставини, що пом`якшують її відповідальність відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_5 є вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Судові витрати по кримінальному провадженні відсутні.

Долю речових доказів вирішити згідно ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 100, 368, 370- 371, 373- 374, 392 КПК України суд,-

У Х В А Л И В :
ОСОБА_5 визнати винною у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України і призначити їй покарання у виді 120 годин громадських робіт.

Запобіжний захід до ОСОБА_5 не обирався.

Речовий доказ : паперовий пакет з марлевим тампоном із змивами речовини бурого кольору ззовні схожої на кров, який поміщено на зберігання до кімнати тимчасового зберігання доказів Любарського ВП Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області знищити.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Житомирської області через Любарський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляції, а в разі подачі апеляції - після розгляду справи апеляційною інстанцією, якщо його не скасовано.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченій та прокурору.

Суддя ОСОБА_1