Справа № 703/3466/16-к

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 жовтня 2016 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
представника
потерпілого ОСОБА_4 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла справу про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Телепине Кам`янського району Черкаської області, а жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, одруженого, раніше судимого:
- 29 грудня 2001 року Смілянським міським судом Черкаської області за ч.1 ст. 122, ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 186, ч.4 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі;
-28 грудня 2005 року Смілянським міськрайсудом Черкаської області за ч.1 ст. 122 КК України на 2 роки позбавлення волі з іспитовим стоком 2 роки;
-14 травня 2010 року тим же судом за ч.1 ст. 395 КК України на 3 місяці арешту;
-8 квітня 2013 року тим же судом за ч.1 ст. 309 КК України на 2 роки позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік;
12 грудня 2013 року тим же судом за ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 309 КК України на 2 роки 3 міс. позбавлення волі. Звільнений 7 лютого 2015 року,
за ч.3 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України,
в с т а н о в и в:
Білостоцький 31 серпня 2016 року близько 13 год. перебуваючи на 213 км. Пк.3 ст. ім.. Т.Г. Шевченка Одеської залізниці в м. Сміла, шляхом вільного доступу, таємно намагався викрасти контрольну точку виміру зміщення колії З-2559, вартістю 207 грн. 40 коп. але, з причин, що не залежали від його волі, не вчинив усіх необхідних дій для доведення злочину до кінця, оскільки був помічений та затриманий працівниками Шевченківської дистанції колії Одеської залізниці.
Разом з обвинувальним актом на затвердження до суду надійшла угода від 23 вересня 2016 року про примирення між підозрюваним та потерпілим (далі угода), згідно якої підозрюваному повинне бути призначене покарання за ч.3 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України у виді 2 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки.
Вислухавши представника потерпілого і обвинуваченого, які просять затвердити вказану угоду, та прокурора який проти затвердження угоди не заперечує, суд вважає, що така угода підлягає затвердженню з наступних підстав:
Злочин, вчинений ОСОБА_6 , відносяться до категорії середньої тяжкості і його дії слідством правильно кваліфіковані за ч.3 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України.
При укладенні угоди її сторонами враховані ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину, як обтяжуючу покарання обставину рецидив злочинів, так і пом`якшуючі покарання обставини: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочин та його тяжкий матеріальний стан, особу обвинуваченого. Покарання сторонами визначене в межах ч.3 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України.
Перед затвердженням угоди суд з`ясував, що обвинувачений і потерпілий правильно розуміють права, надані їм Законом, наслідки укладання та затвердження угоди, характер обвинувачення і обов`язок прокурора доводити кожну обставину щодо кримінального правопорушення, визначений ними вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до обвинуваченого у разі затвердження угоди судом.
Суд також переконався, що укладення угоди між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Враховуючи викладене, суд вважає за можливе угоду затвердити.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.370,469,471,473-475 КПК України, суд,
з а с у д и в:
Затвердити угоду від 23 вересня 2016 року про примирення між ПАТ «Українська залізниця» та підозрюваним ОСОБА_5 , якого визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання, згідно з вказаною угодою, у виді 2 років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити Білостоцького від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом дворічного іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.
Згідно п.п.2,3 ч.1 ст. 76 КК України, зобов`язати його:
1) не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу
кримінально - виконавчої інспекції;
2) повідомляти цю інспекцію про зміну місця проживання та роботи.
Речові докази, передані на зберігання Шевченківській дистанції колії (а.п.19) - залишити їй належністю.
На вирок можуть бути подані апеляції до апеляційного суду Черкаської області через міськрайсуд протягом 30 днів з моменту його проголошення лише з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.
Головуючий: ОСОБА_7