Дата документу Справа № 325/292/16-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження №11-кп/778/997/16 Головуючий в 1-й інстанції
Єдиний унікальний №325/292/16-к ОСОБА_1
Категорія: ст.15 ч.3, ст.186 ч.1 КК України Доповідач у 2-й інстанції
ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 липня 2016 року м.Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області в складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю:
прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000092, за апеляційною скаргою першого заступника прокурора Запорізької області на вирок Приазовського районного суду Запорізької області від 05 квітня 2016 року відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Мелітополя Запорізької області, громадянина України, із неповною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 12 вересня 1996 року Мелітопольським міським судом Запорізької області за ч.1 ст.142 КК України (1960р.) до 8 років позбавлення волі; звільнений 30.01.2001р. умовно-достроково на невідбутий строк 5 місяців 27 днів;

- 25.11.2005 року Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області за ч.5 ст.185, ч.1 ст.309 КК України, на підставі ст.ст.69, 70, 71 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі; звільнений 01.06.2007р. по відбуттю покарання;

- 30.01.2008р. Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області за ч.2 ст.185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі; звільнений 13.05.2010р. у зв`язку з відбуттям покарання (судимість погашена, але зазначена для обчислення строків погашення попередніх судимостей, які не зняті і не погашені, відповідно до ст.ст.89-90 КК України),

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч.1 ст.186 КК України.

В апеляційній скарзі перший заступник прокурора Запорізької області зазначає, що враховуючи, що злочин, передбачений ч.3 ст.15, ч.1 ст.186 КК України, за який ОСОБА_7 засуджено вироком від 05.04.2016р., вчинений ним 10.02.2016р., тобто тоді, коли він мав непогашену судимість за ч.5 ст.185 КК України за вироком Мелітопольського міськрайонного суду від 25.11.2005р., його дії по вчиненню грабежу мали бути кваліфіковані за ознакою повторності, тобто за ч.3 ст.15, ч.2 ст.186 КК України, а не за ч.3 ст.15, ч.1 ст.186 КК України, оскільки згідно з приміткою до ст.185 КК України, у статтях 185, 186 та 189-191 повторним визнається злочин, вчинений особою, яка раніше вчинила будь-який із злочинів, передбачених цими статтями або статтями 187, 262 цього Кодексу.

Зазначені обставини були залишені поза увагою процесуального прокурора та їм не надано належної оцінки судом першої інстанції, оскільки суд повинен був повернути обвинувальний акт прокурору з підстав його невідповідності вимогам КПК України. Більш того, суд визнаючи винним ОСОБА_7 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.186 КК України, в мотивувальній частині вироку сам зазначив про те, що обвинувачений є особою раніше судимою та те, що його судимості за 1996р. та 2005р. не погашені.

Тому просить вирок скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Вироком Приазовського районного суду Запорізької області від 05 квітня 2016 року ОСОБА_7 визнано винуватим та засуджено за ч.3 ст.15, ч.1 ст.186 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п.2-4 ч.1 ст.76 КК України.

Доля речових доказів вирішена відповідно до ст.100 КПК України.

Враховуючи, що потерпіла належним чином повідомлена про місце та час розгляду апеляційної скарги, заяви про відкладення розгляду від неї не надходило, апеляційний розгляд, відповідно до ст.405 ч.4 КПК України, здійснюється за її відсутністю.

В судовому засіданні апеляційної інстанції: прокурор частково підтримав апеляційну скаргу та просив вирок суду скасувати, оскільки при розгляді кримінального провадження судом були порушені вимоги ч.3 ст.349 КПК України; обвинувачений, захисник заперечували проти апеляційної скарги та просили відмовити в її задоволенні.

Вислухавши доповідача, учасників провадження, провівши судові дебати, надавши останнє слово обвинуваченому ОСОБА_7 , перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як зазначено у вироку, 19 лютого 2016 року о 10 годині ОСОБА_7 , знаходячись в приміщенні магазину «Товари для дому», розташованому по АДРЕСА_2 , з умислом на викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, діючи відкрито у присутності ОСОБА_9 , за допомогою фізичних зусиль, шляхом відключення шнура від джерела живлення, схопив під руку та намагався заволодіти ноутбуком вартістю 3500 грн., який знаходився на прилавку зазначеного приміщення. Однак ОСОБА_7 не довів свій злочинний намір до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки був виявлений на місці злочину потерпілою ОСОБА_10 , після чого залишив ноутбук та з місця злочину зник.

Відповідно до ст.409 КПК України підставами для скасування вироку при розгляді справи в апеляційному суді, з поміж інших, є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Так, вироком суду ОСОБА_7 засуджений за незакінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), оскільки обвинувачений по причин, які не залежали від його волі, не здійснив всіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, а його дії кваліфіковані за ч.3 ст.15, ч.1 ст.186 КК України.

Разом з тим, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачений має непогашені судимості, в тому числі і за злочини проти власності, тобто його дії повинні були кваліфікуватися за ч.3 ст.15 ч.2 ст.186 КК України за ознакою повторності.

З урахуванням зазначеного, суд при проведенні підготовчого судового засідання, в порушення вимог ст. 314 КПК України, не перевірив відповідність обвинувального акту відносно ОСОБА_7 вимогам ст.291 КПК України, а саме правову кваліфікацію кримінального правопорушення вчиненого ОСОБА_7 з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, у зв`язку з чим ухвалив незаконне судове рішення.

Крім цього, судом при розгляді кримінального провадження також порушені вимоги ч.3 ст.349 КПК України, оскільки з технічного носія інформації, на якому зафіксовано судове провадження вбачається, що обвинувачений вину за пред`явленим обвинуваченням фактично не визнав, тому суд повинен був дослідити докази в повному обсязі.

За таких обставин вирок суду не можна визнати законним і обґрунтованим, тому він підлягає скасуванню з призначенням нового судового розгляду в суді першої інстанції.

Керуючись ст.ст.404, 407 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу першого заступника прокурора Запорізької області задовольнити.

Вирок Приазовського районного суду Запорізької області від 05 квітня 2016 року відносно ОСОБА_7 скасувати.

Призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4