Справа № 462/7124/15-к
У Х В А Л А
13 жовтня 2016 року Залізничний районний суд м.Львова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м.Львові обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000685 відносно ОСОБА_4 про обвинувачення у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.307, ч.2 ст.307 КК України,

встановив:
В провадженні Залізничного районного суду м.Львова перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000685 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.307, ч.2 ст.307 КК України.

Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про продовження щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на строк один місяць, оскільки будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж домашній арешт, не встановлено.

Обвинувачений ОСОБА_4 не заперечив проти клопотання прокурора про продовження строку домашнього арешту.

У відповідності до ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення абозахисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного. Відповідно до ч.6 цієї ж статті строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Ухвалою Залізничного районного суду м.Львова від 30.03.2016 року обвинуваченому ОСОБА_4 змінено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на домашній арешт та покладено обов`язки прибувати до суду за першою вимогою, не залишати місце постійного проживання квартиру АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 цілодобово та носити електронний засіб контролю. В подальшому ухвалою Залізничного районного суду м.Львова від 15.04.2016 року змінено місце перебування на квартиру АДРЕСА_3 .

Враховуючи, що ризики, за наявності яких обвинуваченому обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту не відпали, суд вважає, що такий запобіжний захід забезпечить дотримання обвинуваченим процесуальних обов`язків і його належну процесуальну поведінку під час судового провадження.
Таким чином, суд вважає, що запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 у вигляді домашнього арешту, обраний Залізничним районним судом м.Львова 30.03.2016 року і продовжений востаннє по 15.10.2016 року, необхідно продовжити по 11.11.2016 року включно, задовольнивши клопотання прокурора.

Керуючись ст.ст. 176-178, 181, 193, 194, 196, 205, 331 КПК України, суд -

ухвалив:
Клопотання прокурора задовольнити.

Запобіжний захід, обраний обвинуваченому ОСОБА_4 ухвалою Залізничного районного суду м.Львова від 30.03.2016 року у вигляді домашнього арешту цілодобово - продовжити по 11.11.2016 року включно, залишивши до виконання обвинуваченим покладені на нього ухвалою від 30.03.2016 року обов`язки.

Копії ухвали негайно після її проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, направити для виконання і контролю органу внутрішніх справ за місцем проживання обвинуваченого.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: (підпис)

З оригіналом згідно.

Суддя: ОСОБА_1