Справа №585/1048/16-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/461/16 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Справи в порядку виконання судових рішень у кримінальних справах
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 серпня 2016 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

адвоката ОСОБА_7

засудженого ОСОБА_8

розглянувши в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження за апеляційними скаргами адвоката ОСОБА_7 та засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Роменського міськрайонного суду Сумської області від 11 березня 2016 року, якою засудженому

ОСОБА_8 , 1971 року народження,

відмовлено у зарахуванні строку попереднього ув`язнення в строк покарання, відповідно до вимог ст. 72 ч. 5 КК України,

ВСТАНОВИЛА:
15 березня 2004 року ОСОБА_8 вироком Апеляційного суду міста Києва засуджений за сукупністю злочинів за ст. ст. 27 ч. 5, 345 ч. 3, 263 ч. 1 КК України 2001 року, ст. ст. 69, 19 ч. 4, ст. 93 пп. «а», «и», «і», ст. 19 ч. 4, ст. 17 ч. 2, ст. 93 пп. «а», «в», «з», «и», «і», ст. 19 ч. 4, ст. 190-1, 42 КК України 1960 року до довічного позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є власністю засудженого.

Ухвалою Роменського міськрайонного суд Сумської області від 11 березня 2016 року в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про зарахування йому у строк покарання строку попереднього ув`язнення, відповідно до вимог ст. 72 ч. 5 КК України було відмовлено з огляду на те, що на осіб, які відбувають покарання у виді довічного позбавлення волі, норми зазначеного Закону не поширюються.

В апеляційних скаргах засуджений ОСОБА_8 та його захисник адвокат ОСОБА_7 наголошують на незаконності рішення суду першої інстанції, просять його скасувати та постановити нове, яким зарахувати строк попереднього ув`язнення ОСОБА_9 в період з 21 квітня 2000 року по 14 грудня 2004 року у строк покарання, на їх думку довічне позбавлення волі є строковим видом покарання, а тому вимоги ст. 72 ч. 5 КК України на осіб засуджених до довічного позбавлення волі повинні розповсюджуватися.

Заслухавши доповідь судді про обставини провадження та зміст апеляційних скарг, засудженого ОСОБА_8 та його захисника на їх підтримку, міркування прокурора про законність судового рішення, дослідивши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг колегія суддів вважає, що вони задоволенню не підлягають.

Згідно з вимогами Закону України «Про попереднє ув`язнення» від 30 червня 1993 року № 3352-XII попереднім ув`язненням особи слід вважати запобіжний захід, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України застосовується до підозрюваного, обвинуваченого та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Відповідно до вимог ст. 51 КК України позбавлення волі на певний строк та довічне позбавлення волі є різними видами покарання, при цьому покарання у виді довічного позбавлення волі є безстроковим.

За змістом ст. 72 ч. 5 КК України у разі засудження до позбавлення волі зарахування судом строку попереднього ув`язнення в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, проводиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Вказаним законом визначено, що зарахування строку попереднього ув`язнення до строку покарання застосовується до осіб, засуджених до позбавлення волі або до інших більш м`яких покарань і унеможливлює застосування зазначеної норми до осіб, засуджених до довічного позбавлення волі, про що цілком вірно зазначив суд першої інстанції у своєму рішенні.

Мотиви апеляційної скарги засудженого ОСОБА_8 про те, що суд порушив його права не заслуговують на увагу, оскільки відмова судом засудженому до довічного позбавлення волі у задоволенні його клопотання про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк відбуття покарання не впливає на його права та обов`язки, як громадянина та особи, засудженої до покарання у виді довічного позбавлення волі, що встановлюються законодавством України та гарантуються ст. 24 Конституції України.

За наведених обставин колегія суддів вважає, що твердження захисника засудженого стосовно неправомірного незарахування судом строку перебування ОСОБА_8 в місцях попереднього ув`язнення є помилковим, оскільки положення ст. 72 ч. 5 КК України на категорію засуджених до довічного позбавлення волі не розповсюджується.

З огляду на викладене колегія суддів не вбачає підстав для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції та задоволення апеляційних скарг засудженого та його захисника.

Таким чином, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:
Ухвалу Роменського міськрайонного суду Сумської області від 11 березня 2016 року, якою засудженому ОСОБА_8 відмовлено у задоволенні клопотання про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання, згідно з вимогами ст. 72 ч. 5 КК України залишити без зміни, а апеляційні скарги засудженого ОСОБА_8 та адвоката ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

.