Справа № 676/4661/16-к
Провадження № 1-кп/676/427/16
ч.1 ст. 126 КК України

ВИРОК

Іменем України

23 листопада 2016 року м.Кам`янець-Подільський

Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , з участю прокурорів Кам`янець-Подільської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження про обвинувачення: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Сирватинці, Городоцького району, Хмельницької області, зареєстрованого АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньо освітою, одруженого, працюючого охоронцем, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , не судимого, -

обвинуваченого за ч.1 ст.126 КК України, -

встановив:
ОСОБА_6 29 серпня 2016 року о 12 год. в м. Кам`янці-Подільському, у дворі будинку АДРЕСА_2 , під час конфлікту, що виник між ним та потерпілою на ґрунті неприязних відносин, умисно ногою наніс один удар по тулубу в область лівої нирки потерпілої ОСОБА_5 , чим завдав їй фізичного болю і не спричинив тілесних ушкоджень.

Обвинувачений ОСОБА_7 вину не визнав, пояснив що 29 серпня 2016 року о 12 год. між ним та потерпілою виник черговий конфлікт через собаку, яка його вкусила. У дворі вони сварились, але він удару не наносив і болі потерпілій не спричиняв.

Незважаючи на заперечення вини, вчинення злочину ОСОБА_6 доводиться дослідженими у суді доказами, ними ж спростовано доводи обвинуваченого. Свідчення обвинуваченого ОСОБА_6 не викликають довіри, оскільки він заінтересований у розгляді справи на свою користь, тобто діє з позиції захисту.

Так, потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні підтвердила, що 29 серпня 2016 року о 12 год., між нею та ОСОБА_6 виник черговий конфлікт, обвинувачений бив палицею собаку. Далі, вона сховала пса та вийшла на вулицю, стала фотографувати обвинуваченого з палицею. Коли вони знаходились біля гаража, і вона розвернулась спиною до обвинуваченого, відчула сильний удар ногою в ліву нирку. Від болі в попереку вона викликала швидку допомогу і лікар завіз її у приймальне відділення лікарні. У суді потерпіла надала фотографії обвинуваченого у день кримінального правопорушення, якими підтвердила свої свідчення.

Свідок ОСОБА_8 підтвердила в суді, що 29 серпня 2016 року близько 12 години, вона перебувала у квартирі АДРЕСА_3 , бачила як ОСОБА_6 бив собаку потерпілої. Далі, потерпіла стала фотографувати обвинуваченого, між ними виник словесний конфлікт, коли біля гаражу потерпіла розвернулася і почала іти до будинку, обвинувачений ОСОБА_6 підійшов до неї ззаду та наніс удар ногою в нижню ліву частину спини.

Аналогічні покази дала свідок ОСОБА_9 , яка також була очевидцем цього конфлікту.

Підтвердив у суді вину ОСОБА_6 і лікар швидкої допомоги ОСОБА_10 , який стверджував, що 29 серпня 2016 року, о 12 год. отримав повідомлення, про те, що по АДРЕСА_2 побились сусіди. По прибуттю до потерпілої, він з`ясував, що обвинувачений сильно ударив її ногою. Потерпіла скаржилась на сильну фізичну біль в лівому попереку, синяків не було, але шкіра в області лівої нирки мала характерне почервоніння, у потерпілої почалось часте сечовипускання, її тиск був дещо підвищеним. Як лікар він констатував головний біль, збудженість, забій лівої нирки та стан середньої важкості, а тому завіз потерпілу в лікарню. На місці ОСОБА_5 від знеболюючої ін`єкції відмовилась. При пальпації в області нирки потерпіла відчувала біль, їй був характерний симптом Пастернацького - різька біль при поколочуванні.

Свідчення потерпілої ОСОБА_5 , очевидців події ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , лікаря ОСОБА_10 викликають у суду довіру, вони є однаковими, свідки і потерпіла чітко, логічно і послідовно виклали обставини спричинення удару, вони стверджували, що зблизька спостерігали подію. Їх свідчення об`єктивно підтверджуються матеріалами кримінального провадження.

У повідомленні про злочин потерпіла зазначила аналогічні дані, які зафіксовані у протоколі та заяві (т.2а.с.9, 14).

Оглядом місця події зафіксовано, що подія кримінального правопорушення мала місце у АДРЕСА_2 , де проживає потерпіла та обвинувачений (т.2а.с.35-39).

Обставини побиття потерпіла показала на слідчому експерименті, протоколом якого зафіксовані дані, якими суд також обґрунтовує вину обвинуваченого (т2а.с.62-66).

Копії медичних документів свідчать, що потерпіла відразу ж після нанесеного удару викликала швидку допомогу, здавала аналізи, що підтверджує її свідчення про фізичну біль у попереку. Об`єктивно скарги потерпілої про фізичну біль на місці відразу ж записав лікар у карті виїзду швидкої допомоги (т.2а.с.15, 41).

Суд не бере до уваги висновки судово-медичної експертизи (а.с.21) та свідчення експерта ОСОБА_11 , який не виявив тілесних ушкоджень на тілі потерпілої, оскільки ОСОБА_6 у вину не ставиться спричинення тілесних ушкоджень потерпілій, а лише нанесення удару та завдання фізичного болю. Відсутність тілесних ушкоджень на тілі потерпілої не виключають факту вчинення правопорушення, передбаченого ст. 126 КК України, яке доведено іншими доказами. Свідчення експерта ОСОБА_11 та його висновки судово-медичної експертизи не спростовують показань очевидців події, які спостерігали конфлікт у безпосередній близькості та показань потерпілої, яка послідовно і однаково описує подію злочину.

Надані обвинуваченим документи про конфлікт через собаку не спростовують вини ОСОБА_6 у вчиненому.

Оцінивши належні, допустимі та достовірні докази в їх сукупності з точки зору достатності та взаємозв`язку за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись Законом, суд вважає, що дії ОСОБА_6 містять склад кримінального правопорушення і обвинувачений винуватий у його вчиненні. Суд кваліфікує його дії, як умисне завдання удару, яким завдав фізичного болю і не спричинив тілесних ушкоджень, тобто кримінальне правопорушення передбачене ч.1ст.126 КК України.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винуватого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання суд не встановив.

ОСОБА_6 вчинив злочин невеликої тяжкості, не судимий, працює охоронцем, проживає у шлюбі, на обліку у лікарів не перебуває. Сусіди, які допитані у суді, як свідки негативно характеризували обвинуваченого, як конфліктну людину, а тому суд не бере до уваги формальну характеристику житлово-комунальної організації (т2а.с.49).

З врахуванням тяжкості злочину, особи винного, суд вважає, що необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів буде покарання у виді штрафу передбаченого у санкції статті 126 КК України, оскільки саме таке стягнення буде необхідним і достатнім для виправлення засудженого, попередження вчинення нових злочинів.

Керуючись ст.ст. 368, 370 КПК України, суд -

ухвалив :
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1ст.126 КК України та призначити йому покарання у виді 850 (вісімсот п`ятдесят ) гривень шарфу, що відповідає п`ятдесяти неоподатковуваним мінімумам доходів громадян.

Вирок можна оскаржити через суд, який його ухвалив, до апеляційного суду Хмельницької області, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення вироку, а обвинувачений, який утримується під вартою вправі оскаржити вирок упродовж 30 днів з дня отримання копії вироку.

Вирок набирає законної сили протягом тридцяти днів з дня його проголошення, якщо не було подано апеляції. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно вручити прокурору та обвинуваченому. Інші учасники кримінального провадження вправі отримати у суді копію вироку.

Суддя Кам`янець-Подільського
міськрайонного суду ОСОБА_1