Справа № 522/2958/15-к
Провадження по справі № 1-«кс»/522/2467/15
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2015 року Місто Одеса
Слідчий суддя місцевого Приморського районного суду м.Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю особи, яка подала скаргу - ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргою в порядку ст. 303 КПК України на бездіяльність прокурора щодо невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про вчинення кримінальних правопорушень.

В обґрунтування скарги заявник посилається на наступне.

09.02.2015 року він подав до прокуратури Одеської області заяву про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 364, 365, 375 КК України, слідчим суддею Приморського районного суду м.Одеси ОСОБА_4 .

В порушення вимог ст.214 КПК України прокурор не вніс відомості про вчинення вказаних злочинів до Єдиного реєстру досудових розслідувань та не доручив слідчому проведення досудового розслідування.

Вказану бездіяльність він вважає протиправною, у зв`язку з чим, на підставі ст.303 КПК України просить зобов`язати прокурора виконати вимоги ст.214 КПК України та внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 364, 365, 375 КК України, слідчим суддею Приморського районного суду м.Одеси ОСОБА_4 , що містяться в його заяві від 09.02.2015 року (вх.№729 від 09.02.2015 року).

В судовому засіданні ОСОБА_3 підтримав та доповнив скаргу, просив її задовольнити з наведених підстав.

Прокурор в судове засідання не з`явився, направив на адресу суду письмові заперечення, в яких просив відмовити у задоволенні скарги в повному обсязі, посилаючись на те, що зі змісту заяви ОСОБА_3 не вбачаються обставин, які можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення слідчим суддею ОСОБА_4 .

Відповідно до положень ч.3 ст. 306 КПК України вважаю можливим розгляд скарги за відсутності прокурора.

Заслухавши пояснення заявника та дослідивши матеріали судового провадження, приходжу до висновку, що у задоволенні скарги необхідно відмовити з наступних підстав.

В судовому засіданні з пояснень учасників судового розгляду та наданих матеріалів встановлено, що 09.02.2015 року заявник звернувся до прокуратури Одеської області із заявою про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.364, 365, 375 КК України, слідчим суддею Приморського районного суду м.Одеси ОСОБА_4 у зв`язку з ухваленням останнім рішення про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора щодо невнесення до ЄРДР відомостей про вчинення злочину.

Згідно з ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор, невідкладно, але не пізніше 24 години після подання заяви, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.

До ЄРДР, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела (ч. 5 ст. 214 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

Системний аналіз вищезазначених положень закону дає підстави вважати, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Незважаючи на те, що подана ОСОБА_3 до прокуратури заява названа ним як заява про злочин та містить вимогу про реєстрацію злочинів, вчинених, на думку заявника, слідчим суддею у зв`язку з ухваленням рішення про відмову у задоволенні його скарги, за своїм змістом та суттю вона не є повідомленням про злочини, оскільки не містить достатніх даних про вчинення кримінальних правопорушень за викладених заявником обставин.

Доводи, наведені ОСОБА_3 у заяві, є його особистою оцінкою дій вказаної особи і ґрунтуються лише на припущеннях щодо протиправності її дій, а тому не відповідають вимогам ст. 214 КПК України.

Крім того, відповідно до ч.1 ст. 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюється виключно судами, делегування функцій суддів, а також привласнення цих функцій іншими органами чи посадовим особам не допускаються.

Частинами 1, 3 статті 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» гарантовано самостійність суддів у здійсненні правосуддя, їх незалежність від будь-якого незаконного впливу, встановлено заборону втручатися у відправлення правосуддя та впливати на суд або суддів у будь-який спосіб.

Оскарження у будь-який спосіб діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом не допускається.

Згідно роз`ясненням, які містяться у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13 червня 2007р. «Про незалежність судової влади», відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України і тому вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, в межах провадження справи, в якій вони ухвалені.

Виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством.

Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком не допускається.

Відповідно до правової позиції Конституційного Суду України, викладеної у Рішенні у справі №2-рп/2011 від 11 березня 2011р., оцінка процесуальним діям судді може даватись тільки судами апеляційної чи касаційної інстанцій, і не може даватись будь-якими органами, в тому числі і слідчими органами прокуратури.

Таким чином, інша, крім судової, процедура ревізії судових рішень, дій або бездіяльності суддів під час здійснення правосуддя з метою оцінки наявності підстав для застосування до суддів кримінальної відповідальності, зокрема шляхом відкриття кримінального провадження, недопустима.

Незгода учасника судового розгляду з ухваленим судовим рішенням не може бути підставою для внесення до ЄРДР відомостей про вчинення злочину стосовно судді.

Тому суд відмовляє у задоволенні скарги заявника на бездіяльність прокурора щодо невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про вчинення злочину.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 214-216, 303-307, 318-380 КПК України, -

У Х В А Л И В:
Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора.

Копію ухвали направити учасникам судового розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя:

30.03.2015