Справа № 755/8766/15-к
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 жовтня 2015 року Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7

розглянувши в судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання прокурора щодо продовження строків тримання під вартою та домашнього арешту обвинуваченим:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , раніше судимий:

1.Дарницьким районним судом м. Києва 29 березня 1999 року за ст. 141 ч. 2, ст. 142 ч. 2, ст. 44, ст.42 КК України (в ред. 1960 року) до 4 років позбавлення волі;

2.Дніпровським районним судом м. Києва 08 серпня 2002 року за ст. 186 ч. 2 КК України до 6 років позбавлення волі, звільнився 01 листопада 2007 року по відбуттю строку покарання;

3.Дніпровським районним судом м. Києва 16 грудня 2008 року за ст. 186 ч. 2 КК України 4 років 6 місяців позбавлення волі, звільнився 31 березня 2013 року по відбуттю строку покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця Вінницької області м.Оратів, громадянина України, зареєстрований та проживає в АДРЕСА_2 , раніше судимий:

Деснянським районним судом м.Києва за ст. 186 ч. 2 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнився 12 грудня 2008 року по відбуттю строку покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Дніпровського районного суду м. Києва перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строків тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою, мотивуючи тим, що він обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення який є тяжким. Крім того, ОСОБА_6 раніше судимий за злочин, за яким судимість не знята та не погашена, офіційно ніде не працює, тому може переховуватись від суду. Також прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 міри запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Захисник ОСОБА_5 зазначив, що, на його думку, на даний час відпала потреба в утриманні обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою та просив змінити йому міру запобіжного заходу на домашній арешт. Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав свого захисника.

Захисник ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_7 не заперечували проти задоволення клопотання прокурора щодо продовження ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

При вирішенні питання щодо продовження обвинуваченому ОСОБА_6 міри запобіжного заходу суд виходив з наступного.

Згідно ч.3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку, зокрема з дня застосування до обвинуваченого судом запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Строк тримання ОСОБА_6 під вартою спливає 11 жовтня 2015 року.

Судом враховуються положення ст.178 КПК України, згідно з якими суд, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, визначенні даною статтею, зокрема вік обвинувачених, сімейний та матеріальний стан, рід занять, а також те, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке передбачає покарання на строк до 6 років позбавлення волі, раніше неодноразово судимий за ст. 186 ч. 2 КК України, судимість у визначеному законом порядку не знята та не погашена, не працює, а тому суд приходить до висновку про наявність обставин, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений ОСОБА_6 може ухилитись від суду та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Практика Європейського суду з прав людини, свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, а відтак не приймає доводи захисника ОСОБА_5 та обвинуваченого ОСОБА_6 щодо зміни запобіжного заходу на домашній арешт.

Зважаючи на те, що на даний час судове слідство триває, будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено, і для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого, обраний щодо нього запобіжний захід у виді тримання під вартою слід продовжити ще на 60 днів.

Вирішуючи клопотання про продовження строку тримання під домашнім арештом ОСОБА_7 суд враховує тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, обставини даного провадження, те, що обвинувачений має постійне місце проживання в місті Києві, працює, а відповідно приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора про продовження строку тримання під домашнім арештом обвинуваченого.

З урахуванням наведеного та керуючись ст. 177, 178, 183, 331 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Продовжити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 06 грудня 2015 року включно.
Продовжити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на умовах викладених в ухвалі колегії суддів Апеляційного суду м. Києва від 11 березня 2015 року, тобто до 06 грудня 2015 року включно.
Копію ухвали вручити обвинуваченим, прокурору, захисникам та направити начальнику Київського СІЗО Державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київській області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: