Дата документу Справа № 335/319/16-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 335/319/16-к Слідчий суддя 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/778/157/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія ст. 284 КПК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши 24 березня 2016 року у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі провадження за апеляційною скаргою потерпілої у кримінальному провадженні ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 22 січня 2016 року, якою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_7 на постанову слідчого в ОВС слідчого відділу прокуратури Запорізької області від 18 грудня 2015 року про закриття кримінального провадження № 000001967 від 17 вересня 2015 року за ч. 1 ст. 356, ч. 2 ст. 162 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А:

14 січня 2016 року ОСОБА_7 звернулась до слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя із скаргою на постанову слідчого в ОВС слідчого відділу прокуратури Запорізької області від 18 грудня 2015 року про закриття кримінального провадження № 000001967 від 17 вересня 2015 року стосовно працівників Новомиколаївського РВ ГУМВС України в Запорізькій області за ч. 1 ст. 356, ч. 2 ст. 162 КК України.

В обґрунтування скарги зазначила, що досудове слідство проведено неповно та упереджено, з грубим порушенням кримінального процесуального законодавства, постанова про закриття кримінального провадження є передчасною, незаконною, невмотивованою, прийнятою всупереч вимогам закону. Просила визнати істотним порушенням прав людини і основоположних свобод здійснення 6 та 9 березня 2015 року обшуку садиби ОСОБА_7 , скасувати постанову слідчого про закриття кримінального провадження.

Слідчий суддя, відмовляючи в задоволенні скарги, мотивував своє рішення тим, що в ході досудового розслідування слідчим виконані всі можливі і необхідні слідчі дії, направлені на встановленні істини у кримінальному провадженні. Прийняте рішення про закриття кримінального провадження є законним і обґрунтованим, таким що відповідає нормам КПК України.
В апеляційній скарзі ОСОБА_7 просить визнати істотним порушення прав людини і основоположних свобод здійснення 6 та 9 березня 2015 року співробітниками Новомиколаївського РВ ГУМВС України в Запорізькій області процесуальних дій (огляду, обшуку), а саме незаконне проникнення до садиби ОСОБА_7 та незаконне проведення в них огляду чи обшуку; скасувати ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя та ухвалити нову, якою скасувати постанову слідчого в ОВС слідчого відділу прокуратури Запорізької області від 18 грудня 2015 року про закриття кримінального провадження № 000001967 від 17 вересня 2015 року за ч. 1 ст. 356, ч. 2 ст. 162 КК України.

Також ОСОБА_7 звернулась із клопотанням про поновлення строку апеляційного оскарження ухвали слідчого судді, яке мотивувала тим, що копію оскаржуваного нею судового рішення вона отримала вже з пропуском строку на його апеляційне оскарження.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначила, що вважає ухвалу слідчого судді та постанову слідчого про закриття кримінального провадження незаконними та необґрунтованими через однобічність та неповноту досудового слідства та судового розгляду, в ухвалі не дано відповіді на доводи скарги на постанову про закриття кримінального провадження, а лише перелічено слідчі дії, які були проведені під час досудового розслідування.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який вважав ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою та просив залишити її без змін, а апеляційну каргу залишити без задоволення; дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження у відповідності до ст. 117 КПК України з урахуванням обставин, викладених в клопотанні ОСОБА_7 , повинен бути поновлений, а її апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Слідчий суддя, розглядаючи питання про оскарження рішень, дій або бездіяльності в ході досудового розслідування, повинен керуватись вимогами ст. ст. 303-308 КПК.

Частиною 1 статті 306 КПК України передбачено, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави.

Так, на досудовому провадженні, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвала слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 22 січня 2015 року не відповідає наведеним вимогам закону, оскільки не є обґрунтованою та вмотивованою.

На думку колегії суддів, слідчий суддя, залишаючи без задоволення скаргу ОСОБА_7 на постанову про закриття кримінального провадження, не врахував, що слідчий передчасно та без достатньої перевірки прийняв рішення про закриття кримінального провадження.

Так, досудове розслідування це стадія кримінального провадження, під час якого вчиняються необхідні слідчі (розшукові) дії, спрямовані на розкриття кримінальних правопорушень, встановлення осіб, які їх вчинили, та інших обставин, які підлягають доказуванню відповідно до вимог ст. 91 КПК України.

Вивченням матеріалів кримінального провадження встановлено наступне:

18 травня 2015 року Генеральною прокуратурою України було отримано заяву ОСОБА_7 , в якій серед іншого у порядку ст. 214 КПК України вона просила внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування за ст. 162 КК України за фактом незаконного проникнення 06.03.2015 року до житла чи іншого володіння особи та незаконного проведення обшуку, а також за ст. 365 КК України за фактом перевищення влади або службових повноважень працівником правоохоронного органу (а.с. 8-12 матеріалів кримінального провадження).

В заяві ОСОБА_7 зазначила, що в належному їй будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 співробітниками міліції без дотримання вимог ст.ст. 233- 236 КПК України було проведено обшук.

Також безпосередньо в заяві ОСОБА_7 зазначила, що свідком події є ОСОБА_8 , яка проживає поряд з нею по АДРЕСА_2 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , зазначила номер її телефону НОМЕР_1 ).

17 вересня 2015 року на підставі ухвали Печерського районного суду м. Києва від 03.09.2015 року повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України було внесено до ЄРДР за № 0001967, того ж дня відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 162 КК України були внесені до ЄРДР № 0001968 (а.с. 1-2, 5, 14 матеріалів кримінального провадження).

Постановою від 30 вересня 2015 року вказані матеріали досудових розслідувань об`єднані в одне кримінальне провадження № 0001967 (а.с. 22 м.к.п.).

Також матеріали кримінального провадження свідчать про те, що під час досудового розслідування було допитано потерпілу ОСОБА_7 , яка в протоколі допиту підтвердила обставини, викладені в її заяві про вчинення злочину (а.с. 6-62); свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 (а.с. 84-87, 88-91, 92-96, 97-100, 101-104, 105-108, 109-112, 113-116, 117-120), які обставини, викладені в заяві ОСОБА_7 та протоколі її допиту в якості потерпілої, не підтвердили, разом з тим, свідки ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , як і ОСОБА_7 підтвердили, що безпосереднім очевидцем події 06.03.2015 року була також донька ОСОБА_7 ОСОБА_8 .

Разом з тим, незважаючи на те, що ОСОБА_7 вказала на ОСОБА_8 як на свідка події безпосередньо в заяві про вчинення кримінального правопорушення, підтвердила її присутність на місці події в протоколі допиту, незважаючи на те, що на присутність цієї особи на місці події також вказали і інші свідки, а також і те, що ОСОБА_7 двічі зверталась до слідчого із клопотанням про допит ОСОБА_8 в якості свідка за конкретними обставинами провадження (а.с. 63-65, 73-77), слідчий із посиланням на те, що на час розгляду вказаних клопотань відсутні відомості, які необхідно уточнити або перевірити шляхом допиту в якості свідка ОСОБА_8 , її не допитав та закінчив проведення досудового розслідування шляхом закриття кримінального провадження, встановивши відсутність в діях працівників міліції складів кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 365 та ч. 2 ст. 162 КК України.

Між тим, як вбачається з заяви ОСОБА_7 про вчинення злочину, вона повідомляла що вже після проведення обшуку в її домоволодінні саме ОСОБА_8 вимагала від осіб, які його проводили представитися та підтвердити правомірність його проведення.

З огляду на зазначене, судова колегія вважає, що висновки слідчого щодо проведення вичерпного обсягу слідчих дій у кримінальному провадженні, направлених на встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження, є непідтвердженими матеріалами кримінального провадження, а рішення слідчого про закриття кримінального провадження не відповідає вимогам ст. 2 та ч. 2 ст. 9 КПК України.

Вказана неповнота проведення досудового слідства спростовує також твердження слідчого судді про повне та об`єктивне проведення досудового розслідування, законність та обґрунтованість постанови про закриття кримінального провадження.

Оскільки усунути цей недолік досудового слідства після закриття кримінального провадження неможливо, ухвала слідчого судді та постанова слідчого підлягають скасуванню із поверненням кримінального провадження для продовження досудового розслідування.

Що стосується апеляційних вимог ОСОБА_7 про визнання у відповідності до ст. 87 КПК України істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод здійснення 6 та 9 вересня 2015 року процесуальних дій (обшуку, огляду), то задоволенню вони не підлягають, оскільки вказані вимоги закону стосуються оцінки судом доказів на предмет їх допустимості, і на цей час за умови скасування постанови про закриття кримінального провадження, у судової колегії відсутні правові підстави для вирішення таких питань.

На підставі зазначеного, керуючись статтями 404, 405, 407, 422 КПК України, судова колегія, -

У Х В А Л И Л А:

Поновити ОСОБА_7 строк апеляційного оскарження ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 22 січня 2016 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 22 січня 2016 року, якою залишено без задоволення скаргу ОСОБА_7 на постанову слідчого в ОВС слідчого відділу прокуратури Запорізької області від 18 грудня 2015 року про закриття кримінального провадження скасувати.

Постановити нову ухвалу апеляційного суду, якою постанову слідчого в ОВС слідчого відділу прокуратури Запорізької області від 18 грудня 2015 року про закриття кримінального провадження № 000001967 від 17 вересня 2015 року скасувати.

Матеріали кримінального провадження повернути до слідчого відділу прокуратури Запорізької області.
В решті апеляційних вимог відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

1. 2. 3.