Провадження №: 1-кп/752/587/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 червня 2016 року м. Київ Голосіївський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003836 відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Щасливе, Бориспільського району, Київської області, громадянина України, з освітою середньою, не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого за ч.1 ст. 205-1 КК України,

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ;

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 , на початку вересня 2014 року, в невстановлений час, перебуваючи біля станції метро «Голосіївська» що у м. Києві, погодився на пропозицію малознайомої особи на ім`я « ОСОБА_6 » зареєструвати на своє ім`я суб`єкт підприємницької діяльності юридичної особи, а саме TOB «Бізнес Інкоме» в органах державної влади без наміру здійснювати господарську діяльність за грошову винагороду, в розмірі 500 гривень.

Діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, не маючи наміру на придбання та прийому статутного капіталу TOB «Бізнес Інкоме», переслідуючи корисливу мету, ОСОБА_5 вніс до офіційних документів, а саме: реєстраційної картки форми 3 від 16.09.2014 року; статуту TOB «Бізнес Інкоме»; протоколу загальних зборів засновників № 15 TOB «Бізнес Інкоме» від 11.09.2014 року в новій редакції; договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі TOB «Бізнес Інкоме»; реєстраційної картки форми 4, які видаються та посвідчуються засновником TOB «Бізнес Інкоме» та мають юридичне значення, завідомо неправдиві відомості щодо розміру та порядку утворення статутного капіталу, складу учасників, розміру часток кожного з учасників, хоча ОСОБА_5 , фактично ніяких коштів до статутного фонду не вносив, наміру створювати товариство не мав, а також що може укладати будь-які договори, набувати майнові та особисті немайнові права і нести обов`язки, які фактично ОСОБА_5 виконувати наміру не мав. Крім того, у реєстраційні картки ОСОБА_5 вніс неправдиві відомості щодо місцезнаходження юридичної особи та інше.

Того ж дня, у невстановлений слідством час, після підписання статуту ТОВ «Бізнес Інкоме», ОСОБА_5 перебуваючи біля станції метро «Голосіївська», що у м. Києві, передав: реєстраційну картку форми 3, протокол загальних зборів учасників № 15, статут в новій редакції ТОВ «Бізнес Інкоме», договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі TOB «Бізнес Інкоме», реєстраційну картку форми 4 та інші документи необхідні для реєстрації суб`єкта підприємницької діяльності - юридичної особи малознайомій особі на ім`я « ОСОБА_6 », отримавши від нього грошову винагороду у розмірі 500 гривень.

Тобто, ОСОБА_5 визнається винним за ч.1 ст. 205-1 КК України, - внесення в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи, завідомо неправдивих відомостей.

Обвинувачений ОСОБА_5 , визнав себе винним. Пояснив, що у вересні 2014 року на станції метро «Голосіївська», до нього підійшов незнайомий чоловік, який представився ОСОБА_6 та запропонував заробити. Він надав йому свої документи, а той підготувавши дав на підпис документи, які перераховані прокурором в обвинувальному акті, картки, статут, договір. Він їх підписав, за це отримав 500 гривень. Ніяких коштів в статутний фонд не вносив, наміру створювати юридичну особу, не мав, просто були потрібні гроші.

У вчиненому розкаюється. Просить врахувати, що має скрутне матеріальне становище, є інвалідом 3 групи, не працює, проживає на пенсію.

Суд, враховуючи, що проти цього не заперечували учасники судового провадження, керуючись вимогами ст. 349 КПК України, після допиту обвинуваченого, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Учасники судового провадження, яким було роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає.

А тому, крім допиту обвинуваченого, інші докази, за погодженням з учасниками, не досліджувалися, за виключенням документів, які стосуються судових витрат, речових доказів, особи обвинуваченого та характеризуючих даних на нього.

При призначенні покарання, суд враховує тяжкість вчиненого злочину, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, особу винного, який раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття, визнання вини, а також обставину того, що обвинувачений є інвалідом 3 групи, що підтверджується довідкою.

Обставин, що обтяжують покарання, не встановлено.

Підсумовуючи, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 покарання у виді обмеження волі.

Суд прийшов до висновку, про неможливість призначення іншого, більш м`якого виду покарання, визначеного в санкції статті, оскільки немає достатніх даних щоб бути переконаним, що обвинувачений, який не працює, є інвалідом третьої групи, зможе сплатити штраф або відбути покарання у виді арешту, яке пов`язане з реальним позбавленням волі, що, як вважає суд, є недоцільним, враховуючи особу обвинуваченого.

Враховуючи обставини та тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, пом`якшуючі покарання обставини та відсутність обтяжуючих, суд прийшов до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання та приймає рішення, згідно ст. 75 КК України, про звільнення від відбування покарання з випробуванням, та покладенням обов`язку, визначеного ст. 76 КК України.

Стягнути з обвинуваченого судові витрати в дохід держави.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винуватим та призначити покарання за ч.1 ст. 205-1 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 75 КК України, ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік, та згідно ст. 76 КК України, покласти на нього обов`язок повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію (КВІ) про зміну місця проживання, роботи.

Стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави судові витрати, в сумі 491,04 грн., за проведення криміналістичної експертизи.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 30 діб з дня проголошення.

Суддя ОСОБА_1