Справа № 1326/1-32/10 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11/783/2/14 Доповідач: ОСОБА_2
29 грудня 2014 року колегією суддів Апеляційного суду Львівської області розглянуто апеляції прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, засудженого ОСОБА_3 та його захисника адвоката ОСОБА_4 на вирок Франківського районного суду м. Львова від 11 жовтня 2010 року.
Вироком Франківського районного суду м. Львова від 11.10.2010 року,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, українця, громадянина України, неодруженого, із середньою освітою, не працюючого, мешканця АДРЕСА_1 , без судимості,

визнано винним та засуджено за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України на 4 (чотири) роки позбавлення волі; за ч. 2 ст. 186 КК України на 5 (п`ять) років позбавлення волі; за ч. 4 ст. 187 КК України на 12 (дванадцять) років позбавлення волі; за ч. 2 ст. 121 КК України на 9 (дев`ять) років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України остаточне покарання засудженому ОСОБА_6 визначено шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у вигляді 12 (дванадцяти) років позбавлення волі.

Вироком суду першої інстанції ОСОБА_7 визнаний винним та засуджений за те, що він, будучи неповнолітнім, 07 вересня 2008 року, близько 22.00 год., знаходячись поблизу будинку № 7 на вул. Тролейбусній у м. Львові, побачивши потерпілого ОСОБА_8 , який йшов розмовляючи по телефону, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, переслідуючи корисливі мотиви почав слідувати за ним і в четвертому під`їзді будинку АДРЕСА_2 , де проживає потерпілий, ОСОБА_7 наздогнавши потерпілого на площадці першого поверху та наблизившись ззаду, наніс останньому один удар кулаком правої руки в задню частину голови, від чого ОСОБА_9 впав на підлогу, а ОСОБА_7 наніс йому правою ногою ще один удар в живіт і колінами притиснув останнього до підлоги, не даючи піднятись і витягнув з правої кишені його джинсових штанів мобільний телефон марки Нокіа 6300, ІМЕІ НОМЕР_1 , вартістю 765 грн., в якому знаходилась сім-карта мобільного оператора Білайн № НОМЕР_2 . вартістю 25 грн., спричинивши ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 790 грн., після чого з місця події зник.

Крім того, 22 вересня 2008 року близько 00.10 год. неповнолітній ОСОБА_7 , знаходячись разом з ОСОБА_11 неподалік від КПП військової частини «А-0284», що на вул. Стрийській, 88, у м. Львові, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, побачивши потерпілого ОСОБА_12 , який рухався їм на зустріч і маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна за попереднім зговором та переслідуючи корисливі мотиви направлені на відкрите заволодіння майном ОСОБА_13 , неповнолітній ОСОБА_7 підійшов до потерпілого з правої сторони та обхопивши його правою рукою за шию, потягнув за собою назад, а ОСОБА_14 в цей час почав обшукувати потерпілого ОСОБА_12 , в лівій зовнішній кишені якого знаходилися гроші в сумі 50 грн. Однак, потерпілий ОСОБА_15 , не бажаючи віддавати належне йому майно, застосувавши фізичну силу, викрутив праву руку неповнолітнього ОСОБА_3 за його спиною, від чого останній впав на землю, а ОСОБА_14 , що в цей час стояв поруч, зрозумівши, що їм не вдасться здолати фізичний опір ОСОБА_13 і відкрито заволодіти майном, разом з неповнолітнім ОСОБА_16 з місця скоєння злочину втекли, не довівши свій злочинний умисел до кінця з причин, що не залежали їхньої волі, так як не змогли подолати фізичний опір потерпілого ОСОБА_13 .

Крім того, 22 вересня 2008 року близько 00.25 год., неповнолітній ОСОБА_7 , знаходячись разом з ОСОБА_11 на автобусній зупинці навпроти Податкової адміністрації Львівської області, на вул. Стрийській, у м. Львові, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, побачивши ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , які бігли їм на зустріч, за попереднім зговором між собою, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна та переслідуючи корисливі мотиви, ОСОБА_7 штовхнув ОСОБА_17 двома руками, від чого потерпілий впав на землю, а ОСОБА_14 притиснув потерпілого ОСОБА_17 коліном в район грудей та тримав його руки. Неповнолітній ОСОБА_7 , продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна за попередньою змовою групою осіб, витягнув з правої зовнішньої кишені штанів потерпілого ОСОБА_19 мобільний телефон марки Самсунг Х 700, вартістю 900 грн., в середині якого знаходилась картка пам`яті на 512 МВ, вартістю 160 грн. та сім картка оператора мобільного зв`язку Лайф, вартістю 25 грн. на рахунку якої залишалися гроші в сумі 2 грн., а всього відкрито заволоділи майном потерпілого ОСОБА_19 на загальну суму 1 087 грн.

Крім того, 09 жовтня 2008 року, близько 01.00 год., неповнолітній ОСОБА_7 , маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись поблизу зупинки громадського транспорту на вул. Кульпарківській у м. Львові, неподалік від автозаправної станції ОККО, наблизився до потерпілого ОСОБА_20 , який сидів на лавочці зупинки громадського транспорту на даній вулиці, підійшовши в притул до потерпілого, своєю правою рукою витяг з правої внутрішньої кишені його куртки мобільний телефон марки СЕСТ 909, ІМЕІ НОМЕР_3 , вартістю 1 232,5 грн., в якому знаходилась сім-картка мобільного оператора Київстар, № НОМЕР_4 , вартістю 25 грн., картка пам`яті на 1 Гб вартістю 30 грн. та гроші у сумі 200 грн., спричинивши останньому матеріальну шкоду на загальну суму 1 487,5 грн. Коли потерпілий ОСОБА_21 намагався перешкодити неповнолітньому ОСОБА_6 у заволодінні його майном і хотів зловити його за руку, останній штовхнувши його двома руками у груди і з місця події зник.

Крім того, ОСОБА_7 визнаний винним та засуджений за те, що він 09 жовтня 2008 року, близько 19.30 год., будучи неповнолітнім, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись неподалік магазину Барвінок на вул. Бойчука у м. Львові, побачивши потерпілого ОСОБА_22 , який йшов розмовляючи по мобільному телефону і маючи умисел на напад на нього, з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, почав слідувати за ОСОБА_23 , чекаючи сприятливої миті, щоб заволодіти майном останнього. Коли потерпілий ОСОБА_24 зайшов у під`їзд будинку АДРЕСА_3 де він проживає, ОСОБА_7 одразу за ним зайшов вслід, наздогнавши потерпілого на площадці між першим та другим поверхом, наніс йому один удар правою рукою в обличчя, в район щелепи, від чого ОСОБА_24 впав головою на бетонну підлогу, втративши свідомість, чим спричинив потерпілому тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент спричинення. Продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 обшукав потерпілого ОСОБА_22 , в результаті чого, зняв та заволодів його курткою фірми Рібок, вартістю 200 грн., мобільним телефоном марки Нокіа 6300, ІМЕІ НОМЕР_5 , вартістю 990,00 грн., в якому знаходилась сім-картка мобільного оператора Джинс, № НОМЕР_6 , вартістю 25 грн., наручним годинником іноземного виробництва, вартістю 200 грн., грошима в сумі 200 грн., спричинивши матеріальну шкоду потерпілому на загальну суму 1 615 грн. і з місця події зник.

Крім того, 09 жовтня 2008 року, близько 19.30 год., неповнолітній ОСОБА_7 , маючи умисел на спричинення умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на площадці між першим та другим поверхом в під`їзді будинку АДРЕСА_3 , наблизився до потерпілого ОСОБА_22 , якому наніс один удар правою рукою в обличчя, в район щелепи, від чого ОСОБА_24 впав головою на бетонну підлогу, втративши свідомість. В цей же день, ОСОБА_24 був доставлений в КМК ЛШМД на вул. Миколайчука, 9, у м. Львові, де не приходячи до свідомості ІНФОРМАЦІЯ_2 близько 09.10 год. помер внаслідок відкритої черепно-мозкової травми у вигляді перелому кісток склепіння і основи черепа, забою головного мозку важкого ступеню, субдуральної гематоми, яка ускладнилася аспірацій ним синдромом та запаленням легенів, набряком-набуханням головного мозку, яка була небезпечна для життя в момент спричинення, привела до смерті і відноситься до тяжкого тілесного ушкодження у живої особи.

Колегією суддів детально досліджено апеляції засудженого ОСОБА_3 та його захисника адвоката ОСОБА_4 шляхом поновлення судового слідства та скерування заяви засудженого ОСОБА_3 про застосування до нього працівниками міліції фізичного насильства з метою здобуття доказів його винуватості у вчиненні інкримінованих йому злочинів стосовно потерпілого ОСОБА_22 .

Вважаючи, що вина засудженого ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованих йому злочинів стосовно потерпілого ОСОБА_22 , при обставинах, зазначених у вироку суду першої інстанції, повністю доведена доказами покладеними в основу вироку судом першої інстанції, разом з тим, приходжу до думки, що дії засудженого ОСОБА_3 за цим епізодом неправильно кваліфіковані судом першої інстанції за ч. 4 ст. 187 КК України та за ч. 2 ст. 121 КК України.

Так, як убачається з висновку судово-медичного експерта № 903/08 від 24.10.2008 року причиною смерті гр. ОСОБА_22 є відкрита черепно-мозкова травма у вигляді перелому кісток склепіння і основи черепа, забою головного мозку важкого ступеня, субдуральної гематоми, яка ускладнилась аспірацій ним синдромом та запаленням легенів, набряком-набуханням головного мозку. Травма голови була небезпечною для життя в момент спричинення, відноситься до тяжкого тілесного ушкодження у живої особи. Пошкодження утворились від контакту з тупими предметами, могли бути причинені 09.10.2008 року. Травма голови характерна для падіння навзнак та ударі тім`яно-потиличною ділянкою голови справа до тупого предмету з широкою поверхнею, яким могло бути тверде покриття сходової клітки. Високе розташування перелому склепіння черепа, асиметричне ураження головного мозку з переважним ушкодження лівої лобної частки, наявність пошкоджень на обличчі зліва свідчить про те, що падіння навзнак відбувалось із попереднім прискоренням, тобто падінню сприяв удар рукою або іншим тупим предметом в ділянку обличчя зліва. Травма голови була небезпечною в момент спричинення, привела до смерті, відноситься до тяжкого тілесного ушкодження у живої особи, синяки садна, рана слизової губи відносяться до легкого тілесного ушкодження, не знаходяться у зв`язку із смертю. Пошкодження у ОСОБА_22 у своїй сукупності не могли бути наслідком одноразового вільного падіння на площину (т. 1, а.с. 332-339).
Тобто, на мою думку даний висновок експерта, не суперечить показанням обвинуваченого ОСОБА_3 під час досудового розслідування про обставини вчинення даного злочину, який показав, що побачивши потерпілого ОСОБА_22 , він з метою відкритого заволодіння його майном, зайшов слідом за ним у під`їзд будинку, де наніс йому удар в обличчя, після якого потерпілий впав і вдарився головою до бетонної підлоги, а він відкрито заволодів його мобільним телефоном, курткою, годинником та грошима в сумі 200 грн. (т. 1, а.с. 227).
Як убачається з показань засудженого ОСОБА_3 та висновку судово-медичного експерта № 903/08 від 24.10.2008 року, умисел ОСОБА_3 був направлений на відкрите заволодіння майном потерпілого ОСОБА_22 .
Удар, нанесений засудженим ОСОБА_25 потерпілому в обличчя, в область щелепи, не був сильним і засуджений спричинив цим ударом легкі тілесні ушкодження потерпілому. Тяжкі тілесні ушкодження, виявлені у потерпілого ОСОБА_22 і від яких настала його смерть, не були спричинені безпосередніми насильницькими діями засудженого ОСОБА_3 , а стали наслідком того, що потерпілий ОСОБА_24 після нанесеного йому удару в обличчя, в область щелепи, впав і вдарився головою до бетонної підлоги сходової площадки.

Ці обставини в поєднанні з іншими об`єктивними даними справи: направленість умислу засудженого ОСОБА_3 на відкрите заволодіння майном потерпілого шляхом заподіяння різкого удару, утримання потерпілого і швидкого заволодіння його майном; вчинення аналогічного злочину засудженим ОСОБА_25 07 вересня 2008 року стосовно ОСОБА_26 за ч. 2 ст. 186 КК України; характером, локалізацією та механізмом спричинення легкого тілесного ушкодження потерпілому; поведінкою засудженого ОСОБА_3 після посягання, у своїй сукупності не дають підстав вважати, що засуджений ОСОБА_7 мав намір умисно заподіяти потерпілому тяжкі тілесні ушкодження.

Водночас ці обставини, особливо очевидний для засудженого ОСОБА_3 стан алкогольного сп`яніння потерпілого, свідчать, що засуджений ОСОБА_7 не міг не розуміти і не передбачити, що від його удару потерпілий може впасти і отримати смертельне ушкодження, що повинно тягнути кваліфікацію дій ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 119 КК України, як необережне вбивство (злочинна недбалість).

Що ж стосується кваліфікації злочинних дій засудженого ОСОБА_3 за епізодом заволодіння ним майном потерпілого ОСОБА_22 , то вважаю, що його дії необхідно перекваліфікувати з ч. 4 ст. 187 КК України на ч. 2 ст. 186 КК України, оскільки своїми умисними діями ОСОБА_7 заподіяв потерпілому ОСОБА_27 легке тілесне ушкодження без розладу здоров`я, а для кваліфікації дій ОСОБА_3 за ч. 4 ст. 187 КК України необхідним є умисне заподіяння потерпілому тяжких тілесних ушкоджень, а за ч. 1 ст. 186 КК України легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я чи середньої тяжкості або погрози їх заподіяння.

Таким чином, на мою думку, покликання захисника засудженого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_28 про неправильність кваліфікації дій засудженого ОСОБА_3 за епізодом вчинення ним злочину стосовно потерпілого ОСОБА_22 є обґрунтованим, а дії засудженого ОСОБА_3 за епізодом вчинення злочинних дій стосовно ОСОБА_22 необхідно перекваліфікувати з ч. 4 ст. 187 КК України на ч. 2 ст. 186 КК України, а з ч. 2 ст. 121 КК України на ч. 1 ст. 119 КК України і призначити йому покарання відповідно до санкцій встановлених даними статтями.

Суддя апеляційного суду ОСОБА_2