Справа № 148/1101/16-к
Провадження №1-кп/148/129/16
17 серпня 2016 року Тульчинський районний суд Вінницької області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченої ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:
01 травня 2016 року близько 03:30 год. ОСОБА_4 разом із ОСОБА_6 приїхала у гості до свого колишнього співмешканця ОСОБА_5 , який проживає по АДРЕСА_2 . По приїзду, ОСОБА_4 разом з ОСОБА_6 та ОСОБА_5 почали вживати алкогольні напої. Близько 05:00 год. ОСОБА_5 пішов спати, а ОСОБА_4 разом із ОСОБА_6 продовжили розпивати спиртні напої. Близько 07:00 год. ОСОБА_6 вийшла на вулицю розмовляти по телефону, а ОСОБА_4 , залишилась у будинку. Залишаючись в будинку, ОСОБА_4 побачила на бильці ліжка спортивну куртку ОСОБА_5 , у лівій кишені якої знаходився гаманець з грошима. Виявиши гаманець, у ОСОБА_4 виник умисел на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, скориставшись відсутністю власника, переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_4 ,шляхом вільного доступу із кишені спортивної куртки та гаманця, який там знаходився, таємно викрала грошові кошти у сумі 600 грн. Своїми діями ОСОБА_4 спричинила потерпілому ОСОБА_5 матеріального збитку на вказану суму.
Після чого ОСОБА_4 разом з ОСОБА_6 покинули житло ОСОБА_5 та поїхали в м. Тульчин, де ОСОБА_4 розпорядилася викраденими грошовими коштами на власний розсуд.
Органом досудового розслідування дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.1 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
З обвинувальним актом до суду надійшла угода про примирення, укладена 17 травня 2016 року між підозрюваною ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_5 під час досудового розслідування.
За змістом даної угоди обвинувачена ОСОБА_4 та потерпілий ОСОБА_5 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченої за ч.1 ст.185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинна понести обвинувачена у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. В угоді зазначені наслідки її укладення та затвердження, передбачені ст.473 КПК України, а також зазначені наслідки її невиконання.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачена повністю визнала себе винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, та пояснила, що їй цілком зрозумілі надані законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, а також вид покарання, яке буде застосоване до неї у разі затвердження угоди судом. Просила затвердити угоду про примирення та призначити їй узгоджене покарання.
Потерпілий ОСОБА_5 пояснив, що наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, укладеної з підозрюваною ОСОБА_4 , визначені п.2 ч.1 ст.473 КПК України, йому зрозумілі. Просив угоду затвердити та призначити обвинуваченій узгоджене покарання.
Прокурор в підготовчому судовому засіданні вважав можливим затвердити угоду про примирення між обвинуваченою та потерпілим і призначити обвинуваченій ОСОБА_4 узгоджене в угоді покарання.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.
Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти таке рішення: затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468 475 цього Кодексу.
У пункті 1 ч.1 ст.468 КПК України визначено, що у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Відповідно до ч.3ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
В підготовчому судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості. Судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з потерпілим угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватою, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї в разі затвердження угоди, цілком розуміє свої права, визначені ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.
Потерпілий ОСОБА_5 розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені п.2 ч.1 ст.473 КПК України.
Суд в порядку ст. 474 КПК України шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Форма та зміст угоди про примирення відповідають вимогам статті 471 КПК України. Зазначене в угоді узгоджене сторонами угоди покарання для обвинуваченої встановлене в межах санкції ч.1 ст. 185 КК України, відповідає положенням Загальної частини Кримінального кодексу України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної, яка раніше не судима, негативно характеризується за місцем проживання, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових злочинів.
Умови укладеної угоди також не суперечать інтересам суспільства, не порушують прав, свобод чи інтересів сторін чи інших осіб та відповідають вимогам КПК України та КК України.
Судом встановлені обґрунтовані підстави вважати, що взяті обвинуваченою на себе за угодою про примирення обов`язки, очевидно можливі для виконання.
Судом не встановлено підстав для відмови в затвердженні угоди про примирення.
Виходячи із викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення, укладеної 17 травня 2016 року між обвинуваченою ОСОБА_4 та потерпілимОСОБА_5 , та призначення обвинуваченій узгодженого сторонами покарання.
Питання речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати відсутні.
Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 394, 473-475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про примирення, укладену 17 травня 2016 року між обвинуваченою ОСОБА_4 та потерпілимОСОБА_5 .
Визнати ОСОБА_4 винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.
Призначити ОСОБА_4 узгоджене сторонами угоди покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Речові докази: грошові кошти у сумі 400 грн. купюрами по 200 грн. серії ВА 1019787 та ЗД 2821562, передані на відповідальне збергінання потерпілому ОСОБА_5 , - повернути останньому за належністю.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України протягом 30-ти днів з моменту проголошення до Апеляційного суду Вінницької області шляхом подачі апеляційної скарги через Тульчинський районний суд Вінницької області.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1