печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 жовтня 2016 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу ОСОБА_3 на постанову прокуратури Київської області від 18.08.2016 про відмову у визнанні потерпілим,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернулась до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва зі скаргою на постанову прокуратури Київської області від 18.08.2016 про відмову у визнанні потерпілою.

В судове засідання адвокат та слідчий не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки не повідомили, заяв про розгляд справи у відсутність не надходило.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 3 ст. 306 КПК України, відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи, що адвокат, слідчий не з`явилися в судове засідання, будучи повідомленими про час та місце розгляду справи, не подали заяв про розгляд справи у їх відсутність, що є проявом принципу диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті скарги без їхньої участі в судовому засіданні на підставі наявних доказів.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов висновку про відмову у задоволенні скарги з таких підстав.

ОСОБА_3 звернулась до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва зі скаргою на постанову прокуратури Київської області від 18.08.2016 про відмову у визнанні потерпілою.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

За твердженням особи, що подала скаргу, постановою прокуратури Київської області від 18.08.2016 їй було відмовлено у залученні як потерпілого у кримінальному провадженні з підстав відсутності завдання йому майнової, моральної та фізичної шкоди.

Заявником не було надано заяви про залучення як потерпілого у кримінальному провадженні з якої вбачалось би завдання їй майнової, моральної та фізичної шкоди.

Тому, оскаржувана постанова винесена з дотриманням норм чинного КПК України. За таких обставин, у задоволенні скарги слід відмовити, у зв`язку з відсутністю для цього правових підстав.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 55, 303, 305-307, 309 КПК України, слідчий суддя,
У Х В А Л И В :
У задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову прокуратури Київської області від 18.08.2016 про відмову у визнанні потерпілим відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1