АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа №623/2038/13-к Головуючий 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження №11кп/790/2013/16 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч3 ст.186 КК України
Ухвала
Іменем України
25 жовтня 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Харкові кримінальне провадження за апеляційними скаргами, в новій редакції адвоката та засудженого ОСОБА_7 на вирок Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 26.11.2014р., щодо ОСОБА_7 ,-

ВСТАНОВИЛА:
Вказаним вироком

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , м. Слободзея, Молдова, громадянин України, з середньою освітою, не одружений, не працюючий, без постійного місця проживання,раніше судимий,

-01.11.2005р. Біляївським районним судом Одеської області за ст.185 ч.3 КК України до 3 років позбавлення волі;

-17.10.2008р. Тернопільським міським судом за ст.185 ч.3 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі;

-20.12.2012р. Ленінським районним судом м. Харків за ст.185 ч.2 КК України до 6 місяців арешту, звільнився 20.04.2013 року за відбуттям строку покарання,

засуджено за ч.3 ст.186 КК України до 6(шести) років позбавлення волі.

Стосовно обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 апеляційне провадження закрито на підставі ухвали Апеляційного суду Харківської області від 20.08.2015р.

Відповідно до ст.ст.100, 124 КПК України вирішена доля речових доказів та процесуальних витрат, а також розв`язані цивільні позови.

Згідно вироку, 21.04.2013р. близько 19год. 30хв., ОСОБА_8 , за попередньою змовою та разом з ОСОБА_7 , через незаперті вхідні двері, проникли до будинку АДРЕСА_1 , харківської області, застосувавши до потерпілої похилого віку ОСОБА_9 насильство, яке не є небезпечним для здоров`я потерпілої, відкрито викрали мобільний телефон «Nokia», який не представляє майнової цінності для потерпілої, підключений до оператору мобільного зв`язку «МТС», зі стартовим пакетом, на рахунку якого знаходились грошові кошти у розмірі 46грн., гроші 3800грн. та 500дол. США, що у перерахунку на гривню за курсом НБУ складає 4070грн., чим заподіяли потерпілій майнову шкоду на загальну суму 7916грн.
В апеляційних скаргах з доповненнями:

Захисник просить вирок міськрайонного суду змінити, зарахувавши строк попереднього ув`язнення у строк позбавлення волі тобто про застосування ч.5 ст.72 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_7 в апеляційній скарзі просить вирок суду першої інстанції скасувати, а кримінальне провадження відносно нього закрити.

На думку обвинуваченого, судом першої інстанції допущено по справі неповнота, а також порушення інших норм кримінального процесуального закону. Покази потерпілих і свідків по справі не можна прийняти як докази, тому що вони не є об`єктивними і містять ряд суперечливих показань. Наведені обставини, на думку обвинуваченого свідчать про те, що вирок міськрайонного суду не можна признати законним оскільки висновки суду не підтверджуються дослідженими у суді доказами.

Заслухав доповідача, прокурора який висказався в підтримку вироку, перевіривши матеріали кримінального провадження, та обговоривши доводи в апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга обвинуваченого задоволенню не підлягає, а адвоката підлягає частковому задоволенню.

На думку колегії суддів, судом першої інстанції правильно встановлені фактичні обставини справи і зроблений обґрунтований висновок про винуватість ОСОБА_7 в інкримінованому йому злочині. Цей висновок підтверджується доказами перевіреними судом.

Так, потерпіла ОСОБА_9 , в залі судового засідання, в суді першої інстанції, безпосередньо впізнала ОСОБА_7 , як особу яка 21.04.2013р. відкрито заволоділи її майном і розповіла об обставинах грабежу в її будинку із застосуванням до неї насильства.

Згідно висновку судово-медичної експертизи у потерпілої були виявлені легкі тілесні пошкодження у вигляді крововиливу у середній частині лоба, кров`яні напливи в області перенісся та верхніх повік обох очей,які виникли від дії тупого твердого предмету і могли виникнути за обставин які мали місце 21.04.2013 року.

Показання потерпілої ОСОБА_9 , в суді, об`єктивно підтверджуються протоколами пред`явлення особи для впізнання від 23.04.2013р. де потерпіла ОСОБА_7 , як особу яка 21.04.2013р. проникли до її будинку, побили та пограбувала потерпілу.

При проведенні слідчого експерименту від 23.04.2013 року, ОСОБА_8 в присутності понятих показав і розказав яким чином він разом з ОСОБА_7 пограбували ОСОБА_9 .

В будинку ОСОБА_9 знайдено сліди відбитків пальців рук ОСОБА_8 , що підтверджується висновком експерта від 17.05.2013 року № 47.

При одночасному допиті 24.05.2013р. ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , обвинувачений ОСОБА_8 підтвердив факт грабежу у ОСОБА_9 , а також вказував що ніяких незаконних мір працівниками міліції не застосовувалось.

Таким чином, на думку колегії суддів, суд першої інстанції правильно кваліфікував дії ОСОБА_7 за ч.3 ст.186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж),поєднане з проникненням у житло ,з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої та з застосуванням такого насильства,вчиненого за попередньою змовою групою осіб,повторно.

Колегія суддів не може погодитися з апелянтом про скасування вироку суду з тих підстав на які він посилається оскільки висновки суду підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду і наведеними вище і при цьому судом першої інстанції не допущені процесуальні порушення на які він посилається.

При призначенні покарання обвинуваченим, міськрайонний суд відповідно до вимог ст.65 КК України, в повній мірі врахував ступень тяжкості скоєних злочинів,дані про особу обвинувачених, обставини які пом`якшують та обтяжують покарання і вказав це у своєму вироку.

Обвинуваченого ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання слід звільнити, оскільки строк який він вже відбув, з урахуванням положення ч.5 ст.72 КК України, перевищує фактично призначене йому основне покарання.

Проте, колегія не находить підстав для зміни чи скасування вироку суду з підстав передбачених ст.ст.408-409 КПК України, а застосування ч.5 ст.72 КК України у чинній редакції, на думку суддів не є такою підставою.

Звідси, апеляція адвоката в частині застосування ч.5 ст.72 КК України до ОСОБА_7 підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА
Апеляційну скаргу, в новій редакціїобвинуваченого залишити без задоволення, а захисника задовольнити частково.

Вирок Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 26.11.2014р., щодо ОСОБА_7 без змін.

Відповідно до положень ч.5 ст.72 КК України зарахувати у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення ОСОБА_7 з 22.04.2013р. по 20.08.2015р. та з 30.06.2016р. по день набрання вироком законної сили тобто по 25.10.2016р. з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Звільнити засудженого ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 з під варти негайно, як особу, що відбула повністю призначене покарання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення.

Головуючий

Судді