Дата документу Справа № 331/9208/15-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
ЄУ № 331/9208/15-к Головуючий в 1 інстанції
Провадж. № 11-кп/778/1060/16 ОСОБА_1
Категорія ч.1 ст. 190 Доповідач в 2 інстанції
КК України ОСОБА_2

УХВАЛА
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5
розглянула 03 листопада 2016 року у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі кримінальне провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_6 в інтересах потерпілої ОСОБА_7 на вирок Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 18 квітня 2016 року відносно
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця смт. Брацьке, Миколаївської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України.
Учасники судового провадження:
представник потерпілої - адвокат ОСОБА_6 ,
обвинувачений ОСОБА_8 ,
захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_10 .
Встановлені вироком Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 18 квітня 2016 року обставини:
03 червня 2015 року приблизно о 12 годині 30 хвилин, ОСОБА_8 , маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману, діючи з корисливих мотивів, перебуваючи у приміщенні власної ювелірної майстерні, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , під приводом переробки ювелірного виробу заволодів золотою каблучкою, вагою 3,08 грам, 585 проби, вартістю 3320,24 гривень, що належала ОСОБА_7 та її грошовими коштами у розмірі 400 гривень, які згідно усної домовленості між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , були передані останньому в якості авансу за роботу по переробці ювелірного виробу. 11 червня 2015 року. ОСОБА_8 усвідомлюючи, що його дії незаконні, продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, заклав вищевказану каблучку до ломбарду ПТ «Ломбард «Карат», який розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Ентузіастів, 4, прим.47. Отримані при цьому грошові кошти у розмірі 1396 гривень 90 копійок. ОСОБА_8 витратив на власні потреби. В результаті злочинних дій ОСОБА_8 , потерпілій ОСОБА_7 було завдано матеріальних збитків на загальну суму 3720,24 гривень.
Вироком Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 18 квітня 2016 року:
ОСОБА_8 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України і йому призначено покарання у виді 200 годин громадських робіт.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишено без змін особисте зобов`язання.

Постановлено стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_7 матеріальну шкоду в розмірі 3720 грн. 00 коп. та 500 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди. В іншій частині позовних вимог відмовити.

Доля речових доказів вирішена в порядку ст. 100 КПК України.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_6 , посилається на неповне врахування судом обставин для повного задоволення цивільного позову в частині відшкодування моральної шкоди, наявність якої була доведеною і виразилась в душевному болю та стражданнях, яких зазнала потерпіла ОСОБА_7 , внаслідок неправомірних дій ОСОБА_8 . Вважає, що суд при визначенні розміру моральної шкоди не в повній мірі врахував глибину душевних страждань потерпілої, вимушеність змін в організації її життя, характеру майнових витрат, негативні наслідки, які настали для потерпілої, не в повній мірі взяв до уваги наявні докази та обставини справи, що істотно вплинуло на його висновок і призвело до стягнення моральної шкоди в дуже малому розмірі. Просить вирок в частині стягнення з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_7 моральну шкоду завдану злочином, в розмірі 5000 грн. 00 коп.

В запереченнях на апеляційну скаргу обвинувачений ОСОБА_8 , не заперечуючи спричинення потерпілій моральної шкоди, вказує на намагання повернути ОСОБА_7 виготовлену каблучку та відмови останньої від виготовленого ювелірного виробу, обвинувачений зазначає про завищення потерпілою суми моральної шкоди, яка є непомірним тягарем з огляду на наявність на його утриманні брата з розладом здоров`я та власного захворювання, просить залишити без задоволення апеляційну скаргу, а оскаржуваний вирок без змін.

Заслухавши доповідача, прокурора, потерпілу та її представника, які підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги, обвинуваченого та його адвоката, які висловили заперечення вимогам апеляції, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
У відповідності до ст. 404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги. Висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин справи, кваліфікації дій ОСОБА_8 та призначеного останньому покарання в апеляційній скарзі потерпілим, а також ніким з учасників процесу не оспорюються, тому апеляційним судом не перевіряються.
За встановлених фактичних обставин справи, суд кваліфікував дії обвинуваченого ОСОБА_8 за ч.1 ст. 190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).
Доводи апелянта про збільшення суми стягнення з обвинуваченого моральної шкоди колегія суддів знаходить слушними.
Вирішуючи цивільний позов потерпілого, суд першої інстанції хоча і послався, але фактично не врахував вимоги ст. 23 ЦК України, що стало наслідком неправильного визначення грошового розміру відшкодування моральної шкоди, встановлений для стягнення розмір моральної шкоди є явно несправедливим та заниженим.
Апеляційний суд враховує, що внаслідок неправомірних, умисних дій обвинуваченого ОСОБА_8 потерпіла ОСОБА_7 зазнала душевних страждань, які полягали у психологічних хвилюваннях та тривогах, оскільки потерпіла близько трьох місяців докладала зусиль для відновлення ситуації, що склалася шляхом телефонування обвинуваченому та його відвідування, вмовлянню останнього виконати послугу з виготовлення ювелірного виробу.
На підставі п. 3 ч. 1 ст. 408, п.2 ч.1 ст.411 КПК України вирок суду в цій частині підлягає відповідній зміні.
При визначенні розміру грошового відшкодування моральної шкоди апеляційний суд бере до уваги глибину і тривалість моральних страждань потерпілої, враховує принцип співвідношення матеріального збитку і моральної шкоди.
Разом з тим, апеляційний суд вважає апеляційні вимоги ОСОБА_7 про стягнення з обвинуваченого в рахунок відшкодування моральної шкоди 5 000 гривень необґрунтованими, такими, що не відповідають вимогам ст. 23 ЦК України та передбаченим засадам розумності, виваженості та справедливості.
За вище наведених обставин, грошовий розмір відшкодування з обвинуваченого на користь потерпілої моральної шкоди, спричиненої внаслідок скоєного обвинуваченим стосовної неї злочину, має становити 2 500 гривень, що передбачає часткове задоволення поданої апеляції.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 408, 419 КПК України, колегія суддів
у х в а л и л а :
апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , в інтересах потерпілої ОСОБА_7 , задовольнити частково.

Вирок Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 18 квітня 2016 року відносно ОСОБА_8 , засудженого за ч.1 ст. 190 КК України змінити, шляхом збільшення суми стягнутої моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_7 моральну шкоду в розмірі 2 500 (дві тисячі п`ятсот) гривень.

В решті вирок Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 18 квітня 2016 року відносно ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення, може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня оголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4