25.04.2016 Справа № 756/3022/16-к
Унікальний № 756/3022/16-к
Порядковий № 1-кс/756/567/16
У Х В А Л А
Іменем України
25 квітня 2016 року слідчий суддя Оболонського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві заяву судді Оболонського районного суду м. Києва ОСОБА_6 про самовідвід від розгляду кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0002560 по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 171, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 351, ч. 1 ст. 365, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 365, ч. 3 ст. 27, ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 384 КК України,

В С Т А Н О В И В :
Суддя Оболонського районного суду м. Києва ОСОБА_6 подав заяву про самовідвід від розгляду кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 171, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 351, ч. 1 ст. 365, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 365, ч. 3 ст. 27, ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 384 КК України.

З посиланням на п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, у заяві зазначено про наявність обставини, що викликає сумнів у неупередженості судді при розгляді даного кримінального провадження, якою є службово-адміністративна залежність його від потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 .

У зв`язку із тим, що зазначені особи є народними депутатами України, і їх позиція буде впливати на результати голосування за звільнення ОСОБА_6 з посади судді Оболонського районного суду м. Києва на підставі поданої ним заяви, суддя стверджує про те, що така залежність поставить під сумнів його неупередженість та безсторонність при розгляді даної кримінальної справи.

У судовому засіданні прокурор не заперечував проти задоволення заяви.

Адвокат вказав на необґрунтованість заяви про самовідвід, звернувши увагу на відсутність обставин для відводу, передбачених законом. Позицію адвоката підтримав й обвинувачений.

Суддя Оболонського районного суду м. Києва ОСОБА_6 про день, місце, час розгляду заяви повідомлений належним чином, бажання дати пояснення з приводу обставин викладених у заяві, не виявив.

Вислухавши думки сторін кримінального провадження, дослідивши заяву про самовідвід, матеріали, що додані до обвинувального акту по обвинуваченню ОСОБА_5 , судом встановлено наступне.

До Оболонського районного суду м. Києва на підставі ухвали Апеляційного суду м. Києва від 17 лютого 2016 року надійшло кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 171, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 351, ч. 1 ст. 365, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 365, ч. 3 ст. 27, ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 384 КК України.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи 28.03.2016 року провадження надійшло на розгляд судді ОСОБА_6 , який 31.03.2016 року подав заяву про самовідвід від розгляду даного кримінального провадження, додавши до неї копію заяви про звільнення з посади судді Оболонського районного суду м. Києва, датовану 30.03.2016 року.

Звертаючись з даною заявою про самовідвід, суддя посилається на п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, вважаючи, що участь потерпілих у голосуванні за його звільнення, може у подальшому сприйматися як факт, що впливатиме на здатність його як судді, прийняти незалежне рішення, а також попередження можливого впливу на нього як на суддю в ході розгляді даного кримінального провадження.

Інших обставин, що виключають участь судді в кримінальному провадженні, визначених у вказаній нормі, у заяві не зазначено.

Розглядаючи заяву про самовідвід, передусім слід звернутися до нормативно-правових актів, які, на виконання принцип поділу державної влади, гарантують незалежність суддів, як представників однієї з гілок державної влади.

У статті 126 Конституції України закріплені гарантії незалежності та недоторканності суддів, однієї з яких є право судді на звільнення з посади за власним бажанням.

Порядок звільнення судді за власним бажанням визначений у ст. 31 Закону України «Про Вищу раду юстиції», аналіз частини 2 якої свідчить про те, що при звільненні з таких підстав мають бути лише з`ясовані підстави такого рішення, тобто враховується дійсне волевиявлення особи, яка звертається з відповідною заявою. З`ясування або встановлення будь-яких інших обставин законом не передбачено. За відсутності стороннього впливу або примусу судді до подання заяви про звільнення, суддя має бути звільненим на підставі його заяви, що повністю відповідає гарантіям незалежності суддів, задекларованим у Конституції України.

Відповідно до ч. 3 ст. 120 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» заява про звільнення з посади за власним бажанням подається суддею безпосередньо до Вищої ради юстиції, яка протягом одного місяця з дня її надходження вносить до органу, який обрав або призначив суддю, подання про звільнення судді з посади.

Статтею 122 Закону визначено, що порядок розгляду питання та прийняття Верховною Радою України рішення про звільнення з посаді судді, обраного безстроково, визначається цим Законом та Регламентом Верховної Ради України.

Питання про звільнення з посади судді, обраного безстроково, розглядається на пленарному засіданні Верховної Ради України без висновків комітетів Верховної Ради України та будь-яких перевірок.

Дотримання зазначених вище гарантій незалежності суддів, закріплені і у Законі України «Про Регламент Верховної Ради України», стаття 216-11 якого не передбачає перевірки будь-яких інших документів, ніж ті, що підтверджують підстави звільнення, визначених у ч. 5 ст. 126 Конституції України. Частиною 8 статті зазначено про можливість проводити голосування про звільнення суддів списком, і лише у конкретно визначених випадках щодо кожного судді окремо.

Викладений аналіз законодавчих актів спростовує твердження про те, що судді обрані на посаду безстроково, які подали заяви про звільнення за власним бажанням, знаходяться у службово-адміністративній залежності від народних депутатів України.

При цьому, якщо слідувати логіці заяви, яку до речі розділяє і прокурор, можна дійти висновку, що будь-який суддя при розгляді кримінального провадження, сторонами у якому є народні депутати України, буде перебувати у залежності від них, або у зв`язку із вирішенням питання про призначеня на посаду судді безстроково, або у зв`язку із звільненням з посади з будь-яких підстав.

Відповідно до ст. 55 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя зобов`язаний своєчасно, справедливо та безсторонньо розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства, додержуватися присяги судді та правил суддівської етики.

Стаття 15 Кодексу суддівської етики затвердженого на ХІ з`їзді суддів України 22.03.2013 року зазначає наступне. Неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи. Суддя не повинен зловживати правом на самовідвід. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у разі неможливості ухвалення ним об`єктивного рішення у справі.

У п. 2.5 «Бангалорських принципів поведінки судді» (схвалених резолюцією 2006/23 Економічної та Соціальної Ради ООН від 27.07.2006 року) вказано, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або у тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви у неупередженості судді.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, неупередженість судді при розгляді справи презюмується, що викладено у рішеннях по справах «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко та Мартиненко проти України».

Для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, питання безсторонності судді має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, Європейським судом визначено про необхідність доказів фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи.

З урахуванням викладеного вище, оскільки в ході судового розгляду заяви судді Оболонського районного суду м. Києва ОСОБА_6 про самовідвід, не встановлено обставин, що виключають участь вказаного судді в розгляді кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 , у її задоволені слід відмовити.

Керуючись ст.ст.75, 80, 81 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:
У задоволенні заяви судді Оболонського районного суду м. Києва ОСОБА_6 про самовідвід від розгляду кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 171, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 351, ч. 1 ст. 365, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 365, ч. 3 ст. 27, ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 384 КК України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1