ВИРОК
Іменем України
16.11.2016 року Франківський районний суд м.Львова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1
секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Львові кримінальне провадження, зареєстроване у єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0001751 від 03.07.2015 року по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львова, українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України

за участю обвинуваченого: ОСОБА_5 ,-

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 , 03.07.2015 року, приблизно о 16:00 год., маючи умисел спрямований на незаконне завоволодіння чужим майном, шляхом обману та зловживання довірою, попросив у неповнолітнього ОСОБА_6 , під приводом здійснення телефонного дзвінка належний останньому мобільний телефон марки «Samsung GT-18552» у корпусі чорного кольору імеі №1: НОМЕР_1 , імеі №2; НОМЕР_2 .

Довіряючи ОСОБА_5 та будучи переконаним у правдивості намірів та добросовісності дій останнього, неповнолітній ОСОБА_6 добровільно передав ОСОБА_7 мобільний телефон марки «Samsung GT-18552» у корпусі чорного кольору.

Заволодівши шляхом обману та зловживання довірою майном неповнолітнього ОСОБА_6 , а саме мобільним телефоном марки «Samsung GT-18552» у корпусі чорного кольору, ОСОБА_5 з місця скоєння кримінального правопорушення зник, звернувши його на свою користь, чим спричинив ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну 1999, 40 гривень, що підтверджується висновком експерта №9/436 від 16.09.2015 року.

Відтак, ч. 1 ст. 190 КК України передбачено відповідальність за кримінальне правопорушення винним у вчиненні якого визнається обвинувачений ОСОБА_5 , оскільки він заволодів чужим майном шляхом обману та зловживання довірою, що є власністю ОСОБА_6 та заподіяв матеріальну шкоду на загальну суму 1999, 40 гривень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 , свою вину у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.190 КК України визнав повністю, подав до суду заяву про визнання вини, не заперечує проти недослідження доказів щодо встановлення вини, розуміє, що буде позбавлений права оскаржувати ці обставини в апеляційному суді. Пояснив, що дійсно приблизно о 16:00 год. 03.07.2015 року попросив у неповнолітнього ОСОБА_6 під приводом здійснення телефонного дзвінка належний останньому мобільний телефон марки «Samsung GT-18552» у корпусі чорного кольору, після чого втік разом із телефоном, чим заподіяв потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 1999, 40 гривень про що дуже шкодує, просить суворо не карати.

Згідно вимог положень ст.349 КПК України суд визнає за недоцільне дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

В судове засідання потерпілий не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином повідомлялвся про час та місце розгляду справи, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності та зазначив, що претензій до обвинуваченого ОСОБА_5 не має, оскільки завдана злочином шкода йому відшкодована в повному обсязі, відтак, на підставі ст.55 КПК України та відповідно до ч.1 ст.325 КПК суд ухвалює рішення про проведення судового розгляду без потерпілого.
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який у вчиненому щиро кається, те що на обліках в наркологічному і психоневрологічному диспансерах не перебуває, за місцем проживання характеризуються позитивно, та вважає, що за змістом закону (ст.50 КК України), покарання має на меті не тільки кару, а має бути необхідним і достатнім для виправлення особи, яка вчинила злочин, та попередження вчиненню нею нових злочинів, виконуючи вимоги ст.ст. 50, 65 КК України, які узгоджуються із роз`ясненнями «Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» та приходить до висновку, що покарання слід призначити у межах санкції статті за якою кваліфіковано злочин, у виді штрафу.

Стягнути з ОСОБА_5 витрати на залучення експертів НДЕКЦ при ГУМВСУ у Львівській області у зв`язку з проведенням товарознавчої експертизи в розмірі 368 (триста шістдесят вісім гривень) 28 коп. на користь держави.

Керуючись ст.ст. 349, 368, 373, 374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.190 КК України та призначити покарання у виді штрафу у розмірі 30 (тридцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 510 (п`ятсот десять гривень) грн. 00 коп. та підставі ч.3 ст.53 КК України з врахуванням майнового стану обвинуваченого із розстрочкою виплати до 20 лютого 2017 року.
Стягнути з ОСОБА_5 витрати на залучення експертів НДЕКЦ при ГУМВСУ у Львівській області у зв`язку з проведенням товарознавчої експертизи в розмірі 368 (триста шістдесят вісім гривень) 28 коп. на користь держави.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з дотриманням вимог ст. 394 КПК України.

Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті в єдиному примірнику.
Суддя ОСОБА_1