Справа № 191/3129/16-к
Провадження № 1-в/191/1920/16
У Х В А Л А
іменем України
23 червня 2016 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

представника адміністрації - ОСОБА_4

засудженого - ОСОБА_5

розглянувши в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Синельникове Дніпропетровської області клопотання засудженого

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

засудженого 18.06.2015 року Самарським райсудом м.Дніпропетровська за ч.3 ст.15 ч.2 ст.185,71 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі. Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10.03.2016 року на підставі ч.5 ст.72 КК України зараховано попереднє ув`язнення з 22.05.2015 року по 20.07.2015 року включно. Початок строку- 22.05.2015 року, кінець строку- 24.09.2016 року,

про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,-
ВСТАНОВИВ:

Засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, посилаючись на те, що він відбув 2/3 частини призначеного строку покарання .

Представник адміністрації СВК-94 та прокурор в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечували.

Суд, заслухавши засудженого, представника адміністрації СВК-94, думку прокурора, а також дослідивши надані суду матеріали особової справи засудженого, приходить до наступного.

Відповідно ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у вигляді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин чи за необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 засуджений за тяжкий злочин, відбув 2/3 частини призначеного судом покарання станом на 24.03.2016 року, але рішенням комісії установи від 31.03.2016 року засудженому було відмовлено у застосуванні ст..81 КК України як особі, що не довела своє виправлення. За час відбування покарання в СВК-94 ОСОБА_5 заохочень та стягнень не мав. Згідно характеристики, наданої начальником відділення СПС №6 СВК-94, за час відбування покарання засуджений зарекомендував себе посередньо, не працевлаштований, бажання працювати не висловлює, безвідповідально ставиться до виконання робіт з благоустрою установи , не вбачає суспільної необхідності у їх виконанні, у взаємовідносинах з адміністрацією іноді грубий, застосовує жаргони, до виконання передбачених законом вимог персоналу ставиться не завжди сумлінно. Вину у скоєному визнає, але розкаюється не щиро.

При вирішенні питання про можливість застосування засудженому умовно-дострокового звільнення від відбування покарання суд аналізує дані про поведінку засудженого за весь час відбуття покарання, в тому числі й дані, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. Положення про те, що засуджений довів своє виправлення, означає, що його зразкова поведінка і сумлінне ставлення до виконання обов`язків у період відбування покарання засвідчили успішність процесу його виправлення. Сумлінна поведінка - це зразкове виконання вимог режиму і свідоме додержання дисципліни, вказівок адміністрації, наявність подяк і відсутність стягнень, якщо особа відбуває покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі.

Суд находить, що встановлені в судовому засіданні обставини свідчать про те, що засуджений ОСОБА_5 у скоєному злочині не розкаявся, своєю поведінкою виправлення не довів, його поведінка не є сумлінною, а також з урахуванням того, що згідно ст. 81 КК України застосування умовно-дострокового звільнення є правом, а не обов`язком суду, вважає, що клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 81 КК України, ст. ст. 537, 539, 392 КПК України, суд ,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення - відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Синельниківський міськрайонний суду протягом семи діб з дня її оголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1