Справа № 520/4180/16-к
Провадження № 1-кс/520/865/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14.04.2016 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 , розглянувши у закритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання ст. слідчого СВ Таїровського відділення Київського ВП у м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 погоджене з прокурором Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 , про надання дозволу на затримання підозрюваного з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, українця, з вищою освітою, раніше не судимого, без реєстрації місця проживання, підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:
В провадження слідчого судді надійшло клопотання про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в кримінальному проваджені внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України.

Згідно клопотання, встановлено, що у 2009 році ОСОБА_6 , будучи директором ТОВ «Термінал-СВП» та, в подальшому, одним із засновників ТОВ «Голдмеш», познайомився з ОСОБА_7 , яка працювала на вказаних підприємствах та її рідним братом ОСОБА_8 .

Наприкінці листопада 2014 року, більш точна дата досудовим слідством не встановлена, у ОСОБА_5 , із корисливих мотивів, виник злочинний умисел, направлений на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_8 , шляхом зловживання довірою останнього у великому розмірі під приводом реалізації фіктивного бізнес-проекту, з поставки імпортного товару з Пакистану на територію України.

Так, 20 листопада 2014 року ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний намір, направлений на незаконне заволодіння грошовими коштами, звернувся до ОСОБА_8 та запропонував останньому взяти участь у бізнес-проекті, який полягав у поставці товару з Пакистану, а саме рису на територію України, за значно дешевшою від інших цін, запевнивши останнього у дійсності та реальності вказаного проекту. За умовами цього проекту, ОСОБА_8 мав передати ОСОБА_5 грошові кошти у розмірі 200 000 доларів США, а ОСОБА_5 , в свою чергу, мав організувати поставку вказаного товару на територію України у розмірі 8 контейнерів вартістю по 25 000 доларів США кожний, реалізувати його та в строк до 20 березня 2015 року повернути ОСОБА_8 отримані в наслідок вигідної реалізації товару грошові кошти у розмірі 200 000 доларів США та 25 тон рису. Враховуючи вигідність пропозиції, те, що ОСОБА_5 тривалий час працював з рідною сестрою ОСОБА_8 ОСОБА_7 , а також те, що ОСОБА_8 сприймав вказаний проект як дійсний та реальний, останній довірився ОСОБА_5 та погодився на його пропозицію.

Так, 24 листопада 2014 року, більш точний час досудовим слідством не встановлений, ОСОБА_8 , будучи введеним в оману щодо реальності за пропанового ОСОБА_5 бізнес-проекту та дійсних злочинних намірів останнього, знаходячись у приміщенні офісу за адресою: АДРЕСА_1 в присутності ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , передав ОСОБА_5 грошові кошти у розмірі 200 000 (двісті тисяч) доларів США, що на той момент, згідно курсу Національного банку України по відношенню гривні до долару США склало 3 012 000 (три мільйони дванадцять тисяч) гривень.

В свою чергу, ОСОБА_5 реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на незаконне заволодіння грошовими коштами ОСОБА_8 у великих розмірах, шляхом зловживання довірою останнього, отримав від ОСОБА_8 грошові кошти у розмірі 200 000 (двісті тисяч) доларів США, що на той момент, згідно курсу Національного банку України по відношенню гривні до долару США склало 3 012 000 (три мільйони дванадцять тисяч) гривень про що, у присутності ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , склав відповідну письмову розписку від 24 листопада у якій, за усною домовленістю з ОСОБА_8 зазначив, що отримав від ОСОБА_7 грошові кошти у розмірі 200 000 доларів США, за умови повернути їх у строк до 20 березня 2015 року.

Так, ОСОБА_5 , заздалегідь знаючи про фіктивність запропонованого ОСОБА_8 бізнес-проекту, а також не маючи наміру на виконання домовленостей та повернення грошових коштів, розпорядився ними на власний розсуд.

Враховуючи викладене, 24 листопада 2014 року, знаходячись у приміщенні офісу ТОВ «Термінал-СВП» за адресою: м. Одеса, вул. Ак. Корольова, 120, ОСОБА_5 , зловживаючи довірою, під приводом реалізації неіснуючого фіктивного бізнес-проекту з реалізації імпортного товару з Пакистану на території України, заволодів грошовими ОСОБА_8 в особливо великому розмірі, а саме 3 012 000 (три мільйони дванадцять тисяч) гривень, якими розпорядився на власний розсуд.

14.03.2016 року відомості за вказаним фактом буди внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України.

14.04.2016 свідчим подано клопотання до Київського районного суду м. Одеси про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді гримання під вартою.

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання, мотивуючи його тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання виключно у вигляді позбавленням волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, а також те, що в його діях можуть мати місце ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, так як на даний момент місце проживання і знаходження ОСОБА_5 невідоме, оскільки останній за місцем мешканняне проживає, ніде не зареєстрований, що свідчить про неможливість запобігання цьому ризику шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Все вищевказане дає підстави вважати, що існують ризики,передбачені п. 1 ч. 1 ст.177 КПК України.

Також, одночасно з клопотанням про застосування запобіжного заходу, слідчий за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді з клопотанням про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_5 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Своє клопотання слідчий обґрунтував тим, що на даний момент місце проживання і знаходження ОСОБА_5 невідоме, оскільки останній за місцем мешканняне проживає, ніде не зареєстрований.

Все вказане дає обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_5 з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності переховується від органів досудового розслідування.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання слідчого в повному обсязі.

Вивчивши клопотання та матеріали які обґрунтовують доводи клопотання, а також вислухавши думку прокурора, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з вимогами ст.188 КПК України, прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутись із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу чи його зміну на тримання під вартою, яке може подати одночасно з клопотанням про зміну запобіжного заходу на тримання під вартою.

В цьому випадку, відповідно до вимог ст.187 КПК України, слідчий суддя приймає рішення в порядку, передбаченому ч.2 і ч.3 ст. 189 КПК України, тобто негайно в закритому засіданні за участю прокурора.

Згідно до ч.4 ст. 189 КПК України під час розгляду клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу, прокурор повинен довести, що зазначені в клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав на тримання під вартою підозрюваного, а також є підстави вважати, що підозрюваний переховується від органів досудового розслідування, або одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу підозрюваний до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені в ст.177 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.194 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Приймаючи до уваги дані, які містяться в зібраних у кримінальному провадженні доказах, а саме: протокол допиту в якості потерпілого ОСОБА_8 від 15.03.2016, в якому зазначено, що ОСОБА_5 24.11.2014 знаходячись в м. Одесі, під приводом реалізації неіснуючого бізнес-проекту, отримав від ОСОБА_8 грошові кошти в сумі 200 000 доларів США, якими, в подальшому, розпорядився на власний розсуд; оригінал розписки про передачу грошових коштів від ОСОБА_7 ОСОБА_5 у розмірі 200 000 доларів США; протокол допиту в якості свідка ОСОБА_7 від 15.03.2016, в якому зазначено, що ОСОБА_5 24.11.2014 знаходячись в м. Одесі, під приводом реалізації неіснуючого бізнес-проекту, отримав від ОСОБА_8 , в її присутності, грошові кошти в сумі 200 000 доларів США, якими, в подальшому, розпорядився на власний розсуд; протокол допиту в якості свідка ОСОБА_9 від 15.03.2016, в якому зазначено, що ОСОБА_5 24.11.2014 знаходячись в м. Одесі, під приводом реалізації неіснуючого бізнес-проекту, отримав від ОСОБА_8 , в його присутності, грошові кошти в сумі 200 000 доларів США, якими, в подальшому, розпорядився на власний розсуд; банківська виписка про рух грошових коштів по рахунку ОСОБА_8 , відкритого в ПАТ «Дельта Банк», відповідно до якої останній знімав грошові кошти зі свого рахунку, вважаю доведеним у судовому засіданні прокурором наявність обґрунтованої підозри в скоєнні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України.

Зважаючи на те, що підозрюваний ОСОБА_5 , по місцю мешкання не знаходиться, місця реєстрації на території України не має та його місцезнаходження не відоме, з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності, може переховуватись від органів досудового розслідування, або одержавши відомості про звернення слідчого до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу до початку розгляду клопотання в суді може не прибути до суду за судовим викликом, що свідчить про неможливість запобігання ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, обґрунтовано підозрюється в скоєнні особливо тяжких злочинів, вважаю, що ці обставини свідчать про можливість з боку підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування, отже вважаю доведеним наявність ризику, передбаченого п. 1 ч.1 ст. 177 КПК України.

Крім того, тяжкість кримінального правопорушення та переховування від органів досудового розслідування є підставою вважати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, крім тримання під вартою, не може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам.

Враховуючи вищенаведене, та керуючись ст.ст. 132, 187-191 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:
Клопотання ст. слідчого СВ Таїровського відділення Київського ВП у м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 задовольнити.

Надати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвала про дозвіл на затримання втрачає свою дію 15.10.2016 року, або після приводу підозрюваного до суду для участі в розгляді клопотання про застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, якщо привід буде здійснено раніше.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1