Справа № 373/844/15-к

У Х В А Л А
18 листопада 2016 року Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
з участю прокурора ОСОБА_2 ,
обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
при секретарі ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Переяславі-Хмельницькому клопотання прокурора Переяслав-Хмельницького відділу Бориспільської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_2 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -
Кримінальне провадження № 373/1893/16-к відносно ОСОБА_4 надійшло до суду 01.11.2016 та було об`єднано для спільного розгляду з кримінальним провадженням № 373/844/15 з присвоєнням об`єднаному кримінальному провадженню номера останнього.
ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 та ч. 3 ст. 185 КК України. Запобіжні заходи відносно нього не обиралися.
У ході судового засідання прокурор заявив клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 .
В обґрунтування свого клопотання посилається на те, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив тяжке кримінальне правопорушення, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, знаючи про те, що судимість у нього за попереднього злочину не знята та не погашена у встановленому порядку; обвинувачений ОСОБА_4 ніде не працює, не одружений, своєї сім`ї не має, що свідчить про відсутність у нього міцних соціальних зв`язків; будучи засудженим вироком Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду 17.04.2013 на шлях виправлення не став та продовжував вчиняти кримінальні правопорушення, однорідні за родовою ознакою (злочини проти власності), крім того під час розгляду вказаного провадження вчинив нове кримінальне правопорушення, за фактом якого обвинувальний акт 01.11.2016 направлено до суду. Викладене у своїй сукупності вказує на неможливість запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу ОСОБА_4 ніж тримання під вартою.
Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 не заперечують проти задоволення клопотання.
Обвинувачений ОСОБА_3 заперечує проти задоволення клопотання. Його захисник ОСОБА_6 при вирішенні клопотання поклався на розсуд суду.
Заслухавши думки учасників судового розгляду, суд дійшов наступних висновків.
Обвинувальні акти відносно ОСОБА_4 надійшли до суду 24.03.2015 та 01.11.2016, підстав для їх повернення прокурору встановлено не було, підстав для закриття кримінального провадження немає.
Отже, стороною обвинувачення надані докази обставин, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінальних правопорушень(п. 1 ч. 1 ст. 194 КПК).
Також, прокурором доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме можливість вчинення інших кримінальних правопорушень ( п. 5 ч. 1 ст. 194 КПК), оскільки обвинувачений ОСОБА_4 під час розгляду вказаного провадження вчинив нове кримінальне правопорушення, за фактом якого обвинувальний акт 01.11.2016 направлено до суду.
Також прокурором доведені обставини, передбачені п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.
Крім того, при розгляді даного клопотання суду слід звертати увагу на такі чинники: тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, вік обвинуваченого, його стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків у місці його постійного проживання, наявність постійного місця роботи, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей тощо.
Обвинувачений ОСОБА_4 не має міцних соціальних зв`язків, оскільки не працює, сім`ї не має; неодноразово судимий за злочини проти власності.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що законодавчо визначені підстави для обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою наявні та актуальні, а обрання саме такого виду запобіжного заходу є доцільним.
Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України в даному випадку, оскільки відсутні обставини, передбачені ч. 4 ст. 183 КПК України, слід визначити розмір грошової застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.
Керуючись ст.ст.177, 182, 183, 194, 331 КПК України , суд -
Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на шістдесят днів, тобто з 18 листопада 2016 року по 16 січня 2017 року, утримуючи його в Київському СІЗО № 13 Управління Державної пенітенціарної служби України.
Визначити для ОСОБА_4 заставу у розмірі двадцяти розмірів мінімальної заробітної плати, що складає 27 560 грн. 00 коп.
Після внесення застави звільнити з-під варти ОСОБА_4 , якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього обвинуваченого під вартою.
Після внесення застави та звільнення з-під варти покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:
1) прибувати до суду за першою вимогою в даному кримінальному провадженні;
2) не відлучатися із місця проживання без дозволу суду;
3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
4) утримуватися від спілкування зі свідками вчинення даного кримінального правопорушення та потерпілим, за винятком часу судового провадження.
Ухвала не підлягає окремому оскарженню.

Головуючий суддя ОСОБА_1