Дата документу 20.10.2016 Справа № 554/8586/16-к
Справа № 554/8586/16-к
Провадження № 1-кс/554/7631/2016

У Х В А Л А
20 жовтня 2016 року м. Полтава
Слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2
за участю слідчого ОСОБА_3
розглянувши клопотання слідчого СУ ГУНП в Полтавській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідуваньза №0000495 від 17 жовтня 2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України про накладення арешту на майно,-
в с т а н о в и л а :
Слідчий СУ ГУНП в Полтавській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 , звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на майно. Обгрунтовуючи його наступним.
16.10.2016 до Шишацького РВП надійшло повідомлення про те, що 16.10.2016 року приблизно о 19.00 год. по вул. Центральна в с. Куйбишеве (Покровське), Шишацького району сталася дорожньо-транспортна пригода у виді наїзду на пішохода, а саме автомобілем марки САЗ 3507 ЗНГ, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешк. с. Куйбишеве, який рухався в напрямку с. В.Сороченці Шишацького району на пішохода ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешк. с. Куйбишеве, яка рухалася в попутному напрямку, від чого остання отримала тілесні ушкодження та загинула на місці, а водій з місця пригоди зник.

За даним фактом СУ ГУНП в Полтавській області розпочато кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000495 від 17 жовтня 2016 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

17.09.2016 року т.в.о. заступника начальника СВ Шишацького ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_6 , було проведено огляд місця події за адресою: АДРЕСА_1 , належного ОСОБА_4 , в ході якого було оглянуто автомобіль марки САЗ 3507 ЗНГ, д.н.з. НОМЕР_1 , який на собі зберіг сліди правопорушення, а саме розбиту праву фару, відшарування фарбового покриття та частки волокна ззовні подібні до одягу потерпілої, та який в подальшому направлено на зберігання до гаражного приміщення ПП «Агроекологія», в с. Покровське Шишацького району.

17.10.2016 постановою слідчого про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання, автомобіль САЗ 3507 ЗНГ, д.н.з. НОМЕР_1 , було визнано речовим доказом по кримінальному провадженню № 0000495.

Установлено, що на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди керував автомобілем САЗ 3507 ЗНГ, д.н.з. НОМЕР_1 водій ОСОБА_4 , тим самим останній використовував його та користувався ним.

У ході досудового розслідування виникає необхідність арешту автомобіля:

САЗ 3507 ЗНГ, д.н.з. НОМЕР_1 , який зареєстрований згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 від 20.06.2007 року.
В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав, прохав його задовольнити. Пояснення надав аналогічні його тексту.
Представник володільця майна направив до суду заяву у якій просив проводити розгляд клопотання слідчого без його участі, проти задоволення клопотання не заперечують.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Встановлено, що у провадженні СУ ГУ НП в Полтавській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000495 від 17 жовтня 2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Слідчим доведено, що вищевказане майно, вилучене під час проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Як убачається з клопотання слідчого накладення арешту на автомобіль він вважає необхідною мірою для збереження інформації у зв`язку з проведенням технічної експертизи, експертизи технічного стану, для встановлення механізму дорожньо-транспортної пригоди.

На даному етапі досудового розслідування його потреби виправдовують втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

За таких обставин слідчий суддя вважає доводи клопотання слідчого про необхідність накладення арешту на автомобіль, який є предметом, який зберіг на собі сліди злочину, у кримінальному провадженні переконливими, та такими що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 103, 110, 167, 170-173, 309-310, 369, 371-372 КПК України, -
у х в а л и л а:
Клопотання слідчого СУ ГУНП в Полтавській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль марки САЗ 3507 ЗНГ, д.н.з. НОМЕР_1 з позбавленням права відчуження, розпорядження та проведення ремонтних робіт з ним, який буде зберігатися у гаражному приміщенні ПП «Агроекологія», в с. Покровське Шишацького району, до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.

Виконання зазначеної ухвали покласти на слідчого в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання, крім випадків, встановлених КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Полтавської області на протязі 5 днів з моменту проголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1