Справа № 196/260/16-к
№ провадження 1-кс/196/63/2016
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2016 року слідчий суддя Царичанського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

адвоката - ОСОБА_3 ,

розглянувши клопотання слідчого Царичанського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ст.лейтенанта поліції ОСОБА_4 про арешт майна,

В С Т А Н О В И В:
05 березня 2016 року до ЧЧ Царичанського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області надійшов рапорт начальника сектору кримінальної поліції Царичанського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 , про те, що 05 березня 2016 року, близько 07.00 год., під час відпрацювання території Царичанського району Дніпропетровської області в с.Китайгород був зупинений автомобіль марки "КАМАЗ 5410" д/н НОМЕР_1 з напівпричепом марки "МАЗ" д/н НОМЕР_2 , водій якого ОСОБА_6 перевозив металобрухт з неналежно оформленими документами.

05 березня 2016 року за даним фактом СВ Царичанського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області розпочато досудове розслідування по кримінальному провадженню №0000148 за ознаками злочину, передбаченого ст.213 ч.1 КК України.

Того ж дня, слідчим Царичанського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області було проведено огляд вищевказаного автомобіля з напівпричепом, в ході якого було виявлено, оглянуто та в порядку ст.237 ч.5 КПК України вилучено транспортний засіб марки "КАМАЗ 5410", реєстраційний номер НОМЕР_1 з напівпричепом марки "МАЗ" реєстраційний номер НОМЕР_2 , в якому знаходився брухт кольорових та чорних металів, загальною вагою з автомобілем 33360 кг, які було поміщено до майданчику тимчасового тримання транспортних засобів при Царичанському ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області за адресою: вул.Нагорна, 9 смт.Царичанка Царичанського району Дніпропетровської області.

Крім цього, 05 березня 2016 року, слідчим Царичанського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ст.лейтенантом поліції ОСОБА_4 за правилами, передбаченими ст.110 ч.ч.3, 5-7 КПК України було винесено постанову про визнання вказаного автомобіля, напівпричепа та майна, яке знаходилося в ньому, як речових доказів та приєднано до матеріалів кримінального провадження.

В ході досудового слідства встановлено, що автомобіль марки "КАМАЗ 5410" д/н НОМЕР_1 , котрим керував гр. ОСОБА_6 на праві власності належить ВКПП "Моноліт", що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , вказаний напівпричіп марки "МАЗ" д/н НОМЕР_2 на праві власності належить ОСОБА_7 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 та брухт, виявлений у даному напівпричепові кольорових та чорних металів, належний ТОВ "Лігатекс", який був придбаний у ФОП " ОСОБА_8 ", по даному кримінальному провадженню мають значення речових доказів.

Враховуючи вищевикладені обставини, на даному етапі слідства необхідно накласти арешт на вилучені під час огляду 05 березня 2016 року автомобіль марки "КАМАЗ 5410" д/ НОМЕР_5 , напівпричіп марки "МАЗ" д/н НОМЕР_2 разом з наявним у ньому брухтом кольорових та чорних металів, загальною вагою 33360 кг, у зв`язку з тим, що вказаний транспортний засіб та напівпричіп являються засобом вчинення вказаного кримінального правопорушення та разом з наявним у напівпричепові майном визнані речовими доказами по даному кримінальному провадженню, а також з метою заборони на використання майна, заборони розпоряджатися таким майном, оскільки їх незастосування можуть призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

09.03.2016 року слідчим Царичанського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області за погодженням з начальником Царичанського відділу Новомосковської місцевої прокуратури до Царичанського районного суду Дніпропетровської області було направлено клопотання про арешт майна, яке було вилучене 05 березня 2016 року, оскільки відповідно до розпорядження КМУ №1155-р від 11.11.2015 року "Про перенесення робочих днів у 2016 році" 07 березня 2016 року був вихідним днем в Царичанському ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області та в Царичанському відділі Новомосковської місцевої прокуратури та у зв`язку з чим клопотання про арешт майна було подане до суду саме 09 березня 2016 року.

В ході досудового слідства було встановлено, що брухт кольорових та чорних металів, який перевозився автомобілем марки "КАМАЗ 5410" д/н НОМЕР_1 з напівпричепом марки "МАЗ" д/н НОМЕР_2 , належний ТОВ "Лігатекс", який був придбаний у ФОП " ОСОБА_8 ". Доставка здійснювалась в м.Дніпропетровськ на підприємство ПАТ "Інтерпайп Дніпропетровський втормет", який є кінцевим споживачем вказаного брухту. Вантажний автомобіль та напівпричеп, яким здійснювалось перевезення належить ВКПП "Моноліт" та відповідно до договору між ВКПП "Моноліт" та ТОВ "Лігатекс" саме даним автомобілем здійснювалося перевезення.

Проте, відповідно до товарно-транспортної накладної №21 від 05.03.2016 року та акту приймання чорних (вторинних) від 05.03.2016 року до транспортної накладної №21, наданих водієм вантажного автомобіля, встановлено, що постачальником та власником металобрухту є ТОВ "Мідас-Метал-Інвест", а одержувачем є ПАТ "Інтерпайп Дніпропетровський втормет".

Отже, повернення вилучених в ході огляду вищевказаного транспортного засобу, напівпричепу та брухту кольорових та чорних металів, які мають значення по кримінальному провадженню призведе до їх знищення, втрати або пошкодження, що в свою чергу призведе до втрати прямих доказів у провадженні.

Слідчий Царичанського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ст.лейтенант поліції ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, надіславши до суду заяву про розгляд клопотання у його відсутність, у зв`язку з перебуванням 16.03.2016 року у службовому відрядженні до м.Дніпропетровськ. Клопотання підтримує та прохає задовольнити.

ОСОБА_7 в судовому засіданні показав, що являється керівником ВКПП "Моноліт" та власником автомобіля та напівпричепа, які були вилучені разом з вантажем 05.03.2016 року. ВКПП "Моноліт" надає послуги з перевезення вантажу. В даному випадку на підставі договору перевезення з ТОВ "Лігатекс" ним був наданий автомобіль з напівпричепом. При виконанні договірних зобов`язань він котролює те, щоб вантаж та його перевезення проводилося відповідно до вимог ПДР України. Вважає, що 05 березня 2016 року зупинка та вилучення належного йому автомобіля було неправомірним. При цьому, його як власника одразу не повідомили та при зважуванні він не був присутнім, а тому вважає, що клопотання слідчого про арешт майна є безпідставним та задоволенню не підлягає.

Адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні показав, що він на договірній основі надає правову допомогу ТОВ "Лігатекс" та є представником останніх. Між ТОВ "Лігатекс" та ФОП ОСОБА_8 укладено договір на купівлю в останнього металобрухту, який є відходами його виробництва. При цьому, ТОВ "Лігатекс" має всі відповідні документи для зайняття заготовкою і переробкою металобрухту. Також, в м.Павлоград ТОВ "Лігатекс" орендує площадку для заготовки та переробки, яка відповідає вимогам, передбаченим чинним законодавством. Пояснив, що зупинка та вилучення автомобіля з належним ТОВ "Лігатекс" металобрухтом були не законними та безпідставними. Заперечував проти задоволення клопотання слідчого про арешт майна.

Представник ТОВ "Лігатекс" ОСОБА_9 надав аналогічні пояснення посненням адвоката ОСОБА_3 та підтримав думку адвоката ОСОБА_3 .

Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, вислухавши думку ОСОБА_7 , адвоката ОСОБА_3 та представника ТОВ "Лігатекс" ОСОБА_9 , слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до змісту ст.170 ч.1 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову.

Частиною 2 ст.170 КПК України передбачено, що метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Відповідно до вимог ст.171 ч.2 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини четвертої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Зі змісту ч.2 ст.173 КПК України передбачається, що при вирішенні питання про арешт майна суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

В судовому засіданні встановлено, що 05 березня 2016 року були внесені відомості в ЄРДР за №0000148 з правовою кваліфікацією за ст.213 ч.1 КК України за рапортом начальника сектору кримінальної поліції Царичанського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 про те, що 05 березня 2016 року, близько 07.00 год., під час відпрацювання території Царичанського району Дніпропетровської області в с.Китайгород був зупинений автомобіль марки "КАМАЗ 5410" д/н НОМЕР_1 , який відповідно до Свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_3 належить ВКПП "Моноліт" (а.с.57), з напівпричепом марки "МАЗ" д/н НОМЕР_2 , який відповідно до Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 належить ОСОБА_7 (а.с.57), та водій якого ОСОБА_6 перевозив металобрухт, належний ТОВ "Лігатекс", з неналежно оформленими документами (а.с.50).

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження та підвтерджено в судовому засіданні показами ОСОБА_7 , вилучений 05.03.2016 року автомобіль марки "КАМАЗ 5410" д/н НОМЕР_1 з напівпричепом марки "МАЗ" д/н НОМЕР_2 на підставі договору перевезення від 17.02.2016 року був наданий ВКПП "Моноліт" ТОВ "Лігатекс" для перевезення вантажу (а.с.68). Зі змісту вказаного договору виходить, що ВКПП "Моноліт" несе відповідальність лише за збереження вантажу та вчасність його доставки.

При цьому, в копії ліцензії серії АЕ №292681, виданої ТОВ "Лігатекс", вид господарської діяльності товариства зазначений заготівля, переробка металобрухту чорних металів (а.с.60), у Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців по ТОВ "Лігатекс", одним із видів діяльності товариства вказано - оптова торгівля відходами та брухтом (а.с.61-63).

У відповідності з ч.3 ст.132 КПК України, застосування заходів кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який йдеться в клопотанні слідчого і, що може бути виконано завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Згідно зі ст.167 ч.2 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до вимог ст.168 ч.2 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Отже, у випадку тимчасового вилучення під час огляду, слідчий повинен при зверненні до слідчого судді із клопотанням про арешт майна навести переконливі мотиви, що зазначені речі відповідають критеріям ч.2 ст.167 КПК України та може ставити питання про їх арешт лише з правових підстав, що визначені у ст.170 КПК України. Посилатися на інші правові підстави слідчий не може, оскільки, якщо речі не відповідатимуть критеріям ч.2 ст.167 КПК України, вони будуть вважатися такими, що вилучені та зберігаються органом досудового розслідування поза дозволеним законом порядком. Відповідно слідчий суддя не може розглядати таке майно як предмет арешту і накладати на нього арешт.

Проте, в клопотанні слідчим в порушення вимог ст.ст.171, 173 КПК України не зазаначені докази та не долучені документи, якими він обґрунтовує доводи клопотання щодо необхідності арешту транспортного засобу (автомобіля з напрівпричепом) та вантажу (брухту чорних та кольорових металів), що були 05.03.2016 року тимчасово вилучені, а також відсутні доводи наявності ризиків, передбачених ст.170 КПК України.

При цьому, в рамках даного кримінального провадження на час розгляду клопотання в суді слідчим підозра нікому не оголошувалась.

Таким чином, підстави та мета необхідності арешту майна слідчим в клопотанні у відповідності до вимог ст.170 КПК України не обгрунтовані, що відповідно до вимог ст.173 ч.1 КПК України є однією із підстав для відмови в задоволенні клопотання про арешт майна.

Також, слід зазначити, що в порушення вимог ст.171 ч.2 п.2 КПК України слідчим не зазначено в повному обсязі перелік і види майна, що належить арештувати, а вказані лише марки та реєстраційні номери автомобіля і напівпричепу та їх загальна вага разом з металобрухтом, без врахування тих обставин, що майно, на яке слідчий прохає накласти арешт належить різним власникам і що в подальшому відсутність переліку і видів металобрухту ускладнить ідентифікацію даного майна для встановлення джерела його походження. При цьому, в клопотанні та в протоколі огляду автомобіля від 05.03.2016 року вага автомобіля, напівпричепа та металобрухту вказана в кілограмах - 33360 кг (а.с.53, 54), в постанові про залучення до справи речових доказів від 05.03.2016 року вага автомобіля, напівпричепа та металобрухту вказана в тоннах - 33360 т (а.с.75), а в квитанції про зважування, яка є єдиним доказом щодо ваги вилученого майна та відомості з якої щодо ваги вилученого майна повинні вноситися в інші процесуальні документи по даному кримінальному провадженні, взагалі міра ваги не зазначена (а.с.55), через що в суді неможливо взагалі встановити вагу брухту. Крім цього, як з протоколу огляду автомобіля, так і з квитанції зважування, яка не має ні назви документу, де не зазначено і що саме зважувалося, не можливо встановити, за якою адресою знаходиться Новомосковська філія ПАТ "Оріль-Лідер", що вбачається з відтиску печатка на даному документі, де проводилося контрольне зважування автомобіля з металобрухтом, які належить арештувати.

Відповідно до ст.171 ч.5 КПК України клопотання слідчого, прокурорапро арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Як вбачається з матеріалів клопотання, огляд автомобіля з напівпричепом, в якому знаходиться металобрухт, та їх вилучення проводилося 05 березня 2016 року. Клопотання слідчого про арешт надійшло до суду 09 березня 2016 року, тобто з порушенням строків, встановлених КПК, оскільки 07 березня 2016 року Царичанський районний суд працював і саме цей день був наступний робочий день після проведення вилучення вищевказаного майна. При цьому, в клопотанні слідчим не ставиться питання про поновлення строків розгляду клопотання про арешт майна. А долучена до матеріалів копія розпорядження Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 року №1155-р "Про перенесення робочих днів у 2016 році", якою лише рекомендовано керівникам підприємтсв, установ та організацій перенесення робочого дня 7 березня на суботу 12 березня, а тому не є обов`язковою до виконання і не може бути обгрунтуванням поважності причин не звернення слідчого з даним клопотанням до суду в строки, встановлені КПК. Крім того, ухвалою суду від 10 березня 2016 року надавався термін на усунення недоліків в клопотанні 72 години, до 14 березня 14 год. 30 хв., проте дане клопотання після усунення недоліків надійшло до суду після спливу цього строку, а саме: 14 березня 2016 року о 14 год. 35 хв.

Тому, враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення даного клопотання і про недоведеність слідчим законних підстав для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження.

Згідно вимог ст.173 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту. При цьому, слідчий суддя має враховувати наявність правової підстави для арешту майна.

Відповідно до ст.173 ч.3 КПК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.131, 132, 167, 170, 172, 173 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:
У задоволенні клопотання слідчого Царичанського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ст.лейтенанта поліції ОСОБА_4 про арешт майна - відмовити.

Повернути ОСОБА_7 вилучений 05 березня 2016 року в ході огляду напівпричеп марки "МАЗ" д/н НОМЕР_2 , належний ОСОБА_7 на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 .

Повернути ВКПП "Моноліт" вилучений 05 березня 2016 року в ході огляду автомобіль марки "КАМАЗ 5410" д/н НОМЕР_1 , який належить ВКПП "Моноліт" на підставі Свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_3 .

Повернути ТОВ "Лігатекс" вилучений 05 березня 2016 року в ході огляду брухт кольорових та чорних металів, які знаходяться в напівпричепі марки "МАЗ" д/н НОМЕР_2 автомобіля марки "КАМАЗ 5410" д/н НОМЕР_1 , належного ТОВ "Лігатекс".

Відповідно до вимог ст.173 ч.6, ч.7 КПК України ухвалу про арешт тимчасово вилученого майна слідчий суддя, суд постановляє не пізніше сімдесяти двох годин із дня находження до суду клопотання, інакше таке майно повертається особі, у якої його було вилучено.

Копія ухвали негайно після її постановлення вручається слідчому, прокурору, підозрюваному, обвинуваченому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, ... які були присутні під час оголошення ухвали. У разі відсутності таких осіб під час оголошення ухвали копія ухвали надсилається їм не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Ухвала в повному обсязі виготовлена 17 березня 2016 року.

Копію ухвали направити Царичанському ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області для організації її подальшого виконання.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_10