Справа № 163/1945/16-к
Провадження № 1-кп/163/88/16
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 жовтня 2016 року Любомльський районний суд Волинської області
у складі: головуючої - судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Любомль кримінальне провадження №0000269 про обвинувачення
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньо спеціальною освітою, непрацюючого, неодруженого, військовозобов`язаного, раніше судимого:
- 16.12.2014 року Любомльським районним судом за ч.1 ст.126 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 850 гривень, який сплачено
24.03.2015 року;
-19.02.2016 року Любомльським районним судом
за ч.1 ст.125 КК України до покарання у виді
громадських робіт на строк 200 годин,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 КК України,-
в с т а н о в и в :
ОСОБА_4 , будучи засудженим вироком Любомльського районного судуВолинської області від 19 лютого 2016 року за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, до покарання у виді громадських робіт на строк 200 годин, та 25.05.2016 року належним чином ознайомленим працівниками Любомльського РС КВІ УДПтС України у Волинській області з порядком і умовами відбування покарання у виді громадських робіт, а також обов`язками, передбаченими ст.37 КВК України, та відповідальністю за ухилення від його відбування, відмовився від отримання направлення для відбування покарання до Комунального підприємства «Любомльське ЖКГ», а також категорично відмовився від відбування покарання у виді громадських робіт, чим умисно, без поважних причин, ухилився від відбування призначеного за вказаним вироком суду покарання.

Таким чином, ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразились в ухиленні від відбування призначеного покарання у виді громадських робіт особою, засудженою до цього покарання, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.389 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину за інкримінованим йому обвинуваченням визнав повністю та суду показав, що дійсно вироком Любомльського районного судуВолинської області від 19 лютого 2016 року йому було призначено покарання у виді громадських робіт строком на 200 годин. З порядком та умовами відбування покарання та наслідками ухилення від відбування громадських робіт його ознайомлювали працівники КВІ, однак він не має можливості відбувати дане покарання за браком для цього вільного часу, через проблеми зі здоров`ям, наявність непогашеного кредиту, відсутність постійного місця проживання і він не буде відпрацьовувати громадські роботи у зв`язку із своєю зайнятістю на заробітках коштів для прожиття на різноманітних будівельних роботах, хоча офіційно він не працевлаштований.

Наведені вище показання обвинуваченого цілком узгоджуються з фактичними обставинами інкримінованого йому кримінального правопорушення, які ніким з учасників судового провадження не оспорюються.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину в інкримінованому йому органом досудового розслідування кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.2 ст.389 КК України, погодився з кваліфікацією вчиненого ним діяння, а учасники судового провадження не заперечили щодо фактичних обставин обвинувачення та заявили про те, що їх не оспорюють, при цьому, судом з`ясовано, що всі учасники правильно розуміють зміст обставин, які ними не оспорюються, та останнім роз`яснено, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, тому суд, на підставі ч. 3 ст.349 КПК України, зі згоди останніх, визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо даних обставин.
Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.2 ст.389 КК України та у суду немає об`єктивних сумнівів щодо доведеності винуватості обвинуваченого у вчиненні даного кримінального правопорушення.
При обранні виду та міри покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який, відповідно до ч. 2 ст.12 КК України, є злочином невеликої тяжкості, вчинений проти правосуддя, фактичні обставини справи, дані про особу обвинуваченого, який є фізично здоровою особою молодого віку, офіційно не працевлаштований, на обліку в лікаря нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, на утриманні неповнолітніх дітей чи непрацездатних осіб не має, неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, однак вперто не бажає стати на шлях виправлення, про що свідчить його поведінка та показання в суді, які не знаходять свого обґрунтованого виправдання.

Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлені та стороною обвинувачення такі не інкримінуються.
З урахуванням наведеного вище, суд призначає ОСОБА_4 покарання у виді арешту в межах санкції ч. 2 ст.389 КК України із застосуванням положень ст.ст. 71, 72, 73 КК України, будучи переконаним в тому, що саме таке визначене обвинуваченому покарання буде відповідати завданням та загальним засадам призначення покарання, а також його меті, відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, та буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів.
Цивільний позов по справі не заявлено.
Доля речових доказів підлягає вирішенню в порядку ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд, -
у х в а л и в :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 КК України, та призначити йому покарання у виді арешту на строк 2 (два) місяці.

На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуте покарання за вироком Любомльського районного суду Волинської області від 19 лютого 2016 року, у виді 200 годин громадських робіт, перевівши за правилами ст. 72 КК України менш суворий вид покарання в більш суворий, виходячи із співвідношення, що одному дню арешту відповідають 8 годин громадських робіт, і остаточно визначити до відбування ОСОБА_4 покарання у виді арешту на строк 2 (два) місяці 10 (десять) днів.

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_4 рахувати з часу приведення вироку до виконання.
Речові докази:
- копії документів особової справи ОСОБА_4 №03/2016 ГР, заведеної по факту відбування ним призначеного Любомльським районним судом Волинської області покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, у виді громадських робіт, які зберігаються при матеріалах кримінального провадження, - залишити в матеріалах кримінального провадження.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Апеляційного суду Волинської області протягом 30 днів із дня його проголошення через Любомльський районний суд Волинської області.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Головуюча: суддя ОСОБА_1