Дата документу 28.03.2016
Провадження № 1-кп/334/117/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 березня 2016 року Ленінський районний суду м. Запоріжжя

у складі : головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

та захисника ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжя матеріали кримінального провадження з клопотанням про застосування заходів медичного характеру у відношенні : ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця ст. Стульнево Чернігівського району Запорізької області, громадянина України, який має середню спеціальну освіту, інваліда 2 групи, одруженого, зареєстрованого за адресою : АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою : АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

щодо вчинення кримінального правопорушення за ч.4 ст. 296 КК України,

у с т а н о в и в :

До Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшло клопотання прокурора Запорізької місцевої прокуратури № 3 про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002123 від 10.05.2015 року відносно ОСОБА_5 , як до особи, яка на час вчинення злочину не могла усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, і вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене ч.4 ст. 296 КК України.

Клопотання обґрунтоване тим, що ОСОБА_5 підозрюється в тому, що 10.05.2015р., близько 12:30 год., маючи умисел на порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, знаходячись у громадському місці біля сьомого під`їзду будинку АДРЕСА_3 , ігноруючи загальноприйняті норми поведінки та моралі, діючи умисно, безпричинно здійснив кілька пострілів з пневматичного газобалонного пістолету моделі "ПМ-49" в бік ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які сиділи на лавочці біля під`їзду вказаного будинку, в результаті чого спричинив ОСОБА_6 тілесне ушкодження у вигляді садни на правому схилі носу, яке відповідно до висновку експертизи КУ "Запорізьке обласне бюро судово-медичної експертизи" № 1716 від 25.05.2015р. кваліфікується як легке тілесне ушкодження.

Дії ОСОБА_5 кваліфікуються по ч.4 ст. 296 КК України, як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене із застосуванням предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень.

Посилаючись на те, що суспільно небезпечне діяння, вчинено ОСОБА_5 у стані неосудності, прокурор просить застосувати до нього примусовий захід медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, зазначаючи, що є всі законні підстави для застосування примусових заходів медичного характеру до ОСОБА_5 .

В судовому засіданні ОСОБА_5 , пояснив, що в той день біля під`їзду побачив жінок, які стали на нього кричати, глузувати та сміятися над ним. Він почувався приниженим, пішов додому, взяв пневматичний пістолет, вийшов з ним на вулицю та тричі вистрелив у жінок. Коли приїхала міліція, то він віддав пістолет. Після цього він 2 місяця пролікувався в психіатричній лікарні.Зараз перебуває на обліку у лікаря психіатра проходить призначене ним дікування.

Захисник ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_4 заперечує проти зазначеного клопотання, оскільки з моменту скоєння кримінального правопорушення пройшов тривалий час та ОСОБА_5 пройшов стаціонарне лікування протягом 2-х місяців, перебуває на обліку та проходить лікування за призначенням, то зараз не потребує застосування примусових заходів медичного характеру. Просить закрити кримінальне провадження відповідно до вимог ст. 513 КПК України.

У судовому засіданні шляхом дослідження доказів у кримінальному провадженні, а саме допиту потерпілої ОСОБА_6 , свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , дослідження висновку судово-медичної експертизи № 1716 від 25.05.2015 року, дослідження даних про особу підозрюваного, встановлено і знайшло підтвердження, що мало місце суспільно-небезпечне діяння, передбачене ч.4 ст. 296 КК України, які вчинено саме ОСОБА_5 .

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 669 від 11.11.2015 року, ОСОБА_5 виявляє виражені розлади особистості і поведінки, внаслідок органічного ураження головного мозку. По своєму психічному стану в період, до якого відноситься інкриміноване йому діяння, він не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. Потребує застосування відносно нього примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації в психіатричну лікарню зі звичайним наглядом.

Згідно ч. 2 ст. 19 КК України, не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії або керуватися ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Згідно ст. 92 КК України, примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.

В силу ст. 93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.

Згідно із ст. 94 КК України залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе та інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру: надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку; госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом; госпіталізація до психіатричного закладу з посиленим наглядом; госпіталізація до психіатричного закладу із суворим наглядом.

Госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння потребує тримання у психіатричному закладі та лікування у примусовому порядку.

Відповідно до ст. 512 КПК України судовий розгляд кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру завершується постановленням ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру або про відмову в їх застосуванні, а в силу ст. 513 КПК України визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про психіатричну допомогу" примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку встановлених Кримінальним та Кримінально процесуальним кодексами України, цим законом та іншими законами.

Суд при визначенні виду і міри медичного характеру, враховує не тільки характер душевного захворювання та рекомендації експертів про тип лікувального закладу, але й те, що ОСОБА_5 вчинив злочин, який законодавцем віднесено до тяжкого злочину. Таким чином, судом беззаперечно встановлено, що на даний час ОСОБА_5 виражені розлади особистості і поведінки, внаслідок органічного ураження головного мозку. По своєму психічному стану в період, до якого відноситься інкриміноване йому діяння, він не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. Потребує застосування відносно нього примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації в психіатричну лікарню зі звичайним наглядом.

Заслухавши думку прокурора, який вважає за доцільне застосувати до ОСОБА_5 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом, думку захисника ОСОБА_5 , думку потерпілої, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку про те, що оскільки в діях ОСОБА_5 , вбачаються ознаки суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, що підтверджується дослідженими у суді доказами, зазначені дії вчинені ним у стані неосудності, оскільки на період вчинення суспільно-небезпечного діяння він не міг розуміти значення своїх дій та керувати ними внаслідок психічного захворювання та на даний час не видужав і до нього слід застосувати примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із загальним наглядом.

Доводи адвоката ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_5 , т.я. на теперішній час він пролікувався та відпала необхідність у застосуванні до нього примусовиї заходів медичного характеру, суд вважає безпідставними, оскільки судово-психіатрична експертиза відносно нього проводилася 11.11.2015р., тобто вже після стаціонарного лікування, відсутні комісіонці данні про його одужання чи зміну стану здоров`я.

Керуючись ст. 19 Закону України "Про психіатричну допомогу", ст. 93, 94 КК України, ст.ст. ч. 2 ст. 292, 503, 512, 513 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

Клопотання прокурора Запорізької місцевої прокуратури № 3 про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні № 0002123 від 10.05.2015 року відносно ОСОБА_5 , щодо вчинення суспільно-небезпечного діяння за правовою кваліфікацією за ч.4 ст. 296 КК України - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусовий захід медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради, із звичайним наглядом.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області протягом 30 днів з дня її проголошення.
Суддя: ОСОБА_1