АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/793/999/16 Справа № 705/6311/16-к Категорія: ст. 81 КК України Головуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 листопада 2016 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
з участю прокурораОСОБА_6

засудженого в режимі

відеоконференцзв`язку ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 11.10.2016 р., якою ОСОБА_7 звільнено умовно-достроково від відбування покарання у виді позбавлення волі, призначеного вироком Смілянського міськрайонного суду від 02.07.2015 р., на невідбутий строк 1 рік 3 місяці 20 днів.

Як встановлено по справі, згідно вироку Смілянського міськрайонного суду від 02.07.2015 р. ОСОБА_7 засуджений за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст.186, ч. 1 ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднано покарання за вироком Смілянського міськрайонного суду від 22.12.2011 р. та остаточно визначено до відбування - 4 роки 1 місяць позбавлення волі. Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 30.03.2016 р. на підставі ст. 72 ч.5 КК України зарахований строк попереднього ув`язнення 17.10.2014 р. по 03.08.2015 р. з розрахунку один день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі. Початок строку відбування покарання: 17.10.2014 р. кінець строку відбування покарання: 01.02.2018 р. Станом на 22.09.2016 р. ОСОБА_7 відбув 2/3 строку покарання 2 роки 8 місяців 21 день, невідбута частина покарання становить 1 рік 4 місяці 9 днів.

Під час відбування ним покарання в СВК-92 м. Умань, адміністрація колонії звернулася до Уманського міськрайонного суду з клопотанням про його умовно-дострокове звільнення, оскільки за час його там перебування він своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Задовольняючи клопотання адміністрації СВК-92 та звільняючи ОСОБА_7 умовно-достроково від відбування покарання суд в ухвалі зіслався на те, що він у СВК-92 працевлаштований каменотесом. Відповідно до ст. 123 КВК України бере участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу - «Фізкультура і спорт» та виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. До виконання робіт із благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою. У відношенні до представників адміністрації колонії ввічливий, тактовний, виконує їх законні вимоги. На заходи виховного та профілактичного характеру реагує позитивно, робить належні висновки. У середовищі засуджених не конфліктний. Підтримує рівні та доброзичливі стосунки із засудженими позитивної спрямованості. Має позов за виконавчими листами, який майже повністю відшкодував, а отже довів своє виправлення.

Не погоджуючись із таким судовим рішенням прокурор у кримінальному провадженні в апеляційній скарзі ставить питання про його скасування через невідповідність висновків суду, викладених в судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та істотного порушення вимог кримінального процесуального закону.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що ОСОБА_7 мав 7 судимостей, аналіз яких переконливо доводить його стійку схильність до скоєння злочинів проти власності, переважно грабежів.

Також вказує, що не можна вважати сумлінною поведінкою лише формальний факт відсутності у засудженого не знятих або погашених у порядку, встановленому ст. 134 КВК України, стягнень, оскільки дотримання вимог режиму відбування покарання є обов`язком засудженого. Позитивна характеристика не свідчить про те, що ОСОБА_7 щиро розкаявся та твердо встав на шлях виправлення та перевиховання, так як за час відбування покарання в СІЗО м. Черкаси та Старобабанівській ВК-92 з 17.10.2014 він хоча і мав 3 заохочення, однак 4 рази притягувався до дисциплінарної відповідальності. За таких обставин вважати поведінку засудженого стабільно-позитивною немає підстав.

Просить ухвалити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні подання начальника Старобабанівської ВК-92 УДПтС України в Черкаській області про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 .

В запереченні на апеляційну скаргу прокурора засуджений ОСОБА_7 просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги прокурора та залишити в силу ухвалу місцевого суду.

Заслухавши доповідача, прокурора, підтримавшого апеляційну скаргу прокурора у справі, засудженого ОСОБА_7 про відмову в її задоволенні та перевіривши матеріали справи колегія суддів приходить до наступного.

У відповідності до ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Як встановлено по справі, відповідно до клопотання начальника СВК 92, погодженого із головою спостережної комісії при Уманській райдержадміністрації, характеристики на нього з місця його відбування та довідки про заохочення та стягнення, за час відбування покарання в СВК 92 він там характеризується позитивно, працевлаштований, норми виробітку виконує, але не завжди, стягнень не має, а має три заохочення.

Також підтримує зв`язки із рідними батьком та матір`ю шляхом листування.

Стягнення, накладені під час перебування його в Черкаському СІЗО, погашені.

Таким чином, засуджений ОСОБА_7 своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці під час перебування в СВК-92 довів своє виправлення. Крім того, йому відомі наслідки такого звільнення.

На ці обставини вірно зіслався місцевий суд і обґрунтовано дійшов до висновку про застосування до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

За таких обставин посилання прокурора як на підставу для відмови в умовно-достроковому звільненні, на цілий ряд попередніх судимостей, не може свідчити, виходячи із наявних матеріалів, що він не довів своє виправлення.

Враховуючи викладене, судове рішення є законне та обґрунтоване, а апеляційна скарга прокурора, безпідставною.

Керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :
Ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 11.10.2016 р. про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання у виді позбавлення волі, відповідно до вироку Смілянського міськрайонного суду від 02.07.2015 р. на невідбутий строк один рік 3 місяці 20 днів, залишити без зміни, а апеляційну скаргу прокурора, - без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :