МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"10" травня 2016 р. Справа № 370/630/16-к

10 травня 2016 року Макарівський районний суд Київської області

у складі: судді ОСОБА_1

із секретарем ОСОБА_2

прокурором ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Макарів Макарівського району Київської області кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Ягідне Новосибірської області Росія, росіянина, громадянина Росії, неодруженого, не працюючого, який має середню спеціальну освіту, раніше судимого 10.03.2016 року Прилуцьким міськрайонним судом Черніговської області за ч.2 ст.185 КК України з застосуванням вимог ст.75, 76 КК України до двох років позбавлення волі з іспитовим строком один рік та виконанням обов`язків: повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтись для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції, проживаючого за адресою: с.Мала Снітинка Фастівського району Київської області,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 - ч.2 ст.185 КК України,

В с т а н о в и в :

05.03.2016 року близько 15.30 годині обвинувачений ОСОБА_4 з метою вчинення крадіжки кабелю заземлення ПВЗ-35, прийшов до металевої вежі, яка розташована по вулиці Фрунзе в смт.Макарів Київської області, поблизу місцевого ринку, та належить потерпілому ОСОБА_5 , достовірно знаючи про те. що на вказаній вежі встановлено кабель заземлення, по металевій драбині, закріпленій на вежі, піднявся догори та діючи з прямим умислом на таємно викрадення чужого майна, таємно повторно з корисливих мотивів відламав руками 4,5 м кабелю ПВЗ-35 вартістю 100.00 гривень за один метр на загальну суму 450.00 гривень, які поклав до пакету, що мав при собі, виконавши при цьому всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчення з причин, які не залежали від його волі, оскільки після того, як спустився з вежі, був відразу затриманий потерпілим.

Обвинувачений ОСОБА_4 винним себе визнав повністю, щиро розкаявшись, підтвердив фактичні обставини скоєного кримінального правопорушення.

Потерпілий ОСОБА_5 надав заяву про розгляд кримінального провадження у свою відсутність, претензій до обвинуваченого немає, спричинена шкода йому відшкодована, просить не позбавляти обвинуваченого волі.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_4 його винуватість в скоєнні кримінального правопорушення підтверджується доказами, які ніким із учасників судового розгляду не оспорюються, і відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України в судовому засідання не досліджуються.

Суд вважає винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 в скоєнні кримінального правопорушення повністю доведеною, а його дії такими, що підлягають кваліфікації за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України, оскільки достовірно встановлено, що останній дійсно - вчинив закінчений замах на вчинення таємного викрадення чужого майна повторно (крадіжка), вчинивши всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежати від його волі.

При призначенні покарання обвинуваченому суд у відповідності до вимог ст.65-67 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

До скоєння кримінального правопорушення обвинувачений не працював, за місцем проживання характеризується позитивно.

Обставинами, що пом`якшують покарання є визнання вини, щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Згідно вироку Прилуцького міськрайонного суду Черніговської області від 10.03.2016 року обвинувачений ОСОБА_4 визнаний винним у вчиненні в ніч з 25.01.2016 року на 26.01.2016 року кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та засуджений з застосуванням вимог ст.75, 76 КК України до двох років позбавлення волі з іспитовим строком один рік та виконанням обов`язків: повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтись для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції.

У відповідності до вимог ч.4 ст.70 КК України, оскільки обвинувачений після постановлення 10.03.2016 року вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, частково повинен приєднати не відбуту частину покарання за попереднім вироком.

Враховуючи обставини справи, особу винного суд вважає, що його виправлення можливо без ізоляції від суспільства з застосуванням вимог ч.1, 3 ст..75, п.3, 4 ч.1 ст.76 КК України, оскільки обвинувачений вину визнав, щиро розкаявся.

Процесуальні витрати відсутні.
Керуючись вимогами ст.368, 374 КПК України,суд

З а с у д и в:

Обвинуваченого ОСОБА_4 визнати винним у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 - ч.2 ст.185 КК України та призначити покарання - два роки позбавлення волі.

У відповідності до вимог ч.4 ст.70 КК України в строк покарання зарахувати покарання часткове відбуте засудженим ОСОБА_4 за вироком Прилуцького міськрайонного суду Черніговської області від 10.03.2016 року, визначивши остаточне покарання - три роки позбавлення волі.

У відповідності до вимог ч.1, 3 ст..75, п.3, 4 ч.1 ст.76 КК України, засудженого ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання, якщо він протягом двох років іспитового строку не вчинить нового злочину, буде повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, буде періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Початок іспитового строку обчислювати з 10.05.2016 року.

Засудженому ОСОБА_4 запобіжний захід - особисте зобов`язання залишити до вступу вироку в законну силу.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до Апеляційного суду Київської області через Макарівський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з моменту вручення копії вироку.
Суддя ОСОБА_1