Справа № 466/4043/16-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/783/287/16 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2016 року місто Львів

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши кримінальне провадження № 0001533, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17 квітня 2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України, відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кайтанівка Деражнянського району Хмельницької області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_7

захисника адвоката ОСОБА_8

підозрюваного ОСОБА_6

за апеляційною скаргою підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова від 27 квітня 2016 року про застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення застави,

в с т а н о в и л а :
ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова від 27 квітня 2016 року задоволено клопотання слідчого СВ Шевченківького ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_9 про застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч.4 ст. 183 КПК України розмір застави не визначався.

Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу ОСОБА_6 встановлено 60 днів, а саме до 26 червня 2016 року.

Своє рішення слідчий суддя обґрунтував тим, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких та за яке передбачено покарання від 7 до 10 років позбавлення волі. Обставинами, що дають обґрунтовані підстави підозрювати ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, є дані протоколів допитів неповнолітніх потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , дані протоколів проведення впізнання, дані постанов про визнання та долучення до матеріалів кримінального провадження речових доказів, а саме, викрадених мобільних телефонів, а також інші матеріали кримінального провадження № 090001533 від 17 квітня 2016 року.

Також, в ухвалі зазначено, що заявлені ризики є наявними та дають підстави вважати, що він може переховуватися від органів досудового розслідування і суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих у цьому ж кримінальному провадженні, які є неповнолітніми, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

На ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова від 27 квітня 2016 року підозрюваний ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить зазначену ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати щодо нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

ОСОБА_6 вважає таку ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова незаконною та такою, що порушує його права.

Також, у апеляційній скарзі підозрюваний звертає увагу, що слідчий, прокурор не доводив у судовому засіданні ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а слідчий суддя, у свою чергу, не досліджував можливості прояву таких. При обранні йому найсуворішого запобіжного заходу, слідчим суддею не було оцінено у сукупності усіх обставин, у тому числі: його молодий 18-річний вік, міцність соціальних зв`язків у місці постійного проживання, наявність утриманців, постійного місця роботи (для забезпечення родини працює на присадибній ділянці у своєму селі, а також веде домашнє господарство), позитивно характеризується. Крім того, зазначає, що сам добровільно прибув до правоохоронних органів та видав працівникам мобільний телефон, тобто, на думку підозрюваного матеріальна шкода фактично відшкодована, шляхом повернення майна яким незаконно заволоділи.

Апелянт вважає, що органами досудового розслідування грубо порушено його права, передбачені ст. 42 КПК України, і все це надало можливість зловживання та тиску на нього зі сторони органів слідства, а також недотримання процедури проведених щодо нього слідчих дій.

ОСОБА_6 звертає увагу, що вказаними органами також було порушено вимоги ч.4, ч.5 ст. 208, ст. 213 КПК України. Зазначає, що він 25.04.2016 р. був незаконно затриманий поліцією у Шевченківському відділі поліції, однак запису про його затримання 25.04.2016 р. немає, так само як і немає протоколу затримання. Запис в журналі обліку Шевченківського відділу поліції ГУНП України у Львівській області щодо нього та ОСОБА_12 датований лише 26.04.2016 року.

При обґрунтуванні своїх доводів апелянт покликається на правові позиції, висловлені у рішеннях Європейського суду з прав людини, а також, міжнародно-правових актах щодо захисту свободи та недоторканності особи.

Заслухавши доповідь судді, виступ підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника на підтримання апеляційної скарги підозрюваного, думку прокурора про залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали слідчого судді - без зміни, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, перевіривши матеріали судової справи та кримінального провадження № 090001533, колегія суддів дійшла до наступного.
17 квітня 2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 090001533 внесені відомості про те, що 17 квітня 2016 року, близько 17 год. 30 хв., перебуваючи у під`їзді будинку АДРЕСА_3 , маючи умисел на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, що є небезпечним для життя чи здоров`я особи, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_12 та невстановленою органом досудового слідства особою, з корисливих мотивів, діючи протиправно, здійснив напад на потерпілого ОСОБА_10 та з погрозою застосування ножа відкрито заволодів його майном мобільним телефоном марки "Флай", чим спричинив потерпілому ОСОБА_13 матеріальної шкоди на суму 2000 грн.

Крім цього, підозрюваний ОСОБА_6 17 квітня 2016 року близько 17 год. 50 хв., перебуваючи у під`їзді будинку АДРЕСА_3 , маючи умисел на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, що є небезпечним для життя чи здоров`я особи, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_12 та невстановленою органом досудового слідства особою, з корисливих мотивів, діючи протиправно, здійснив напад на потерпілого ОСОБА_11 та з погрозою застосування ножа відкрито заволодів його майном мобільним телефоном марки "Флай", чим спричинив потерпілому ОСОБА_11 матеріальної шкоди на суму 2000 грн.

26 квітня 2016 року ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України.

Судове рішення від 27 квітня 2016 року про обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою постановлене з дотриманням вимог ст. ст. 177, 178, 183, 194 КПК України.

Під час розгляду клопотання слідчий суддя обґрунтовано встановив, що надані слідчим та прокурором докази доводять обставини наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України, та неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

На думку колегії суддів, враховуючи особу підозрюваного, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, слідчий суддя прийшов до вірного висновку про необхідність застосування до ОСОБА_6 саме запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких, за яке передбачено покарання від 7 до 10 років позбавлення волі, таке поєднане з насильством або погрозою застосування насильства до потерпілого, кримінальне правопорушення вчинене ним щодо неповнолітніх, підозрюваний неодружений, не працює, оскільки робота на присадибній ділянці не може вважатися постійним місцем праці, відповідно до матеріалів провадження проживає на дачному кооперативі "Садівник", а відтак, існує ризик, що він може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_6 про незаконність та необґрунтованість клопотання слідчого, а також покликання на те, що слідчий суддя під час розгляду проявив однобічність розгляду та необ`єктивність є надуманими та не приймаються до уваги. Також колегія суддів не бере до уваги твердження підозрюваного ОСОБА_6 про неврахування судом його особи, наявність утриманців, міцність соціальних зв`язків, каяття у вчиненому як на підставу скасування судового рішення.
При розгляді клопотання слідчий суддя перевірив таке на відповідність вимогам законодавства, з`ясував всі передбачені ст. ст. 177, 178 КПК України обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання запобіжного заходу тримання під вартою.

Виходячи з наведеного, колегія суддів приходить до висновку про необґрунтованість у цій частині апеляційної скарги. Ухвала слідчого судді про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу тримання під вартою без визначення розміру застави з врахуванням вимог ст. 182, ч.3 ст. 183 КПК України є обґрунтованою та вмотивованою.

Разом з тим ухвала слідчого судді підлягає уточненню.
В судовому рішенні закінченням строку дії ухвали визначено 26 червня 2016 року, що не ґрунтується на нормах закону.
Відповідно до ч.4 ст. 196, ч.1, ч.2 ст. 197 КПК України слідчий суддя зобов`язаний визначити в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою дату закінчення її дії у межах строку, передбаченого цим Кодексом. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, - з моменту затримання.
За змістом ч.5 ст. 115 КПК України при обчисленні строків тримання під вартою береться до уваги той день, від якого починається строк.
Згідно з матеріалами провадження, ОСОБА_6 затриманий 25 квітня 2016 року.
Тому строк дії ухвали слідчого судді щодо ОСОБА_6 (60 днів) слід обчислювати з моменту затримання з 25 квітня 2016 року і датою закінчення дії ухвали визначити 24 червня 2016 року.
Керуючись ст. 407, 409, 419, 422 КПК України, колегія суддів,
у х в а л и л а :
у задоволенні апеляційної скарги підозрюваного ОСОБА_6 - відмовити, а ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова від 27 квітня 2016 року про застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення застави залишити без змін.

Датою закінчення дії ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м.Львова від 27 квітня 2016 року про обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити 24 червня 2016 року.

Ухвала остаточна й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4