АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1334/16 Справа № 176/1005/16-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 червня 2016 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 01 квітня 2016 року щодо

ОСОБА_6 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

в режимі відеоконференції

засудженого ОСОБА_6 ,

Встановила:

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу суду через невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та задовольнити подання Жовтоводської ВК № 26 про його умовно-дострокове звільнення. Зазначає, що посилання суду на той факт, що стягнення було накладено після заохочень, не відповідає дійсності, оскільки заохочення за сумлінну поведінку та ставлення до обов`язків днювального від 28 грудня 2015 року застосовано після стягнення від 16 серпня 2015 року. Також, вказує на те, що не відповідає дійсності той факт, що він має лише 2 заохочення, оскільки за період відбування покарання він отримав 3 заохочення, про що зазначено в поданні Жовтоводської ВК № 26. Вважає, що посилання суду на те, що він відбуває покарання за вчинення тяжких злочинів проти власності та проти статевої свободи, як на причину відмови, є безпідставним, оскільки ст. 81 КК України не передбачає будь-яких обмежень застосування умовно-дострокового звільнення в залежності від тяжкості та обставин злочину.
Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 01 квітня 2016 року відмовлено в задоволенні подання Жовтоводської виправної колонії Управління державної пенітенціарної служби України в Дніпропетровській області № 26 та спостережної комісії при виконавчому комітеті Жовтоводської міської ради про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_6 .

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_6 вироком Гагарінського районного суду м. Севастополя від 25 вересня 2013 року було засуджено за ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 152 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки.

Суд, відмовляючи в задоволенні спільного подання Жовтоводської виправної колонії № 26 та спостережної комісії при виконавчому комітеті Жовтоводської міської ради про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_6 , своє рішення мотивував тим, що ОСОБА_6 засуджений за тяжкі злочини проти власності та проти статевої свободи особи, має лише два заохочення та одне стягнення, яке було накладено після заохочень на протязі останнього часу відбування покарання, що вказує на неоднозначну поведінку засудженого та не доводить, що ОСОБА_6 став на шлях виправлення.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду Дніпропетровської області, пояснення засудженого ОСОБА_6 на підтримання доводів його апеляційної скарги, думку прокурора про залишення апеляційної скарги без задоволення, ознайомившись з матеріалами провадження, перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у вигляді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин чи за необережний особливо тяжкий злочин.
З врахуванням викладеного у ОСОБА_6 фактично настало право на звернення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, на що він звертає увагу в апеляційній скарзі.
Як слідує зі змісту кримінального закону, положення про те, що засуджений став на шлях виправлення, означає, що його сумлінна поведінка і ставлення до праці свідчать про успішність процесу виправлення і можливості ефективного продовження його при умові застосування умовно-дострокового звільнення.
Таким чином, однією з умов застосування до засудженого положень ст. 81 КК України і застосування до нього умовно-дострокового звільнення є те, що він став на шлях виправлення. Про вказане може свідчити його сумлінна поведінка і ставлення до праці.
Разом з тим, як встановив суд першої інстанції, виходячи з даних характеристики ОСОБА_6 , прибувши до ЖВК № 26 24 березня 2014 року він був заохочений два раза за сумлінну поведінку та зразкове ставлення до праці, втім за останній раз на протязі року, що передував внесенню подання після оголошеної подяки від 19 червня 2015 року, мав наступне стягнення у вигляді догани від 16 серпня 2015 року у вигляді 12 діб за порушення локалізації, і прийшов до висновку, що неоднозначна поведінка засудженого не може свідчити про те, що він довів своє виправлення.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції і не находить підстав для скасування ухвали суду першої інстанції.
Сам факт, що засуджений за час відбування покарання в Жовтоводській виправній колонії № 26 з березня 2014 року має лише два заохочення і одне стягнення, та при тому, що стягнення було накладено після заохочень на протязі останнього часу відбування покарання, не може свідчити, що він став на шлях виправлення. Достатніх даних на підтвердження вказаного факту засуджений ОСОБА_6 не навів в апеляційній скарзі та не надав при її розгляді.

Доводи ОСОБА_6 про невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження щодо того, що посилання суду на те, що стягнення було накладено після заохочень, протирічать фактичним обставинам, оскільки його 28 грудня 2015 року було заохочено за сумлінну поведінку та ставлення до обов`язків днювального відділення, та, крім того, він має не два, як вказав в ухвалі суд, а три заохочення, є безпідставними, як і його твердження, що суд не в повній мірі врахував обставини справи. Судом досліджені всі обставини, які мали значення для прийняття по справі законного і обґрунтованого рішення.

Таким чином, колегія суддів вважає, що до ОСОБА_6 не може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, та не вбачає підстав до задоволення клопотання про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Керуючись ст. ст. 404, 407, 537-539 КПК України, колегія суддів

Постановила:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 01 квітня 2016 року щодо засудженого ОСОБА_6 залишити без зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення .
Судді
______________ _________________ ______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4