Номер провадження 1-кп/754/513/16
Справа№754/8431/16-к
Вирок
Іменем України
24 жовтня 2016 року Деснянський районний суд м. Києва у складі:

судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

за участі:

прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000242 відносно обвинуваченого

ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, студента 3-го курсу Державного вищого навчального закладу «Київський транспортно-економічний коледж» Національного транспортного університету, не одруженого, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.286ч.2 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Судом визнано доведеним, що 23.02.2016 року, близько 11.20год. обвинувачений ОСОБА_6 керуючи автомобілем Chevrolet Aveo державний номер НОМЕР_1 та рухаючись навпроти будинку №16а по проспекту Броварському в м. Києві в середній смузі руху проїзної частини проспекту Броварського в м. Києві зі сторони станції метро «Чернігівська» в напрямку станції метро «Лісова» в м. Києві зі швидкістю 81.8….87.4км/год., в порушення вимог п.1.5 ПДР України дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, задавати матеріальних збитків; п.2.3п.б для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; п.10.1 перед початком руху, перестроювання та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху; п.11.4 на дорогах з двостороннім рухом, які мають щонайменше дві смуги для руху в одному напрямку, забороняється виїжджати на призначений для зустрічного руху бік дороги; п.12.1 під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен урахувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, п.12.4 в населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 60км/год.; п.1.3 додатку №2 лінію, яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків на дорогах, які мають чотири і більше смуг, перетинати забороняється, не вибрав в установлених межах безпечну швидкість руху, не врахував дорожню обстановку, стан транспортного засобу, не був уважним, не вірно оцінив дорожні умови, виїхав на призначений для зустрічного руху бік дороги, внаслідок чого сталось зіткнення з автомобілем «ВАЗ» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_7 . В результаті порушення зазначених правил безпеки дорожнього руху водієм ОСОБА_6 , пасажиру автомобіля Chevrolet Aveo державний номер НОМЕР_1 потерпілому ОСОБА_8 були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді саден та забоїв м`яких тканин голови, а також прояви субарахноїдального крововиливу, вогнище забою тканини мозку в ділянці правої ніжки мозку, двобічна розповсюджена серозно-гнійна бронхопневмонія з абсцедуванням, легенево-серцевою недостатністю, набряк-набухання головного мозку. Смерть ОСОБА_8 настала внаслідок закритої черепно-мозкової травми.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 повністю визнав себе винним, щиро розкаявся та підтвердив вищеописані встановлені судом обставини справи. Вказав, що 23.02.2016 року він святкував свій день народження за місцем навчання, у коледжі. Їдучи додому, він запропонував на автомобілі «Шевролет» під його керуванням поїхати додому також ОСОБА_9 та ОСОБА_8 . У автомобілі ОСОБА_8 сів на заднє сидіння посередині. Він рухався по проспекту Броварському в м. Києві у середній смузі руху. Коли він проїхав міст ст..м.»Чернігівська» його автомобіль зненацька занесло на зустрічну смугу руху де сталось зіткнення з автомобілем «ВАЗ», після чого він вдарився головою та нічого не пам`ятає. Вказав, що фактичні обставини справи не оспорює, свою вину визнає повністю. Цивільний позов визнає частково, вказав, що з врахуванням наданих потерпілою чеків, визнає матеріальну шкоду на суму 200000грн. та моральну шкоду 100000грн.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 показала, що 23.02.2016 року їй повідомили по телефону що її син ОСОБА_8 попав у ДТП і перебуває у лікарні швидкої медичної допомоги. Після тривалого лікування її син помер у лікарні. Цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди просить задовольнити в повному обсязі.

Крім цього, встановлені судом обставини підтверджуються наступними дослідженими в суді доказами, а саме даними, що містяться у протоколі огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 23.02.2016 року, згідно якого місцем дорожньо-транспортної пригоди є пр-т Броварський,16 в м. Києві. Дорожнє покриття асфальтобетонне, призначено для руху в обох напрямках, у кожному по три смуги руху. Загальна видимість при денному освітленні 500-600 метрів; даними, що містяться у схемі ДТП, на якій зазначені сліди бокового юзу та гальмівний шлях автомобіля «Шевролет» - 46,3-46,7м.; оглянутим у судовому засіданні записом з камери відео спостереження та фіксування дорожньої обстановки, що встановлена на АЗС`Формула», на якій зафіксовано момент дорожньо-транспортної пригоди; даними, що містяться у висновку експерта №262ат від 13.05.2016 року, згідно якого зафіксованому в протоколі огляду місця події та схемі ДТП найбільшому сліду бокового юзу довжиною 47,0м. залишеного автомобілем «Шевролет» відповідає швидкість руху 81.8…87.8км/год.; в даній дорожній обстановці водій автомобіля «Шевролет» повинен був керуватись вимогами п.12.4,10.1,12.1,11.4 ПДР України; в даній дорожній ситуації водій автомобіля «Шевролет» мав технічну можливість уникнути ДТП шляхом виконання вимог п.12.1,10.1,11.4 ПДР України; з технічної точки зору, в діях водія автомобіля «Шевролет» вбачаються невідповідності п.12.4,10.1,12.1,11.4 Правил дорожнього руху України з технічної точки зору, причиною даної ДТП є невідповідність дій водія автомобіля «Шевролет» вимогам п.10.1,12.1,11.4 Правил дорожнього руху України; даними, що містяться у висновку експерта №166ат від 11.05.2016 року, згідно якого на момент огляду автомобіля «Шевролет» д.н.з. НОМЕР_1 було виявлено несправності технічного стану гальмівної системи та ходової частини, яка полягає у витіканні гальмівної рідини через робочий гальмівний циліндр заднього лівого колеса та виникла до настання ДТП. Дану несправність технічного стану гальмівної системи можливо було виявити як перед початком експлуатації транспортного засобу так і під час експлуатації транспортного засобу.

Згідно висновку експерта №1108/2 від 23.06.2016 року у ОСОБА_8 були виявлені наступні тілесні ушкодження: садна та забої м`яких тканин голови, а також прояви субарахноїдального крововиливу, вогнище забою тканини мозку в ділянці правої ніжки мозку; двобічна розповсюджена серозно-гнійна бронхопневмонія з абсцедуванням, легенево-серцевою недостатністю, набряк-набухання головного мозку. Вищевказаний комплекс ушкоджень в ділянці голови, який зумовив формування черепно-мозкової травми, яка супроводжувалась загрозливими для життя явищами, та призвела до розвитку двобічної пневмонії має ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя. Приймаючи уваги характер та морфологію виявлених ушкоджень, їх локалізацію, слід вважати, що в даному випадку мала місце дорожньо-транспортна пригода травма в салоні автомобіля, при якій мало місце різке гальмування автомобіля, зіткнення з перешкодою, з наступним інерційним рухом тіла та ударом об виступаючі частини салону автомобіля. Між травмою голови, яка виникла внаслідок ДТП та причиною смерті вбачається прямий причинно-наслідковий зв`язок. Смерть ОСОБА_8 настала внаслідок закритої черепно-мозкової травми.

Що стосується встановленим висновком експерта №166ат від 11.05.2016 року несправність технічного стану гальмівної системи автомобіля «Шевролет», то воно не позбавляє права виконувати водія ОСОБА_6 виконувати п.2.3»б» ПДР України, а саме бути уважним під час експлуатації транспортного засобу та стежити за технічним станом транспортного засобу, на що зокрема вказує і сам висновок експерта, згідно якого дану несправність технічного стану гальмівної системи можливо було виявити як перед початком експлуатації транспортного засобу так і під час експлуатації транспортного засобу.

З врахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про те, що обвинувачений ОСОБА_6 порушив правила безпеки дорожнього руху, особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого, а тому його дії необхідно кваліфікувати за ст. 286 ч. 2 КК України.

Враховуючи обставини справи, тяжкість наслідків заподіяних водієм ОСОБА_6 суд вважає позбавити ОСОБА_6 правом керування транспортними засобами на строк три роки.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини справи, вжиття заходів для відшкодування шкоди, особу винного, який раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався, позитивно характеризується за місцем навчання.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого судом визнано щире каяття.

Обставин, що обтяжує покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Беручи до уваги всі вказані вище обставини у їх сукупності, визначену ч.2ст.50 КК України мету покарання, враховуючи обставини справи, дані про особу обвинуваченого, його відношення до скоєного, наявність обставин, що пом`якшує його покарання, відсутність обтяжуючих вину обставин, думку потерпілої, яка просила суворо не карати ОСОБА_6 та не позбавляти його волі, наявність визначеного місця проживання у м. Києві, а також і те, що обвинувачений добросовісно виконував свої процесуальні обов`язки,суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_6 можливе без ізоляції від суспільства, але в умовах контролю за його поведінкою органами кримінально-виконавчої інспекції за місцем його проживання, а тому застосовує до нього покарання у вигляді позбавлення волі зі звільненням від його відбування з випробуванням згідно ст.75 КК України, оскільки саме таке рішення, на думку суду, як виняток, є гуманним і справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним злочину.
В судовому засіданні ОСОБА_4 був заявлений цивільний позов до ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 414704грн.72коп.

У відповідності до вимог ст.128 КПК України, особа якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно-небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до обвинуваченого.

Відповідно до ст. 1195 ЦК України, фізична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодження здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток(дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення або загальної непрацездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.

Позивач ОСОБА_4 надала суду письмові докази своїх позовних вимог(чеки, квитанції). Під час досудового розслідування та судового розгляду ОСОБА_6 було сплачено у рахунок відшкодування майнової шкоди 64000грн.

З врахуванням вищевикладеного, суд частково задовольняє цивільний позов ОСОБА_4 про стягнення з ОСОБА_6 суми майнової шкоди, та стягує з ОСОБА_6 350704грн.72коп.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 заподіяна моральна шкода, яка виразилася у душевних стражданнях, яких вона зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою обвинуваченого.

Визначаючи розмір грошового відшкодування на користь потерпілої ОСОБА_4 , суд виходить з глибини фізичних та душевних страждань, яких потерпіла ОСОБА_4 зазнала в результаті трагічної загибелі її сина.

Визначаючи розмір відшкодування, суд враховує особу обвинуваченого, та виходячи з вимог розумності та справедливості, вважає за можливе стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 у відшкодуванні заподіяної їй моральної шкоди 150000грн.

Процесуальні витрати за залучення експерта під час досудового розслідування підлягають стягненню з обвинуваченого.

На підставі викладеного, керуючись ст.370,374 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_6 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ст.286ч.2 КК України та призначити йому покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки.

На підставі ст.ст.75,76 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного основного покарання, якщо він протягом трьох років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально виконавчої інспекції і повідомляти про зміну місця проживання та роботи .

Строк відбуття покарання ОСОБА_6 обчислювати з часу проголошення вироку.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 у відшкодування майнової шкоди - 350704грн.72коп.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 у відшкодування моральної шкоди - 150000грн.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати за залучення експерта під час досудового розслідування в розмірі 2860грн.65коп.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Деснянський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Суддя: