печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 травня 2016 року слідчий суддя Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі сторони кримінального провадження - слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві клопотання слідчого в особливо важливих справах другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури міста Києва радника юстиції ОСОБА_3 про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В :

В провадження слдідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання слідчого в особливо важливих справах другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури міста Києва радника юстиції ОСОБА_3 за погодженням із прокурором другого відділу управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих прокуратури міста Києва юриста 2 класу ОСОБА_4 про арешт майна, а саме: майновий комплекс (літ. А, Б, В) загальною площею 6715,8 кв.м., розташований за адресою: місто Київ, вулиця Мазепи Івана, будинок 11, право власності на яке належить ПАТ «Дельта Банк» (код ЄРДПОУ 34047020).

У судовому засіданні слідчий просив задовольнити клопотання.

На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України 2012 р. слідчий суддя визнав за можливе проводити розгляд клопотання у відсутності власника майна, з метою забезпечення арешту майна.
Згідно норми ч. 1 ст. 107 КПК України 2012 р. фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Обґрунтовуючи внесене клопотання сторона кримінального провадження вказує, що другим слідчим відділом слідчого управління прокуратури міста Києва здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000381 внесеному за зверненням народних депутатів України VIII скликання ОСОБА_5 та ОСОБА_6 до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.03.2015, за фактом зловживання владою, вчиненого службовими особами Національного банку України упродовж 2014 - 2015 років, при наданні кредитів рефінансування комерційним банкам, при низькому рівні їх ліквідності за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України.

У клопотанні зазначено, що службові особи НБУ протягом 2014-2015 років надавали комерційним банкам України кредити рефінансування, кредити для збереження ліквідності та стабілізаційних кредитів шляхом проведення тендерів під заставу облігацій підприємств, майнових прав та державних облігацій України на строк більше 30 календарних днів, а саме, надали стабілізаційні кредити ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» на суму 5,5 млрд. грн., ПАТ «КБ «Надра банк» на суму 3,3 млрд. грн., ПАТ «Банк камбіо» на суму 12 млн. грн., АТ «Імекс банк» та іншим банкам при низькому рівні ліквідності зазначених банківських установ.

У клопотання також зазначено, що однією з основних банківських установ, якій службовими особами НБУ протягом 2014-2015 років також було надано кредит рефінансування, кредит для збереження ліквідності та стабілізаційний кредит шляхом проведення тендерів під заставу облігацій підприємств, майнових прав та державних облігацій України на строк більше 30 календарних днів є АТ «Дельта Банк», у той час, як вкладником банку не повернуто грошові вклади за депозитними договорами, не проведено інші взаєморозрахунки по банківських продуктах, про що вказано у зверненні ОСОБА_7 .

Допитана у ході досудового розслідування у якості свідка директор департаменту банківського нагляду НБУ ОСОБА_8 показала про обставини вчинення кримінального правопорушення вказаного у заяві народних депутатів, а саме, що департамент пруденційного нагляду приймав участь у підготовці проекту постанов про надання стабілізаційних кредитів банківським установам, у тому числі, ПАТ «Дельта Банк», а також розгляду поданих банком документів, на підставі яких, у подальшому банку було надано стабілізаційний кредит.

Внаслідок зловживання владою службовими особами Національного банку України при наданні кредитів рефінансування не вжито заходи щодо контролю за напрямами їх використання, внаслідок чого отримані кошти були використані не за призначенням, а банківські установи визнані неплатоспроможними, у наслідок чого інтересам держави та громадянам України спричинено шкоду. Дії службових осіб Національного банку України призвели до девальвації гривні та поглиблення економічної кризи, підрив довіри населення до банківських установ та погіршення соціально-економічної ситуації в Україні.

Загальний обсяг наданих НБУ у 2014 році кредитів рефінансування становив 222,26 млрд. грн., обсяг заборгованості за кредитами рефінансування НБУ станом на 01.01.2015 року становив 108,95 млрд. грн. Основними банківськими установами, які отримали вказані кредити являються ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк», ПАТ КБ «Надра банк», АТ «Імексбанк», ПАТ «Банк Камбіо», АТ «Дельта Банк».

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек та Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 15.05.2014 року за № 5606295, наданої органом досудового розслідування, у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано право приватної власності, із розміром частки 1, на майновий комплекс (літ. А, Б, В) загальною площею 6715,8 кв.м., розташований за адресою: місто Київ, вулиця Мазепи Івана, будинок 11 зареєстровано за Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» (код ЄРДПОУ 34047020), на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер: 750, виданий 23.02.2011, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_9 .

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення;

3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову;

4) наслідки арешту майна для інших осіб;

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Крім того, згідно положення ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, яке перебуває у власності підозрюваного, обвинуваченого, або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.

При винесенні ухвали, слідчий суддя керується вимогами ст. 173 КПК України, враховуючи правову підставу для арешту майна, наслідки арешту майна для інших осіб, розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, що особою, яка подала клопотання, доведено необхідність такого арешту, вважає клопотання задовольнити та арештувати майно, зазначене у клопотанні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 175, 209, 272, 392, 532 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно: майновий комплекс (літ. А, Б, В) загальною площею 6715,8 кв.м., розташований за адресою: місто Київ, вулиця Мазепи Івана, будинок 11., право власності на яке належить ПАТ «Дельта Банк» (код ЄРДПОУ 34047020).

Покласти обов`язок щодо виконання ухвали на слідчого в особливо важливих справах другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури міста Києва радника юстиції ОСОБА_3 .

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання подається слідчому судді.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду міста Києва протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1