Дата документу Справа № 310/1289/16-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/778/811/16
Єдиний унікальний № 310/1289/16-к Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія ч. 3 ст. 309 КК України Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 червня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі суддів:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку, кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000165, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 29 лютого 2016 року відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Дніпропетровська, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 27.10.2015 р. Бердянським міськрайонним судом Запорізької області за ч. 1 ст. 310, ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 70, ст. 75, ст. 76 КК України до 3 років позбавлення волі, з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців, покарання не відбув;

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 309 КК України;

в с т а н о в и л а:
в апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 посилаючись на незаконність судового рішення зазначає, що суд не надав уваги його доводам про те, що вилучена у нього конопля є дикорослою та не містить в собі наркотичного засобу, а якщо і містить, то в незначній кількості, оскільки її зірвано до моменту дозрівання, один кущ коноплі йому привезли працівники міліції, з якими він був у добрих відносинах. Крім того, що коноплю він використовує для лікування туберкульозу, яким хворіє з 2009 року, у зв`язку з чим перебуває на обліку, про що зокрема було відомо працівникам поліції. Тому просить застосувати вимоги ст. 75 КК України та/або ст. 282 КПК України.

У запереченнях прокурор просить вирок залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого без задоволення.

Вироком Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 29 лютого 2016 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 309 КК України і призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднане невідбуте покарання за вироком Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 27.10.2015 року, і остаточно до відбування ОСОБА_7 призначено покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили ОСОБА_7 залишено запобіжний захід у виді особистого зобов`язання. Строк відбування покарання обвинуваченому ухвалено обчислювати з моменту затримання після набрання вироком законної сили.

Судові витрати на суму 460,8 грн. ухвалено стягнути з ОСОБА_7 на користь держави.

Вирішена доля речових доказів.

Згідно зі змістом оскаржуваного судового рішення, в один із днів на початку листопада 2015 року, в денний час доби, знаходячись у лісосмузі поблизу вул. Кулика в с. Деревецьке Бердянського району Запорізької області, ОСОБА_7 , будучи особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 310 КК України, виявив 8 кущів дикорослої коноплі.

Далі, ОСОБА_7 , діючи умисно, з метою незаконного виготовлення наркотичного засобу для подальшого його власного вживання, без мети збуту, зірвав зазначені кущі коноплі, чим незаконно придбав наркотичний засіб, після чого, незаконно зберігаючи їх при собі, переніс їх за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , де поклав для просушки у літню кухню, яка розташована на території домоволодіння за вказаною адресою.

В один із днів в середині листопада 2015 року, в денний час доби, знаходячись за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_7 , переконавшись, що листя та верхівки з раніше зірваних кущів коноплі повністю висохли, з метою подальшого виготовлення особливо небезпечного наркотичного засобу для власного вживання, частину наркотичного засобу на місці перетер руками, тим самим виготовив особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс, придатний для вживання, який поклав у десять полімерних пакетів та металеву коробку, які поклав у шафу в кімнаті № 1 та сімнадцять скляних банок, які поставив під ліжко кімнати № 3, а іншу суху частину рослин (стебла з верхівками) помістив у скляну вазу, яку поставив на телевізор в кімнаті № 1 свого будинку за вказаною адресою, тим самим діючи з єдиним умислом, повторно став незаконно зберігати особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс за місцем свого проживання без мети збуту.

13.01.2016 року в період часу з 12 години 10 хвилин до 13 години 05 хвилин під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 , працівниками поліції виявлено та вилучено, згідно висновку експерта № 039 від 29.01.2016 року особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс, а саме: під ліжком кімнати № 3 будинку АДРЕСА_2 - дві картонні коробки з сухою подрібненою речовиною сіро-зеленого кольору, масою 2609,43 гр. та 3710,48 гр., загальною масою 6319,91 гр. (в перерахунку на суху речовину), з шафи в кімнаті № 1 - десять полімерних пакетів з подрібненої рослинною речовиною масами 174,37 гр., 45,3 гр., 41,98 гр., 38,51 гр., 35,18 гр., 23,91 гр., 21,82 гр., 20,96 гр., 9,98 гр., 7,51 гр. загальною масою 419,54 гр. (в перерахунку на суху речовину), зі скляної вази на телевізорі в кімнаті № 1 - сухі частини рослин (стебла з верхівками) сіро-зеленого кольору масою 126,95 гр. (в перерахунку на суху речовину), а всього загальною масою 6879,64 гр. (в перерахунку на суху речовину), що згідно з «Переліком наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, що підлягають спеціальному контролю, відповідно до законодавства України», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 року № 770, є особливо великим розміром, який ОСОБА_7 , діючи з єдиним умислом, незаконно зберігав за місцем свого проживання без мети збуту.

Заслухавши доповідь судді доповідача про сутність судового рішення та аргументи скарги; в судових дебатах: прокурора, який вважав, що судове рішення слід залишити без змін; перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_7 не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник адвокат ОСОБА_8 в судове засідання апеляційної інстанції не з`явилися, хоча були повідомлені належним чином, заяв про відкладення слухання справи або про бажання брати участь у засіданні апеляційної інстанції не надали.

Висновок суду про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_7 у скоєнні умисного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 309 КК України, за обставин, викладених у вироку суду, відповідає фактичним обставинам провадження, підтверджується сукупністю досліджених при судовому розгляді доказів, які згодом суд поклав в основу вироку, є законним та обґрунтованим.

Так, під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_7 визнав себе винним у пред`явленому йому обвинуваченні, пояснивши при цьому, що в листопаді 2015 року за місцем свого мешкання, переконавшись у тому, що раніше зірване листя коноплі висохло, перетер його руками, потім поклав у полімерні пакети, металеву коробку та скляні банки, які зберігав там же, за місцем свого проживання для готування відвару для особистого лікування від туберкульозу.

Такі покази обвинуваченого, узгоджуються з іншими дослідженими судом доказами, а саме: з протоколом обшуку за місцем проживання обвинуваченого, під час якого виявлено та вилучено речовину рослинного походження (а.п. 26-27); з висновком експерта № 039 від 29.01.2016 року, згідно якому вилучена у обвинуваченого речовина рослинного походження є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом загальною вагою 6879,64 гр. (в перерахунку на суху речовину) (а.п.29-34); з постановою про визнання речовими доказами наркотичного засобу (а.п.35-36).

Суд належним чином дослідив ці та інші докази у провадженні, піддав їх аналізу, як окремо, так і у сукупності, з точки зору належності та допустимості, виклав їх зміст у вироку і дав їм правильну оцінку. Зазначені докази узгоджуються між собою, не містять суперечностей і не викликають сумнівів щодо їх достовірності, виключають сумніви у причетності ОСОБА_7 до умисного скоєння інкримінованого йому кримінального правопорушення, а тому правильно обґрунтував ними його обвинувачення.

Згідно зі ст. 404 КПК України апеляційний суд перевіряє правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального й процесуального права при ухваленні судового рішення у тій частині, в якій його було оскаржено.

Обвинувачений ОСОБА_7 у своїй апеляційній скарзі посилається на незаконність судового рішення в якій зазначає, що суд не надав уваги його доводам про те, що вилучена у нього конопля є дикорослою та не містить в собі наркотичного засобу, а якщо і містить, то в незначній кількості, оскільки її зірвано до моменту дозрівання. Крім того, що коноплю він використовує для лікування туберкульозу, яким хворіє з 2009 року, у зв`язку з чим перебуває на обліку,

Відповідно до положень ст. 309 КК України предметом цього злочину є наркотичні засоби включені до «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, що підлягають спеціальному контролю, відповідно до законодавства України», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 року № 770, до складу якого входять і наркотичні засоби рослинного походження похідні різних сортів конопель у тому числі канабіс, який віднесений до особливо небезпечних наркотичних засобів (табл. 1, список 1), і який був виявлений під час експертного дослідження речовини рослинного походження виявленої та вилученої 13.01.2016 року, під час проведення обшуку за місцем проживання обвинуваченого, дозвіл на проведення якого було надано судом (а.п.25).

Отже, доводи апеляційної скарги обвинуваченого про те, що вилучена у нього конопля є дикорослою та не містить в собі наркотичного засобу, а якщо і містить, то в незначній кількості, оскільки її зірвано до моменту дозрівання, є безпідставними, оскільки концентрація вмісту наркотичного засобу для цілей ст. 309 КК України значення не має.

Не має значення для цілей ст. 309 КК України також і зберігання та вживання наркотичних засобів начебто для лікування від туберкульозу, оскільки виготовлення такого засобу обвинуваченим відбулося не у визначений законодавством спосіб.

Об`єктивна сторона злочину, передбаченого ст. 309 КК України, в частині виготовлення наркотичних засобів, характеризується саме незаконністю вказаних дій і утворює закінчений склад злочину з моменту, коли почали вчинятися дії на одержання таких засобів, готових до вживання.

Так, відповідно до п. 3 постанови Пленуму Верхового Суду України №4 від 26.04.2002 року під незаконним виробництвом наркотичних засобів слід розуміти всі дії, пов`язані з серійним одержанням наркотичних засобів, психотропних речовин з хімічних речовин та (або) рослин, включаючи відокремлення частин рослин або наркотичних засобів, психотропних речовин від рослин, з яких їх одержують, здійснені всупереч установленому законом порядку.

Серійним одержанням наркотичних засобів, психотропних речовин з хімічних речовин та (або) рослин слід розуміти виробничий процес, спрямований на отримання партій наркотичних засобів, психотропних речовин за відповідною технологією, стандартом, зразком.

Незаконне виготовлення наркотичних засобів, психотропних речовин - це всі дії (включаючи рафінування, підвищення в препараті концентрації наркотичних засобів і психотропних речовин чи їх переробку), здійснені всупереч встановленого законом порядку, у результаті яких на основі наркотичних засобів, психотропних речовин, прекурсорів наркотичних засобів і психотропних речовин одержуються готові до використання та (або) вживання форми наркотичних засобів, психотропних речовин або лікарські засоби, що їх містять, чи інші наркотичні засоби, психотропні речовини.

За таких обставин, порушень ст. ст. 349, 370 КПК України щодо обґрунтованості і вмотивованості винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення у вироку суду, колегія суддів не вбачає

Дії ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 309 КК України, як незаконне придбання, виготовлення та зберігання без мети збуту наркотичних засобів в особливо великих розмірах, вчинене повторно, особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 310 КК України, судом кваліфіковані правильно.

Доводи апеляційної скарги про те, що працівники міліції йому привезли один кущ коноплі, ніякими об`єктивними даними не підтверджуються.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд першої інстанції, діючи у відповідності до положень ст. 65 КК України, врахував ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, дані про особу обвинуваченого, який задовільно характеризується за місцем проживання, визнав себе винним та сприяв у встановлені обставин у провадженні, що судом визнано обставинами, які пом`якшують покарання, рецидив злочину, як обставину, яка обтяжує покарання, та обґрунтовано обрав йому мінімальне покарання передбачене ч. 3 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі, яке буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

З урахуванням того, що ОСОБА_7 вчинив злочин в період іспитового строку, встановленого йому за вироком Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 27.10.2015 року, остаточне покарання правомірно визначено на підставі ст.71 КК України, шляхом приєднання йому до призначеного покарання невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Призначене судом першої інстанції покарання, з яким згодна і колегія суддів, відповідає принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 та попередження вчинення ним нових злочинів, випливає з дотримання судом принципів справедливого судового розгляду, встановлених ст. 6 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» від 04.11.1950 року.

Таким чином, з урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що підстав для скасування вироку відносно ОСОБА_7 по доводах зазначених в апеляційній скарзі обвинуваченого, не вбачається.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України колегія суддів

ухвалила:
апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 29 лютого 2016 року відносно ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена учасниками судового провадження протягом трьох місяців з дня її проголошення, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4