Справа № 240/144/16-к
Провадження № 1-кп/240/38/16 рік
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 квітня 2016 року смт. Олександрівка

Олександрівський районний суд Донецької області у складі

головуючого: - судді ОСОБА_1

при секретарі: - ОСОБА_2

за участю прокурора: - ОСОБА_3

обвинуваченого: - ОСОБА_4

захисника: - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Олександрівка кримінальне провадження № 0000001 за обвинуваченням:

- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.. Комсомольськ, м. Чарджоу Туркменистану, громадянина України, освіта середня-спеціальна, не працюючого, не одруженого, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засудженого:

- 30.03.2000 року Олександрівським районним судом за ст.. 94 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років;

- 22.12.2011 року Олександрівським районним судом за ст.ст. 185 ч. 1, 121 ч. 1, 296 ч. 3 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, звільненого 23 червня 2015 року по відбуттю покарання;

- обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , будучи раніше засудженим за умисні злочини, судимість яких не знята і не погашена у встановленому законом порядку, на шлях виправлення не став та знову вчинив умисний злочин при наступних обставинах:
31 грудня 2015 року близько о 23:30 години, більш точний час у судовому розгляді встановити не вдалося, ОСОБА_4 разом із своїм рідним братом ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, прийшли у гості до своїх раніше знайомих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 .
В період часу з 03.00 годин до 04.30 годин 01.01.2016 року, перебуваючи в одній із кімнат вищевказаного домоволодіння, ОСОБА_4 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, під час сварки зі своїм братом ОСОБА_6 , яка сталася на ґрунті особистих неприязних відносин, маючи прямий умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень, наніс ОСОБА_6 не менше трьох ударів руками по обличчю, в наслідок чого ОСОБА_6 впав на підлогу, та отримав тілесні ушкодження: 3 садна й крововилив лоба з права, садна правого кута нижньої щелепи, крововилив підборіддя зліва, садна лівої лобово-вискової області, крововилив лівої надбрівної області, крововилив й рану слизової оболонки верхньої губи з права, садна в правому куті рота, крововилив правої передньобокової поверхні шиї, які відносяться до легких
тілесних ушкоджень.
Після чого, не зупиняючись на досягнутому, ОСОБА_4 став наносити ОСОБА_6 , який лежав, удари ногами по різним частинам тіла, завдавши не менше 16 ударів, спричинивши ОСОБА_6 тупу травму грудної клітини - перелом 6,8,10 ребер з права, перелом 4-10 ребер зліва, які відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, та спричинив тупу травму живота - розрив селезінки, ускладнену розвитком внутрічеревного крововиливу (1800 мл.), яка має ознаки тяжкого тілесного ушкодження, як небезпечна для життя в момент спричинення. Від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в період часу з 05:00 годин по 07:00 годин, перебуваючи в будинку АДРЕСА_1 .
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе визнав в повному обсязі та відмовився давати покази посилаючись на надане йому право, передбачене ст.. 63 Конституції України.

В ході судового засідання, ОСОБА_4 відповідаючи на запитання учасників судового провадження зазначив, що щиро розкаюється в тому, що сталося. Він за збігом обставин позбавив життя рідну для себе людину і все життя буде карати себе за це. Причиною конфлікту який відбувся між ним та потерпілим було вживання потерпілим наркотичних засобів, якому він намагався запобігти.

Просив застосувати до нього при призначені покарання ст.. 69 КК України, оскільки позбавлення волі передбачене за скоєний злочин, вважає для себе, з огляду на вік, довічним.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_7 надала покази про те, що 31.12.2015 року в 23:30 годин до неї додому за адресою АДРЕСА_2 , де вона проживає разом з ОСОБА_8 , зайшли брати ОСОБА_9 . Вони з братами ОСОБА_9 дивилися телевізор, випили вина. ОСОБА_10 вирішив поїхати в м. Білозерськ та попросив її зателефонувати донці, яка перебувала в м. Білозерськ, викликати йому таксі. Коли донька приїхала на машині, ОСОБА_10 вийшов на вулицю та поїхав на таксі. ОСОБА_11 в цей час спав. ОСОБА_12 не було біля часу. В цей час до доньки прийшли її подруга ОСОБА_13 з співмешканцем. Намагалися розбудити ОСОБА_14 , але це їм не вдалося і вони пішли. Коли ОСОБА_11 прокинувся він спитав, «де ОСОБА_15 ?». Вона відповіла, що ОСОБА_15 поїхав у місто. Рустам ОСОБА_9 дивився телевізор, а коли під`їхав ОСОБА_10 , вийшов на вулицю. Вона чула, що вони розмовляли між собою. Потім брати ОСОБА_9 зайшли в будинок і вона чула як ОСОБА_16 спитав ОСОБА_15 , «де гроші?». Той відповів, що немає. Потім вона почула хлопок удару. Вона чула як ОСОБА_10 просив брата не бити його. Це відбувалося хвилин 40. Вони знаходилися на кухні, вона з ОСОБА_8 була в спальні. Коли вона вийшла ОСОБА_10 лежав на полу в кухні. Вона запропонувала викликати «швидку», але ОСОБА_11 сказав, що «все нормально». Голова ОСОБА_12 була в крові. Через деякий час ОСОБА_11 попросив ОСОБА_8 допомогти йому покласти ОСОБА_12 на диван після чого пішов спати на диван в іншу кімнату. Біля 6 години вона заснула. Через деякий час її розбудив ОСОБА_8 та повідомив, що ОСОБА_10 помер. Вони розбудили ОСОБА_14 , той викликав міліцію та лікаря. Коли брати сварилися вони були обидва в стані алкогольного сп`яніння.

На запитання учасників судового засідання свідок відповіла, що ОСОБА_10 був в більшому стані сп`яніння. Вона бачила, як він лежав на боку. У ОСОБА_14 крові не було, він був в шкарпетках. Вона чула, як ОСОБА_10 просив брата не бити його. Раніше сварок між ними не було. ОСОБА_11 викликав поліцію та лікаря, був занепокоєний смертю брата та чекав на поліцію. Їй відомо, що п`яного ОСОБА_14 не зупинити, тверезий він "роботяга". Він їздив до Маріуполя копати окопи. ОСОБА_10 ростом менше обвинуваченого, але крупніше.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_8 надав покази, що обвинуваченого знає, як мешканця села Спасько- ОСОБА_17 , працював разом з ним на "шабашці". Він проживає разом з ОСОБА_7 31.12.2015 року біля 23 годині до них прийшли браття ОСОБА_9 , вони були в стані сп`яніння. Разом з ними він та ОСОБА_7 випили по келиху вина. Через деякий час ОСОБА_11 заснув. До них зайшов ОСОБА_18 з дружиною ОСОБА_19 , який з ОСОБА_20 поїхав до міста. Повернулися вони в 3-4 години 01.01.2016 року. ОСОБА_18 забрав дружину та поїхав. Він з ОСОБА_7 відпочивав у спальні. Він чув, як брати на кухні стали сваритися за гроші. Рустам ОСОБА_9 почав бити брата, протягом хвилин 10-20. Вони з ОСОБА_7 не виходили. Через деякий час до них зайшов ОСОБА_11 та попросив його допомогти покласти брата на диван. Він вийшов до кухні та побачив, що ОСОБА_10 лежав ногами до виходу з кухні, головою до зали. У нього на обличчі була кров. Вони з обвинуваченим взяли ОСОБА_12 та віднесли його на диван, сам потерпілий не міг підвестися бо був побитий. ОСОБА_7 запропонувала викликати швидку, але обвинувачений сказав, що «сам вилізе». Потерпілий не розмовляв. Після цього вони всі полягали спати. Коли в 5.30 годин він виходив то потерпілий сидів на дивані. Він поклав потерпілому на голову рушник та знову ліг спати. Коли підвівся в 6.30 годин, потерпілий був вже холодний. Він розбудив обвинуваченого, який викликав поліцію. Коли приїхала поліція обвинувачений повідомив їм, що це зробив він. До цього у них були добрі, братські відносини.

На запитання учасників судового розгляду свідок відповів, що він бачив у ОСОБА_14 кров на шкарпетках, в крові були також табурет та його власні джинси. У ОСОБА_12 на обличчі була кров. Як його бив обвинувачений він не бачив, але чув як потерпілого сварив обвинувачений, а потерпілий просив не бити та не вбивати його. Сваритися брати стали за гроші. Обвинувачений сам викликав поліцію і спочатку казав, що потерпілий упав сам. Про те, що це зробив він, не казав.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_18 надав покази про те, що 01.01.2016 року на Новий рік він з співмешканкою ОСОБА_19 приходив до своєї матері ОСОБА_7 за адресою АДРЕСА_2 спитати сигарети. Обвинувачений спав. ОСОБА_10 разом з ним поїхав до м. Білозерська. Коли вони повернулися, потерпілий вийшов з машини, а він з співмешканкою уїхав. Вранці співмешканка повідомила його, що сталося. Він у потерпілого ніяких тілесних ушкоджень не бачив, при ньому він випив слабоалкогольний напій. В місто потерпілий збирався їхати за уколами та відходив від нього хвилин на 20.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_19 надала покази відповідні показам ОСОБА_18 , додавши що вранці до неї зателефонувала подруга та повідомила, що ОСОБА_10 помер. Вона телефонувала обвинуваченому, який плакав, та казав, що помер його брат. Тілесних ушкоджень у потерпілого вона не бачила, коли він вийшов з таксі був легко сп`янілий. Про сварки з братами вона не чула. Рустам спокійний, їздив копати окопи під Маріуполем.

Показання свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_18 та ОСОБА_19 в судовому засіданні суд визнає належними, допустимими доказами вини обвинуваченого ОСОБА_4 які прямо підтверджують його винуватість у вчиненні злочину передбаченого ст.. 121 ч. 2 КК України, та як такі, що отримані у порядку, встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України. Показання свідків також узгоджуються з письмовими доказами по справі.
В судовому засіданні за клопотанням обвинуваченого був допитаний свідок ОСОБА_21 , який надав покази про те, що він є головою Олександрівської райдержадміністрації. Восени 2015 року за рішенням обласної адміністрації ним було сформовано бригаду добровольців для спорудження та ремонту фортифікаційних споруд, приведення в порядок 800 метрів окопів необхідних для належної оборони м. Мариуполь. Бригадиром за рішенням робітників було обрано ОСОБА_4 . Незважаючи на тяжкі умови праці в умовах глибокої осені, дощ, грязь, холод, наближеність до військових позицій противника, бригада виконала доручену роботу якісно і вчасно. За це він отримав подяку від глави обласної адміністрації. При відправленні бригади обговорювався термін робіт на 10 днів, але ОСОБА_4 вмовив та зміг організувати бригаду, яка проводила відповідні роботи протягом 2-х місяців. А після цього повністю здавши цінне обладнання, ОСОБА_4 повернувся до Маріуполя для продовження робіт. Він може охарактеризувати ОСОБА_4 з позитивної сторони, як гарного керівника. З його бригади самостійно покинули місце праці тільки двоє працівників і більш добровольців на виконання таких тяжких робіт вони не знайшли.

Показання свідка ОСОБА_21 в судовому засіданні суд визнає належним, допустимим доказом на підтвердження характеристики особи обвинуваченого ОСОБА_4 , та як такі, що отримані у порядку, встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України.

Вина ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, підтверджується наступними письмовими доказами, дослідженими в судовому засіданні.
В судовому засіданні були досліджені протоколи слідчих дій:
-Протокол огляду трупа від 01.01.2016 року з таблицею фотоілюстрацій, відповідно до якого в період часу з 08:35 до 08:55 годин в присутності понятих, судово-медичного експерта в приватному будинку АДРЕСА_1 був проведений огляд трупа ОСОБА_6 . Оглядом встановлено, що труп знаходиться сидячи на дивані, одягнутий в штани зеленого кольору, футболку червоного кольору, кофту синього кольору та пайту сірого кольору, ноги зігнуті в колінах, руки прямо лежать на дивані вздовж тіла, голова повернута в ліву сторону, очі, рот закриті. На обличчі знаходяться ссадни, а саме на лобі з права, на правому оці. При пальпації переламів кінцівок рук та ніг не виявлено, череп не пошкоджений. При огляді кімнати де знаходився труп слідів боротьби не виявлено (а.с.72-74).

-Протокол огляду місця події від 02.02.2016 року з таблицею фотоілюстрацій, відповідно до якого в період часу з 16:00 до 17:30 годин в присутності понятих, в присутності та з дозволу свідка ОСОБА_8 був проведений огляд будинку АДРЕСА_2 , під час якого були виявлені та вилучені предмети та одяг з плямами речовини бурого кольору, які зовні схожі на кров, а саме: брюки джинсові блакитного кольору, куртку коричневого кольору, табурет дерев`яний, чоботи жіночі чорного кольору, лист дерев`яної фанери, наволочку з подушки світлого кольору, рушник червоного кольору (а.с.75-84).

-Протокол огляду предмету від 02.01.2016 року, відповідно до якого в період часу з 15:00 до 15:25 годин в присутності понятих, за участі ОСОБА_4 був проведений огляд речей ОСОБА_4 : кросівки одна пара, куртки темного кольору, штани зеленого кольору, шкарпетки світлого кольору, які після огляду були вилучені (а.с.85).

-Протокол огляду речей від 06.01.2016 року, відповідно до якого в період часу з 11:20 до 11:50 годин в присутності понятих, за участі спеціаліста був проведений огляд особистих речей померлого ОСОБА_6 : футболка червоного кольору зі слідами буро-червоного кольору на шиї, штани зеленого кольору з плямами бурого кольору, підштаники чорного кольору без плям, кофту на змійці синього кольору з смугами жовтого кольору та білого кольору без надписів з плямами бурого кольору на рукаві, пайту коричневого кольору з плямами буро червоного кольору, які після огляду були вилучені (а.с.86).

- Протокол про відібрання зразків для експертного дослідження від 12.01.2016 року, відповідно до якого в присутності понятих, за участі спеціаліста, захисника, ОСОБА_4 у обвинуваченого були відібрані зразки крові (а.с.97-98).

-Протокол проведення слідчого експерименту від 27.01.2016 року, відповідно до якого в період часу з 12:30 до 14:00 годин в присутності понятих, спеціаліста, захисника, свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_7 за адресою АДРЕСА_2 , розповіли та показали на місці про події 31.12.2015 01.01.2016 року, під час яких відбулася сварка між братами Хаідовими, та ОСОБА_22 наніс ОСОБА_23 тілесні ушкодження, від яких потерпілий помер (а.с.99-104).

-Протокол проведення слідчого експерименту від 29.01.2016 року, відповідно до якого в період часу з 10:20 до 14:00 годин в присутності понятих, спеціаліста, захисника, підозрюваний ОСОБА_4 розповів та показав на місці пригоди за адресою АДРЕСА_2 про обставини сварки між ним та потерпілим. Показавши, як він після сварки з потерпілим на вулиці, взявши потерпілого за верхній одяг затягнув його до середини будинку. Перебуваючи у кухонній кімнаті будинку ОСОБА_22 почав з`ясовувати відносини з ОСОБА_6 , голосно його ображаючи, наніс один удар лівою рукою в область обличчя потерпілого, після чого потерпілий впав на підлогу. Після цього обвинувачений більше трьох разів вдарив правою ногою лежачого потерпілого в область живота, нахилившись до нього почав бити по обличчю, потім взяв поряд стоячий дерев`яний стілець та близько 2-х разів вдарив потерпілого по голові. Крім них в іншій кімнаті будинку знаходилися ОСОБА_24 та ОСОБА_25 . Скільки проходив конфлікт і скільки він наніс ударів потерпілому обвинувачений не пам`ятає. Після обвинувачений попросив допомоги ОСОБА_26 , щоб покласти на диван потерпілого. Вони вдвох взяли потерпілого та перенесли до іншої кімнати на диван. ОСОБА_26 намочив рушника та поклав на обличчя потерпілому, який нічого не казав. Після чого обвинувачений пішов спати. Через деякий час його розбудили та повідомили, що потерпілий сидить на дивані мертвий. Швидку брату він не викликав, на момент скоєння правопорушення перебував в стані алкогольного сп`яніння (а.с.105-109).

Протоколи слідчих дій, суд визнає належними, допустимими доказами вини обвинуваченого ОСОБА_4 , які прямо підтверджують його винуватість у вчиненні злочину передбаченого ст.. 121 ч. 2 КК України, та як такі, що отримані у порядку, встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України.
В судовому засіданні були досліджені висновки судових експертиз:
-Висновок судово-психіатричного експерта № 14 від 20.01.2016 року, відповідно до якого ОСОБА_4 виявляє емоційно неврівноважений розлад особистості, ускладнене синдромом наркотичної та алкогольної залежності (психопатія збуджена форма, неврівноважена компенсація, ускладнена полінаркоманієй та хронічним алкоголізмом в ред.. МКБ-9). В момент вчинення діяння, що інкримінується міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. В момент вчинення правопорушення не знаходився в тимчасово хворобливому стані, що позбавляло б його можливості усвідомлювати свої дії та керувати ними. Правопорушення вчиняв у стані простого алкогольного сп`яніння. В цей час може усвідомлювати свої дії та керувати ними. В застосуванні примусових заходів медичного характеру не потребує, оскільки не є душевнохворим (а.с.91-95).

-Висновок експерта Добропільського відділення судово-медичної експертизи № 1 від 24.02.2016 року, відповідно до якого при обстеженні трупа було виявлені: 3 ссадни і крововилив лобу справа, ссадна правого кута нижньої щелепи, крововилив підборіддя зліва, ссадна лівої лобно-вісочної області, крововилив лівої надбрівної області, крововилив і рану слизистої оболонки верхньої губи справа, ссадна у правого кута рота, крововилив правої переднє бокової поверхні шиї у верхній треті, тупа травма грудної клітини: перелами 6,8,10 ребер справа, перелами 4-10 ребер зліва; тупа травма черева: розрив селезінки, ускладнене внутрішньочеревним крововиливом (1800 мл.), крововилив в брижейку тонкої кишки, які були отримані від ударної дії тупих предметів в строк, обрахований годинами, до моменту настання смерті. Ссадни та крововиливи мають ознаки легких тілесних ушкоджень і в причинному зв`язку з настанням смерті не перебувають. Тупа травма грудної клітки перелами 6,8,10 ребер справа, перелами 4-10 ребер зліва мають ознаки тілесних ушкоджень середньої тяжкості, як такі, що потребують для свого лікування термін більше 21 доби і в прямому зв`язку з настанням смерті не перебувають. Причиною смерті ОСОБА_6 була тупа травма живота розрив селезінки, ускладнене внутрішньочеревним крововиливом (1800 мл.), розвитком гострого загального малокрів`я внутрішніх органів, набряком легенів і головного мозку (а.с.110-112).

-Висновок експерта Добропільського відділення судово-медичної експертизи № 16 від 24.02.2016 року, відповідно до якого додатково було встановлено, що ОСОБА_6 було нанесено не менше 16 впливів травмуючими предметами, індивідуальні особливості яких в пошкодженнях не відтворилися. Визначити послідовність нанесення пошкоджень не стало можливим, так як вони нанесені в короткий проміж часу. Локалізація пошкоджень вказує на то, що ОСОБА_6 розташовувався передніми боковими поверхнями тіла до травмуючих предметів. Виникнення пошкоджень виявлених при обстеженні трупа ОСОБА_6 в наслідок падіння з положення стоячи, а також в наслідок падіння з дивану на дерев`яну підлогу малоймовірно. Виявлені у ОСОБА_6 тілесні ушкодження могли бути отримані при обставинах, на які вказує ОСОБА_4 в ході проведення слідчого експерименту (а.с.113-116).

-Висновок експерта Дніпропетровського обласного бюро «Судово-медичної експертизи» ДОР» № 334 від 16.02.2016 року, відповідно до якого кров ОСОБА_4 належить до групи А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВ0 (а.с.118-119).

-Висновок експерта Дніпропетровського обласного бюро «Судово-медичної експертизи» ДОР» № 333 від 16.02.2016 року, відповідно до якого кров ОСОБА_6 належить до групи А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВ0 (а.с.121).

-Висновок експерта Дніпропетровського обласного бюро «Судово-медичної експертизи» ДОР» № 336 від 19.02.2016 року, відповідно до якого на доставлених для дослідження брюках (об`єкти №№ 2,30), куртці (об`єкт № 29), вилучених у ОСОБА_4 , знайдена кров людини. На парі шкарпеток та парі кросівок, які належать ОСОБА_4 , наявність крові не встановлена. Одержаний результат дослідження не виключає можливості походження слідів крові на брюках і куртці як від потерпілого ОСОБА_6 так і від підозрюваного ОСОБА_4 , груповій характеристиці крові яких властивий виявлений антиген А (а.с.125-128).

-Висновок експерта Дніпропетровського обласного бюро «Судово-медичної експертизи» ДОР» № 335 від 22.02.2016 року, відповідно до якого на доставлених для дослідження фрагменті фанери (об`єкти №№ 6.7), рушнику (об`єкти №№ 13,17-20,22-24), наволочці (об`єкти №№ 25-28,30) знайдена кров людини. На табуреті наявність крові не встановлена. Одержаний результат дослідження не виключає можливості походження слідів крові на фрагменті фанери, рушнику і наволочці як від потерпілого ОСОБА_6 так і від підозрюваного ОСОБА_4 , груповій характеристиці крові яких властивий виявлений антиген А (а.с.130-133).

Висновки експертів, суд визнає належними, допустимими доказами вини обвинуваченого ОСОБА_4 , які прямо підтверджують його винуватість у вчиненні злочину передбаченого ст.. 121 ч. 2 КК України, та як такі, що отримані у порядку, встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України.
Сукупність досліджених в судовому засіданні доказів, які є взаємопов`язаними між собою, є достатньою для постановлення вироку.
Суд, розглядаючи питання про правильність кваліфікації дій ОСОБА_4 , керуючись ст. 337 КПК України, яка визначає, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 , поза розумним сумнівом повністю доведена і його дії за ст. 121 ч. 2 КК України кваліфіковані вірно, як умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.
При обранні виду та міри покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 12 ч. 4 КК України, злочин, передбачений ст. 121 ч. 2 КК України, вчинений обвинуваченим, є тяжким злочином.

Суд не погоджується з доводами прокурора в судовому засіданні про відсутність обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому і вважає, що згідно ст. 66 КК України, обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 є щире каяття. Суд також вважає за можливе, відповідно до вимог ч. 2 ст. 66 КК України, визнати як пом`якшуючу обставину, - виконання обвинуваченим робіт на будівництві фортифікаційних споруд в м. Маріуполь, Донецької області.

Згідно ст.. 67 КК України, обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченому суд визнає: вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння та рецидив злочинів.
Суд при призначенні покарання враховує особу обвинуваченого: ОСОБА_4 на час вчинення злочину не працював, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності (а.с.135-139, 148-149); перебуває на диспансерному обліку у лікаря-психіатра з приводу ДЗ: емоційно-неврівноважений розлад особистості та лікаря-нарколога з приводу ДЗ: сочетане зловживання алкоголю та канабіоідів в КЗОЗ «Олександрівська лікарня планового лікування» (а.с.142); не одружений, військову службу не проходив у зв`язку з наслідками пошкоджень, дефектів при народженні, кісток, хрящів, м`язів, сухожиль та суглобів (а.с.140). При цьому суд вважає за неможливе врахувати негативну характеристику ОСОБА_4 надану ОСОБА_27 сільським головою (а.с. 141), оскільки обвинувачений проживав в с. Спасько-Михайлівка нетривалий час, та яка спростовується показами наданими свідками в судовому засіданні. Доказів на підтвердження тієї обставини, що на ОСОБА_4 постійно від жителів села до сільської ради надходять скарги на його поведінку суду надано не було.

З урахуванням обставин справи, особи обвинуваченого, ступеню тяжкості кримінального правопорушення, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, суд вважає необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів призначити йому покарання за ч. 2 ст. 121 КК України у виді позбавлення волі, в межах, встановлених у санкції статті, що передбачає відповідальність за скоєння умисних дій, що виразилися в завдані умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.
При цьому суд відхиляє доводи обвинуваченого та його захисника про можливість застосування ст.. 69 КК України, оскільки обставини, які визнані судом такими, що пом`якшують покарання, не можуть вважатися такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину. За наявності обставин, що обтяжують покарання суд також вважає за неможливе застосування вимог ст.. 69-1 КК України.

Ухвалою слідчого судді Олександрівського районного суду від 04.01.2016 року, ОСОБА_4 був обраний запобіжний захід тримання під вартою з 02.01.2016 року по 02.03.2016 року (а.с.9), який був продовжений ухвалою Олександрівського районного суду від 29.02.2016 року по 29.04.2016 року (а.с.25-27, 153).

Строк відбуття покарання за даним вироком суду ОСОБА_4 слід відраховувати з 02 січня 2016 року.
Відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України в строк покарання необхідно зарахувати строк попереднього ув`язнення ОСОБА_4 з 02 січня 2016 року по 01 квітня 2016 року, що складає 91 добу, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, що складає 182 доби.
Запобіжний захід ОСОБА_4 на період набуття чинності даним вироком суду, необхідно залишити у вигляді тримання під вартою у Артемівській установі виконання покарань № 6.

Речові докази по справі: що були долучені до справи постановами слідчого від 02.01.2016 року, від 22.02.2016 року, від 13.02.2016 року (а.с.171-172), 175-176, 178-179) та зберігаються в камері схову за квитанціями під № 713, 722, 723 (а.с.173, 177, 180): брюки джинсові блакитного кольору марки «EASY» моделі «EST», табурет дерев`яний, чоботи жіночі марки «Nika», лист дерев`яної фанери, наволочка світлого кольору, рушник червоного кольору, необхідно повернуту власнику; кросівки темного кольору з написом «3D Chassis», штани камуфльовані, куртку чорного кольору, в`язані шкарпетки, необхідно повернути ОСОБА_4 ; куртку коричневого кольору марки «Raintex», штани зеленого кольору, футболку червоного кольору, светер з капюшоном синього кольору, кофту на змійці з полосами жовтого кольору необхідно знищити.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Процесуальних витрат по справі немає.

Керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України,-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у завдані умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, за ч. 2 ст. 121 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років 6 (шість) місяців.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з 02 січня 2016 року.

Зарахувати в строк покарання, строк попереднього ув`язнення ОСОБА_4 , з 02 січня 2016 року по 01 квітня 2016 року, що складає 91 добу, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, відповідно до вимог ст..72 ч. 5 КК України, що складає 182 доби.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_4 на період набуття вироком суду законної сили, залишити у вигляді тримання під вартою в Артемівській установі виконання покарань № 6.

Речові докази по справі, що були долучені до справи постановами слідчого від 02.01.2016 року, від 22.02.2016 року, від 13.02.2016 року та зберігаються в камері схову за квитанціями під № 713, 722, 723: брюки джинсові блакитного кольору марки «EASY» моделі «EST», табурет дерев`яний, чоботи жіночі марки «Nika», лист дерев`яної фанери, наволочка світлого кольору, рушник червоного кольору, - повернуту власнику; кросівки темного кольору з написом «3D Chassis», штани камуфльовані, куртку чорного кольору, в`язані шкарпетки, - повернути ОСОБА_4 ; куртку коричневого кольору марки «Raintex», штани зеленого кольору, футболку червоного кольору, светер з капюшоном синього кольору, кофту на змійці з полосами жовтого кольору - знищити.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з дня його проголошення, у разі не подачі на нього апеляції.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Апеляційного суду Донецької області через Олександрівський районний суд Донецької області протягом 30 днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні, надіслати копію судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя Олександрівського

районного суду ОСОБА_1