Справа № 752/7677/16-к
Провадження №: 1-кп/752/580/16
У Х В А Л А
підготовчого судового засідання

24.05.2016 року Голосіївський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
представника потерпілого ОСОБА_6 ,
провівши в приміщенні суду в м. Києві підготовче судове засідання у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001969 від 23.02.2016 р. відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Боярка, Києво-Святошинського району, Київської області, громадянина України, не одруженого, на момент інкримінування вказаного правопорушення не працюючого, згідно документів, наданих в підготовчому судовому засіданні з 05.03.2016 року працюючого на посаді менеджера з продажу у ФОП « ОСОБА_8 », маючого повну вищу освіту, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
23.05.2016 року до Голосіївського районного суду м. Києва надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України.
В ході проведення підготовчого судового засідання прокурор ОСОБА_3 зазначила, що обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України, підстав для його повернення немає, а тому просила призначити дане кримінальне провадження до судового розгляду.
Потерпілий ОСОБА_5 підтримав думку прокурора щодо необхідності призначення судового розгляду даного кримінального провадження.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_4 звернувся до суду з письмовим клопотанням в якому вказав про необхідність повернення обвинувального акта прокурору, у зв`язку з його невідповідністю вимогам ст. 291 КПК України, посилаючись на те, що зазначений обвинувальний акт не було вручено захиснику обвинуваченого ОСОБА_7 адвокату ОСОБА_9 , з матеріалами досудового розслідування останнього не ознайомлено, що є суттєвим порушенням права на захист, а отже обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 складено та направлено до суду з порушенням ст. 290 КПК України. Крім того, в реєстрі матеріалів досудового розслідування відсутні дані щодо певних процесуальних рішень, немає дати складання останнього, не вказано час проведення окремих процесуальних дій. Також захисник відмітив, що у обвинувальному акті викладається однозначний висновок про винуватість ОСОБА_7 , адже неодноразово у стверджувальній формі зазначається про те, що ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 342 КК України. Такі твердження є порушенням презумпції невинуватості та вимог п 2 ст. 6 Конвенції Ради Європи «Про захист прав людини і основоположних свобод» від 04.11.1950 року, ст. 62 Конституції України та ч. 5 ст. 17 КПК України.
Крім того, захисник ОСОБА_4 , посилаючись на положення чинного законодавства та практику Європейського суду з прав людини просив змінити запобіжний захід обвинуваченому у виді цілодобового домашнього арешту на особисте зобов`язання, оскільки прокурором не доведено існування жодних ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Зазначив, що ОСОБА_7 обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення середньої тяжкості, останній має постійне місце проживання, мешкає разом з матір`ю та бабусею, раніше не судимий, має офіційне місце працевлаштування і в зв`язку з вимушеним перебуванням за місцем свого проживання позбавлений можливості працювати і забезпечувати себе та рідних.
Також захисник ОСОБА_4 звернувся до суду зі скаргою на постанову прокурора про відмову в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження у вищевказаній справі, як на таку, що постановлена незаконно та необґрунтовано.
Представник потерпілого ОСОБА_5 ОСОБА_6 підтримала думку прокурора з приводу призначення справи до судового розгляду, підкреслила, що недоліки на яких акцентував увагу захисник ОСОБА_4 не є суттєвими та такими, що перешкоджають або ж унеможливлюють призначити судовий розгляд вказаного кримінального провадження. З приводу клопотання захисника про зміну запобіжного заходу обвинуваченому на особисте зобов`язання, зазначила, що підстав для такої зміни немає, обраний запобіжний захід цілком виправдовує своє застосування. Скаргу захисника ОСОБА_4 просила залишити без розгляду, як таку, що не відповідає вимогам чинного законодавства.
Обвинувачений ОСОБА_7 підтримав думку свого захисника щодо необхідності повернення обвинувального акта прокурору, просив змінити обраний відносно нього запобіжний захід на особисте зобов`язання, оскільки це дозволить йому заробляти собі на прожиття.
Прокурор заперечувала щодо повернення обвинувального акту та щодо зміни обвинуваченому обраного запобіжного заходу, просила продовжити строк застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Зазначила, що скарга захисника ОСОБА_4 не підлягає задоволенню.
Заслухавши думки сторін кримінального провадження щодо можливості призначення кримінального провадження до судового розгляду, не виходячи за межі ст. 314 КПК України та не вдаючись до дослідження питання про обґрунтованість пред`явлення обвинувачення, оцінки доказів з точки зору їх допустимості і достатності, суд надходить до висновку про необхідність повернення даного обвинувального акта прокурору як такого, що не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, з наступних підстав.
Так, відповідно до п. 5, ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт, на ряду з іншим має містити: виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Крім того, до обвинувального акта наряду з іншим, додається розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування. Крім того, копії обвинувального акта та реєстру, згідно вимог ст. 293 КПК України, під розписку прокурор зобов`язаний вручити захисникам.

В той же час, вищезазначені вимоги законодавства проігноровані та прокурором не виконані і обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування не були вручені захиснику обвинуваченого ОСОБА_7 адвокату ОСОБА_9 , крім того останньому не було надано доступу до матеріалів досудового розслідування та достатнього часу на ознайомлення з ними, хоча в реєстрі матеріалів досудового розслідування, долученому до обвинувального акта зазначено, що захиснику ОСОБА_9 19.05.2016 року було надано доступ до матеріалів кримінального провадження. Як вбачається з розписки захисника ОСОБА_9 , долученої до обвинувального акта останній перебував за межами України в період з 14.05.2016 р. по 23.05.2016 р., а отже не зрозуміло яким чином він міг ознайомитись з матеріалами кримінального провадження 19.05.2016 року.

В додаток до обвинувального акта прокурор долучив сфотографований текст розписки захисника ОСОБА_9 , в якій зазначено, що останній не отримав оригінал обвинувального акта в кримінальному провадженні та реєстр матеріалів досудового розслідування, з матеріалами досудового розслідування ознайомлений не був, аудіо- чи відеозаписи не переглядав, речові докази чи документи не оглядав, а лише отримав обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування в електронному форматі.

Крім того, всупереч вимогам ст. 291 ч. 2 п. 5 КПК України в обвинувальному акті неконкретно викладено фактичні обставини кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 , а саме - згідно обвинувального акта 07.02.2016 року, приблизно о 01 год. 45 хв., перебуваючи по вул. Заболотного, 88-90 в м. Києві, ОСОБА_7 відмовився виконати законні вимоги працівника поліції ОСОБА_5 про зупинку транспортного засобу, продовжував рух за кермом, зухвало порушував ПДР України, тим самим вчинив опір працівнику правоохоронного органу під час виконання ним своїх службових обов`язків.

Проте, зі змісту обвинувального акта неможливо встановити, які саме конкретні дії ОСОБА_7 є опором представникові влади, тобто в обвинувальному акті не вказано, яка саме активна фізична протидія здійсненню працівнику правоохоронного органу своїх повноважень була вчинена з боку ОСОБА_7 по відношенню до ОСОБА_5 .

Оскільки відсутній правовий механізм для примусу прокурора змінити обвинувачення в суді під час судового розгляду, а ч. 1 ст. 338 КПК України дозволяє прокурору змінити обвинувачення в суді виключно для зміни правової кваліфікації та/або обсягу обвинувачення за результатами судового розгляду при встановленні нових фактичних обставин кримінального правопорушення обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору для приведення його у відповідність до вимог закону.

Що стосується клопотання захисника ОСОБА_4 про зміну обвинуваченому обраної міри запобіжного заходу, на даному етапі, то суд вважає, що останнє не підлягає задоволенню, оскільки суду не надано переконливих доказів, які б свідчили про зменшення ризиків, які були підставою для обрання зазначеного запобіжного заходу.

Таким чином, суд вважає за необхідне продовжити обраний захід забезпечення кримінального провадження обвинуваченому ОСОБА_7 .

З приводу скарги захисника ОСОБА_4 , то суд вважає за доцільне долучити її до матеріалів кримінального провадження і залишити без розгляду.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 314, 291 КПК України, -
УХВАЛИВ :
Обвинувальний акт за кримінальним провадженням № внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001969 від 23.02.2016 р. відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого за ч. 2 ст. 342 КК України, - повернути прокурору Київської місцевої прокуратури № 1 м. Києва для усунення виявлених недоліків.
У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_7 ОСОБА_4 щодо зміни запобіжного заходу відмовити.
Застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді цілодобового домашнього арешту щодо ОСОБА_7 - вважати продовженим до 23.07.2016 року.
Скаргу захисника ОСОБА_4 - долучити до матеріалів кримінального провадження і залишити без розгляду.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва протягом семи днів з дня її оголошення.
Суддя ОСОБА_1