Справа № 399/74/16-к
Провадження № 1-кп/399/17/16
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тарасівка Бобринецького району Кіровоградської області, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, раніше судимого:
1. 08.07.2008 року Бобринецьким районним судом Кіровоградської області за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк три роки. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на один рік;
2. 19.11.2009 року Новомиргородським районним судом Кіровоградської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 із застосуванням ст. ст. 70, 71 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки. 16.02.2012 року постановою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області не відбутий строк покарання ( 1 рік 9 місяців 24 дні) замінено на обмеження волі. Звільнився 10.09.2012 року на підставі постанови Комсомольського міського суду Полтавської області від 31.08.2012 року умовно-достроково з не відбутим строком покарання 3 місяці 9 днів, судимості не зняті та не погашені в установленому законом порядку;
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
ОСОБА_4 повторно вчинив таємне викрадення чужого майна за наступних обставин.
Близько 12 години 23 листопада 2015 року обвинувачений ОСОБА_4 ,
перебував в коридорі житлового будинку належного ОСОБА_5 домоволодіння АДРЕСА_1 , і в нього виник умисел, направлений на таємне викрадення належного ОСОБА_5 майна.
Реалізовуючи свій злочинний умисел, обвинувачений ОСОБА_4 , скориставшись відсутністю господаря і інших осіб та переконавшись, що його дії непомітні, з кишень куртки ОСОБА_5 повторно таємно викрав належне ОСОБА_5 майно: грошові кошти в сумі 1300 гривень, мобільний телефон марки «LG» моделі «КР 501», вартістю з урахуванням зносу 184 гривні, сім-карту мобільного оператора «Київстар», вартістю з урахуванням зносу 8 гривень, на рахунку якої знаходились грошові кошти у сумі 50 гривень, а всього на загальну суму 1542 гривні. Після цього обвинувачений зник з місця вчинення кримінального правопорушення та в подальшому розпорядився викраденим на власний розсуд.
Таким чином, ОСОБА_4 повторно, таємно, викравши чуже майно, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 185 КК України.
21 січня 2016 року між обвинуваченим та потерпілим укладено угоду про примирення, згідно з якою ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, за обставин, викладених в обвинувальному акті.
Зазначеною угодою визначено покарання, яке повинен понести обвинувачений ОСОБА_4 , а саме: у виді позбавлення волі на строк два роки із застосуванням ст. 75 КК України, тобто з звільненням від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на два роки.
Відповідно до вказаної угоди матеріальні збитки до початку підготовчого судового засідання потерпілому відшкодовані в повному обсязі, потерпілий претензій до ОСОБА_4 не має та відмовився від цивільного позову. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачений та потерпілий просили затвердити угоду про примирення.
Прокурор підтримав позицію обвинуваченого та потерпілого щодо затвердження угоди про примирення.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.
Згідно з п.1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно з ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Судом у підготовчому судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, яке згідно з ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє права, визначені пунктами 1-4 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Судом також з`ясовано, що потерпілий ОСОБА_5 цілком розуміє наслідки затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст. 473 КПК України.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Умови угоди про примирення відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення, укладеної між потерпілим та обвинуваченим, призначення обвинуваченому узгодженого сторонами виду та розміру покарання.
Цивільний позов у провадженні не пред`явлено, а судові витрати - відсутні.
Речовий доказ: паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_5 , що знаходиться на збереженні у потерпілого, підлягає залишенню у його розпорядженні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд,
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк два роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на два роки.
Відповідно до ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого наступні обов`язки: впродовж іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи, з`являтись до кримінально-виконавчої інспекції для реєстрації.
Речовий доказ: паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_5 , що знаходиться на збереженні у потерпілого, залишити у його розпорядженні.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Кіровоградської області через Онуфріївський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Копію вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення надіслати потерпілому.
Судя Онуфріївського районного
суду Кіровоградської області ОСОБА_1