Справа № 404/2704/16-к
Номер провадження 1-кс/404/546/16
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2016 року Слідчий суддя Кіровського районного суду міста Кіровограда ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Кіровського районного суду міста Кіровограда скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Кіровоградського відділу поліції ГУ НП в Кіровоградській області від 13.02.2016 року про закриття кримінального провадження 0012846 з попередньою кваліфікацією за ч. 1 ст. 129 КК України,

ВСТАНОВИВ:

06 травня 2016 року ОСОБА_4 звернулась до Кіровського районного суду міста Кіровограда зі скаргою про скасування постанови слідчого СВ Кіровоградського відділу поліції ГУ НП в Кіровоградській області від 13.02.2016 року про закриття кримінального провадження 0012846 з попередньою кваліфікацією за ч. 1 ст. 129 КК України.

В обґрунтування заявлених вимог скаржник зазначив, що постанова слідчого є поверховою через відсутність правового аналізу по результатам проведеного досудового розслідування. Оскаржуване процесуальне рішення не містить належних обґрунтувань про наявність чи відсутність складових злочину, не проводились слідчі дії. Тому закриття кримінального провадження є передчасним та безпідставним. Просить скасувати постанову слідчого СВ Кіровоградського відділу поліції ГУ НП в Кіровоградській області. Прокурор і слідчий не зявились, кримінальне провадження не надали.

Слідчий суддя, розглянувши скаргу в межах питань, що були винесені на його розгляд стороною кримінального провадження, та перевіривши надані в обгрунтування доводи і докази, з урахуванням вищенаведеного переконаний в обґрунтованість скарги, з наступних міркувань:

З об`єктивної сторони злочин передбачений ст. 129 КПК України виявляється у залякуванні потерпілого позбавленням його життя. Таке залякування може бути виражене у будь-якій формі: усно, письмово, шляхом демонстрації зброї тощо. Всупереч цьому слідчий не допитав ОСОБА_4 про те, в якій формі могло бути залякування, тобто не перевірив повідомлених скаржником обставин.

Тотожні обставини розповсюджуються і на таку складову, як погроза вбивством, оскільки слідчий не навів результатів допиту жодного з учасників подій, з цих міркувань неможливо визначити реальність погрози, яка визначається достатністю підстав побоюватися її виконання, які у кожному випадку є різними.

Скаржник при розгляді вимог довів що між ним та головним лікарем закладу, де він працює, існують тривалі непорозуміння щодо трудових правовідносин, у зв`язку з чим при визначенні реальності погрози значення має з`ясування форма, характер, місце, час, обстановки її висловлення, характер попередніх взаємовідносин між учасниками конфлікту, чого слідчий не займався.

Особливе значення має сприйняття погрози самим потерпілим, при цьому ОСОБА_4 у вказаному кримінальному провадженні не допитано, що є істотним недоліком. Передчасним є прийняття процесуального рішення про закриття кримінального провадження, без допиту ОСОБА_4 .

Слідчий в оскаржуваній постанові обмежився цитуванням ст. 129 КК України, не навівши жодного здобутого ним доказу в провадженні, не посилався на результати проведених ним слідчих дій та їх процесуальні наслідки, не врахував доводи сторін, тощо.

Слушні зауваження скаржника, який зазначає, що не мав можливості долучити звукозапис погроз головного лікаря в її адресу. Суб`єктивна сторона злочину характеризується прямим умислом тому предметом доказування є наступні обставини: винний повинен усвідомлювати, що погрожує вбивством і така погроза здатна викликати у потерпілого побоювання за своє життя, проте й ці визначальні критерії слідчий також залишив без уваги.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобовязані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення. Оскаржувану ж постанову слідчий виніс передчасно, оскільки при її вирішенні не додержані вимоги п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України, згідно якого мотивувальна частина постанови слідчого повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підствами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обгрунтування та посилання на положення цього Кодексу. Тобто таке процесуальне рішення повинно відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами кримінального провадження, зокрема в ньому має бути викладена суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та інтересів. Відповіді на всі поставлені нею питання мають бути одержані вичерпні, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

При цьому повинні бути ретельно проаналізовані та здійснена досудова перевірка вмотивованих доводів заявника про можливу наявність умисних дій, ймовірних винних осіб, чого зроблено не було.

Слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети. (ч. ч. 1-2 ст. 223 КПКУкраїни.)

Постанова не містить посилань на результати слідчих дій.

Фактичні обставини і достовірність доводів перевірити можна насамперед після проведення слідчих дій спрямованих на збір доказів.

Так, для прийняття правильного процесуального рішення слідчому необхідно було б визначити. предмет доказування, оскільки скаржник слушно вказує про невідповідність фактичних обставин з зазначеними в оскаржуваній ним постанові.

Досліджений зміст оскаржуваної постанови, а також самі матеріали кримінального провадження не містять відповідей на поставлені потерпілою стороною запитання. Тільки після ґрунтовного зясування сукупності цих обставин, можливо здійснити правовий аналіз наявності в діях особи ознак злочину, або їх відсутності, тобто наявності чи відсутності складових ознак кримінального правопорушення.

Згідно положень п. 1 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема і подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення). При цьому, положеннями ст. 92 КПК України регламентовано, що обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу покладається на слідчого, прокурора.

Слідчий формально організував і поверхово провів досудове розслідування у кримінальному провадженні, ретельно не перевірив усіх доводів учасників кримінального провадження.

На досудовому провадженні може бути оскаржено рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником (п. З ч. 1 ст. 303 КПК України).

За резульатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути постановлена ухвала про скасування рішення слідчого чи прокурора, зобо`вязання вчинити певну дію. (ч. 2 ст. 307 КПК України).

Потерпілий має право на повний і всебічний розгляд факту можливого кримінального правопорушення. Ці положення кримінального процесуального закону фактично були порушені слідчим при прийнятті процесуального рішення про закриття крмінального провадження. Висновки слідчого про відсутність в діях складу кримінального правопорушуення є передчасними, а рішення про закриття кримінального провадження - необгрунтованим.

З цих підстав оскаржувана постанова слідчого СВ Кіровоградського відділу поліції ГУ НП в Кіровоградській області про закриття кримінального провадження, в зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, підлягає скасуванню з направленням матеріалів для подальшої організації досудового розслідування.

Строк звернення до суду скаржник не пропустив, так-як оскаржувану постанову слідчий і прокурор на адресу скаржника своєчасно не направили.

З огляду на перераховані обставини, керуючись ст.ст.303-307 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу задовольнити.

Постанову слідчого СВ Кіровоградського відділу поліції ГУ НП в Кіровоградській області від 13.02.2016 року про закриття кримінального провадження 0012846 з попередньою кваліфікацією за ч. 1 ст. 129 КК України, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, скасувати.

Ухвалу направити прокурору міста Кіровограда для організації подальшого досудового

розслідування. Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу слідчого судді можуть бути подані

під час підготовчого судового засідання, (ч. З ст. 307 КПК України).

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда ОСОБА_1