Овруцький районний суд Житомирської області
Справа № 287/3/16-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 листопада 2016 року м. Овруч

Овруцький районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з секретарем ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3

ОСОБА_4

з участю:

прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

потерпілого ОСОБА_8

представника потерпілого ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Овручі кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000670 від 25 жовтня 2015 року за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Кривотин Ємільчинського району Житомирської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, розлученого ( на даний час перебуває в другому - цивільному шлюбі), не судимого, непрацюючого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, п.6 ч.2 ст.115 КК України;

В С Т А Н О В И В:
Зі змісту обвинувального акту убачається, що 25 жовтня 2015 року обвинувачений ОСОБА_6 , діючи з корисливих спонукань, з метою неповернення грошових коштів за придбаний у потерпілого ОСОБА_8 зернозбиральний комбайн, вирішив позбавити життя останнього. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на протиправне заподіяння смерті іншій людині, цього ж дня Скобельський близько 20 години прийшов на територію садиби потерпілого ОСОБА_8 , що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , де тупою металевою частиною молотка, який заздалегідь приготував і приніс із собою, умисно наніс потерпілому ОСОБА_10 три удари по голові, тобто в розташування життєво важливого органу. Завдавши таким чином удари потерпілому, обвинувачений ОСОБА_11 заподіяв останньому легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я у вигляді садна лобної та тім`яної ділянок голови справа, які супроводжувались закритою черепно-мозковою травмою та струсом головного мозку. Проте довести свій злочин, направлений на вбивство ОСОБА_12 , до кінця ОСОБА_13 не зміг з причин, які не залежали від його волі, так як при нанесенні потерпілому ОСОБА_10 третього удару по голові дерев`яне руків`я молотка зламалось, а потерпілий почав чинити обвинуваченому опір та кликати на допомогу.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою винуватість у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав частково та показав, що з потерпілим ОСОБА_14 знайомим був давно, тривалий час перебував з ним в добрих стосунках, наміру вбивати його не мав, а лише спересердя хотів заподіяти йому тілесні ушкодження. Причиною цього стала та обставина, що ОСОБА_12 за усною домовленістю з ним у червні 2015 року продав йому зернозбиральний комбайн за 5 (п`ять) тисяч доларів США за умови, що ці кошти він ОСОБА_10 віддасть частинами. Вказані кошти за придбаний комбайн він потерпілому віддав частинами, а саме: спочатку у себе вдома в присутності своєї дружини віддав ОСОБА_10 10 тис. грн., а пізніше в центрі смт.Олевськ біля приміщення банку «Аваль» віддав ще 3,5 тис. доларів США. Увечері 25 жовтня 2015 року він на власному автомобілі приїхав додому до ОСОБА_12 у м.Олевськ, оскільки раніше вони домовлялися разом їхати на промисел по видобутку бурштину. ОСОБА_12 став вимагати у нього віддати технічний паспорт на комбайн, пояснивши, що хоче віддати його в заставу за борги перед іншими особами. Він ОСОБА_10 у цьому відмовив і поїхав до себе додому. ОСОБА_12 зателефонував йому і знову став вимагати віддати технічний паспорт на комбайн, даючи зрозуміти, що може відібрати комбайн з урахуванням його зв`язків та можливостей. Розсердившись, він знову поїхав додому до ОСОБА_12 , автомобіль залишив на вулиці біля його житлового будинку. Так, як вийшла з ладу кришка багажника його автомобіля, він викликав ОСОБА_12 з будинку, попросив у нього кусок проволоки, щоб полагодити кришку багажника і ОСОБА_12 виконав це його прохання. Так, як проволоки не вистачило, він знову підійшов до будинку, постукав у вікно і попросив ОСОБА_12 вийти на двір. ОСОБА_12 вийшов, але знову став йому погрожувати, вимагаючи віддати техпаспорт на комбайн. Це його розгнівило, і він молотком, з використанням якого лагодив кришку багажника і який був при ньому, наніс ОСОБА_10 по голові два несильні удари плоскою стороною молотка. При цьому зламалось руків`я молотка, яке до цього мало тріщину, і він його викинув, сам молоток залишився на місці пригоди. Після цього він покинув місце пригоди і поїхав додому.

На запитання сторін кримінального провадження обвинувачений також пояснив, що не пам`ятає чи наносив ОСОБА_10 третій удар, заперечує, ту обставину, що мав за мету убити ОСОБА_12 , а самому покінчити життя самогубством, про що нібито повідомив останнього по телефону.

Показання обвинуваченого в судовому засіданні в цілому узгоджуються з його показаннями під час проведення 27 жовтня 2015 року з його участю слідчого експерименту.

( а.с. 104 110 )

Крім особистого часткового визнання своєї провини, винуватість ОСОБА_6 у заподіянні тілесних ушкоджень ОСОБА_8 також підтверджується показаннями потерпілого, свідків, висновками судових експертиз, іншими дослідженими в судовому засіданні доказами.

Так, потерпілий ОСОБА_8 в судовому засіданні показав, що з обвинуваченим ОСОБА_11 він знайомий давно, підтримував з ним дружні стосунки. Весною 2015 року вони з обвинуваченим домовились, що він ( потерпілий ) продасть обвинуваченому за 5 тисяч доларів США комбайн. Гроші за комбайн обвинувачений пообіцяв віддати пізніше після закінчення жнив, для виконання свого зобов`язання мав намір продати трактор, який у нього був. Жнива закінчились, але обвинувачений не повертав йому (потерпілому) ні комбайна, ні грошей, пояснюючи це тим, що його дитина отримала травму і на її лікування він потратив наявні у нього грошові кошти, якими мав оплатити вартість комбайна. 25 жовтня 2015 року йому (потерпілому) подзвонив обвинувачений ОСОБА_11 і пообіцяв привезти 4,5 тисячі доларів США. Увечері, коли він разом з дружиною та своїм знайомим ОСОБА_15 перебували вдома, хтось постукав у вікно і він вийшов у двір. Це був ОСОБА_16 , який попросив у нього кусок проволоки, щоб прив`язати кришку багажника автомобіля і він його прохання виконав. ОСОБА_17 пішов, а ОСОБА_6 тим часом повернувся і знову попросив кусок проволоки. Коли він повернувся, щоб йти всередину будинку, ззаду відчув сильний удар у голову, після якого він упав, а коли став підніматися, по голові були нанесені ще два удари. Він став кричати та кликати на допомогу дружину ОСОБА_18 , кричав, щоб вона викликала міліцію і швидку допомогу. Скобельський тим часом втік. Коли він ( потерпілий) через деякий час подзвонив ОСОБА_11 , той повідомив, що хотів убити його після чого самому покінчити життя самогубством, повісившись. В цей же вечір його дядько ОСОБА_19 в тому місці, де йому ( потерпілому) були нанесені удари, знайшов молоток з обламаним дерев`яним руків`ям. В цей же вечір він вказаний молоток відніс в райвідділ міліції і віддав слідчому. На його думку ОСОБА_11 наносив йому удари саме цим молотком. Руків`я молотка вони не знайшли.

Ці показання узгоджуються з показаннями потерпілого під час проведення з його участю 01 грудня 2015 року слідчого експерименту.

( а.с.135-142 )

Близькі за змістом показання дала суду свідок ОСОБА_20 дружина потерпілого ОСОБА_12 . Остання також уточнила, що коли чоловік знадвору кликав її на допомогу, то також кричав, що його убивають. Самого ОСОБА_6 перед цим моментом вона не бачила, але чула його голос.

Свідок ОСОБА_19 показав суду, що в той день, коли сталася пригода, увечері близько 21 години йому подзвонив його племінник ОСОБА_21 , повідомив, що його побили і просив приїхати. Коли він приїхав додому до ОСОБА_12 , там були працівники міліції, ОСОБА_21 давав їм пояснення. Після того, як працівники міліції поїхали, вони з ОСОБА_12 взяли ліхтарі і стали оглядати територію біля будинку. В тому місці, де, зі слів ОСОБА_22 , йому наносили удари по голові, вони знайшли молоток без руків`я, про що повідомили по телефону у міліцію. Також вони намагалися додзвонитися до ОСОБА_23 , але той на дзвінки не відповідав. Потім ОСОБА_11 подзвонив сам, сказав ОСОБА_24 , що хотів його убити, після чого «повіситись». Йому ( ОСОБА_25 ) ОСОБА_21 розповідав, що передав ОСОБА_11 свій комбайн, а той повинен був частинами віддати за нього гроші, таким чином викупивши вказаний комбайн.

Свідок ОСОБА_26 показав суду, що увечері 25 жовтня 2015 року на запрошення дружини потерпілого ОСОБА_27 ОСОБА_18 випити чаю, він прийшов до подружжя ОСОБА_12 додому, вони знаходились в жилому будинку ОСОБА_12 і вечеряли. В цей час хтось постукав у вікно, ОСОБА_12 сказав, що це прийшли до нього і вони разом вийшли з будинку у двір, де стояв обвинувачений. ОСОБА_12 залишився з ним, а він ( ОСОБА_17 ) пішов у своїх справах. Через деякий час йому зателефонував ОСОБА_21 , кричав, що його вбивають. Коли він ( ОСОБА_17 ) повернувся до будинку ОСОБА_12 , там вже знаходились працівники міліції. На його запитання, що тут сталося, ОСОБА_12 йому повідомив, що ОСОБА_28 тричі ударив його по голові.

Свідок ОСОБА_29 в судовому засіданні показала, що обвинувачений ОСОБА_16 являється її співмешканцем, вони проживають спільно в с.Варварівка, яке розташоване за 3-4 км від смт.Олевська. Їй відомо, що навесні 2015 року потерпілий ОСОБА_12 передав ОСОБА_30 комбайн, що вони між собою домовилися про купівлю-продаж вказаного комбайна за 5 тисяч доларів США. В той вечір, коли сталась подія, ОСОБА_28 на своєму автомобілі поїхав в смт.Олевськ у справах, а повернувся у шоковому стані, сказав, що «стукнув» ОСОБА_31 у дворі будинку останнього. Про це ОСОБА_16 в її присутності також повідомив слідчого міліції.

Свідки ОСОБА_32 та ОСОБА_33 , які були запрошені понятими при проведенні слідчого експерименту з участю обвинуваченого ОСОБА_6 , підтвердили, що останній добровільно показав і продемонстрував, яким чином він потерпілому ОСОБА_10 наніс три удари в голову молотком, при цьому не пояснював з якою метою він наносив ці удари, не казав, що хотів убити ОСОБА_12 .

З висновків судово-медичних експертиз № 271 від 26.12.2015 року та № 279 від 31.12.2015 року убачається, що потерпілому ОСОБА_8 були заподіяні легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я у вигляді садна лобної та тім`яної ділянок голови справа, які супроводжувались закритою черепно-мозковою травмою та струсом головного мозку. Вказані тілесні ушкодження могли утворитися від дії тупого(тупих) предмету(предметів) не менш як від дворазової дії тупим предметом (предметами). Не виключена можливість, що вони могли утворитись від дії під кутом тупим предметом, яким міг бути і наданий на експертизу молоток.

( а.с.131-132, 133-134 )

Судом оглянуто та проведено зважування речового доказу у справі - металевої частини молотка, вага якої становить 831 грам.

Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи обвинувачений ОСОБА_6 є особою осудною, тобто на час вчинення ним кримінального правопорушення та в даний час міг і може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6 не потребує.

( а.с.128-130)

Досудовим розслідуванням дії ОСОБА_6 кваліфіковані як замах на умисне вбивство ОСОБА_8 з корисливих мотивів, а саме, що до вчинення вказаного кримінального правопорушення його спонукало небажання повертати потерпілому ОСОБА_8 грошові кошти за придбаний обвинуваченим у потерпілого комбайн. Проте, такий висновок слідства являється лише припущенням і жодним належним та допустимим доказом не був підтверджений ні в ході досудового розслідування, ні під час судового розгляду справи.

Дійсно в ході судового розгляду кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_6 та потерпілий ОСОБА_8 визнали той факт, що між ними було укладено усну угоду про купівлю-продаж належного потерпілому комбайну за 5000 доларів США. Зазначені кошти обвинувачений мав повернути потерпілому частинами. В судовому засіданні обвинувачений наполягав на тій обставині, що він гроші потерпілому ОСОБА_10 за придбаний у нього зернозбиральний комбайн віддав, потерпілий же ОСОБА_12 цю обставину заперечував. Однак, жодна із сторін не надала суду доказів на підтвердження виконання чи невиконання умов договору купівлі-продажу, оскільки цей договір не відповідав вимогам закону при його укладенні. Також суд критично оцінює показання свідка ОСОБА_19 про те, що він нібито чув сказані обвинуваченим потерпілому по телефону слова щодо наміру вбити його, а самому покінчити життя самогубством, оскільки вказаний свідок є рідним дядьком потерпілого, тобто заінтересованою особою на боці потерпілого.

При цьому суд також враховує правову позицію Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладену в Інформаційному листі «Про судову практику розгляду кримінальних проваджень щодо злочинів проти життя і здоров`я особи за 2014 рік», де, зокрема, зроблено акцент на тому, що за відсутності умислу на позбавлення людини життя дії обвинуваченого кваліфікуються за їх фактичними наслідками, а також на тому, що не вважається умисним убивством з корисливих мотивів умисне позбавлення життя потерпілого, вчинене у зв`язку з неповерненням боргу або відмовою виконати інші обов`язки майнового характеру.

За таких обставин, коли достовірно не встановлений мотив вчинення кримінального правопорушення, достовірно не встановлена і мета протиправних дій обвинуваченого ОСОБА_6 , а саме, що останній мав умисел саме на вбивство потерпілого ОСОБА_8 . Таким чином, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_6 в закінченому замаху на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_8 з корисливих мотивів не доведена, а тому суд, кваліфікуючи дії ОСОБА_6 , виходить з фактичних наслідків вчиненого ним кримінального правопорушення, тобто кваліфікує його дії за ст.125 ч.2 КК України, як умисне заподіяння легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я потерпілого.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Обмірковуючи питання щодо міри покарання обвинуваченому, суд враховує, як ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення і його наслідки, так і особу винного, його молодий вік, сімейний та матеріальний стан, те, що він у вчиненому щиро розкаявся, посередньо характеризується за місцем проживання, кримінальне правопорушення вчинив вперше, думку потерпілого, який наполягає покарати обвинуваченого суворо, а тому суд також враховуючи, що обвинувачений не працює призначає йому покарання у виді громадських робіт.

Суд також приймає рішення відповідно до ст.ст.128,129 КПК України про часткове задоволення цивільного позову потерпілого ОСОБА_8 про стягнення на його користь з обвинуваченого майнової та моральної шкоди.

Так, потерпілим ОСОБА_8 понесені грошові витрати в сумі 6120,61 грн. на його лікування, придбання ліків та проведення комп`ютерної томографії, що підтверджується оглянутими в судовому засіданні копіями чеків та реєстром на виписаного хворого з травматологічного відділення Олевської ЦРЛ, з якого вбачається зокрема, що ОСОБА_8 перебував на лікуванні в травматологічному відділенні Олевської ЦРЛ з 26.10.2015 року 16.11.2015 року включно та придбавав медикаменти власним коштом. Вказані грошові витрати потерпілого відповідно до ч.1 ст.1195 ЦК України мають бути відшкодовані обвинуваченим.

Не підлягають задоволенню вимоги потерпілого ОСОБА_8 в частині стягнення з обвинуваченого на його користь 118 000 грн. вартості комбайна, оскільки така шкода відповідно до ст. 1177 ЦК України могла бути відшкодована при умові заподіяння її саме злочином, чого не мало місця в даному випадку. Тому вимоги потерпілого ОСОБА_8 про стягнення на його користь з обвинуваченого ОСОБА_6 вартості комбайна мають вирішуватися в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ч.1 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати, в тому числі пов`язані з оплатою правової допомоги представника потерпілого. Тому вимоги ОСОБА_8 про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_6 на його користь 23000 грн. витрат, пов`язаних з наданням юридичних послуг, задоволенню не підлягають, оскільки зазначена сума коштів не підтверджена документально. Так, в Договорі про надання юридичних послуг від 17 травня 2016 року в ст.3 « Вартість послуг за цим договором» сума грошових коштів не зазначена, а тільки є запис « за домовленістю». А відповідно до ч.2 ст. 92 КПК України обов`язок доказування даних щодо розміру процесуальних витрат покладається на сторону, що їх подає, тобто в даному випадку на потерпілого ОСОБА_8 .

Потерпілий поніс також втрати немайнового характеру, що виразились у його душевних, фізичних та психічних стражданнях у зв`язку з ушкодженням його здоров`я, які були викликані неправомірними діями обвинуваченого, необхідністю для потерпілого прикладення додаткових зусиль для нормалізації свого життя, у зменшенні можливості одержання ним позитивних емоцій. При визначенні розміру суми на відшкодування моральної шкоди судом враховано, що моральну шкоду, зважаючи на її сутність, не можна відшкодувати в повному обсязі, оскільки немає ( і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю. Таким чином, повне відшкодування потерпілому ОСОБА_8 завданих втрат немайнового характеру та їх наслідків взагалі неможливе. Їх частина може бути лише умовно згладжена завдяки надбанню ним певних нових благ та позитивних емоцій. Проте, потерпілим не доведено, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір моральної шкоди в сумі 80000 грн. та якими доказами це підтверджується, хоча відповідно до п.3 ч.1 ст.91 КПК України цей обов`язок лежить саме на ньому, оскільки цивільний позов він пред`явив не в ході досудового розслідування, а вже на стадії судового розгляду справи. На думку суду, заявлена потерпілим сума відшкодування моральної шкоди є завищеною, а тому суд приймає рішення про стягнення з обвинуваченого на користь потерпілого моральної шкоди в меншому розмірі, а саме в сумі 8000 грн.

Судом відповідно до ст.1206 ЦК України приймається рішення про задоволення позову прокурора в інтересах управління фінансів Олевської районної державної адміністрації про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь вказаного управління 4300,38 грн. витрат на лікування потерпілого ОСОБА_8 , що підтверджується наданою суду довідкою про зазначені витрати.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 Кримінального процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И В:
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.125 ч.2 КК України і призначити йому покарання у виді 200 (двохсот) годин громадських робіт.

Запобіжний захід домашній арешт, застосований до обвинуваченого в ході судового розгляду справи - залишити без змін до набрання вироком законної сили

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 в дохід держави процесуальні витрати за проведення судових експертиз в сумі 306,90 грн.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь потерпілого ОСОБА_8 6120,61 грн. майнової та 8000 грн. моральної шкоди, а всього 14120,61 грн.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь управління фінансів Олевської районної державної адміністрації Житомирської області 4300,38 грн. витрат на лікування потерпілого ОСОБА_8 .

Речовий доказ по справі молоток знищити.

На вирок суду до Апеляційного суду Житомирської області через Овруцький районний суд Житомирської області може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.

Копії вироку вручаються обвинуваченому та прокурору негайно після його проголошення.

Головуючий ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_4

ОСОБА_3

Суддя: ОСОБА_1