Код суду 233 Справа № 233/311/16-к
Вирок
Іменем України
12 квітня 2016 року м. Костянтинівка
ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Тернопіль, громадянина України, має середню спеціальну освіту, неодружений, дітей не має, військовослужбовця за призовом під час мобілізації на особливий період, командира 4-го зенітно-артилерійського відділення зенітно-артилерійського взводу роти вогневої підтримки військової частини - польова пошта НОМЕР_1 , старшого сержанта, раніше не судимий, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 405 КК України.
02 лютого 2015 року ОСОБА_5 призваний до лав ІНФОРМАЦІЯ_2 на військову службу під час призову за мобілізацією на особливий період.
Відповідно до наказу командира по стройовій частині військової частини - польова пошта НОМЕР_1 від 16.04.2015 року №12 ОСОБА_5 , який після закінчення фахової підготовки із військової частини польова пошта А НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 ), прибув та зарахований до списків особового складу вказаної військової частини, поставлений на всі види забезпечення та призначений на посаду командира 4 зенітно-артилерійського відділення зенітно-артилерійського взводу роти вогневої підтримки військової частини польова пошта НОМЕР_1 у військовому званні «старший сержант».
Відтак, з моменту відправлення у військову частину з районного (міського) військового комісаріату, тобто з 02.02.2015 року ОСОБА_5 набув статусу військовослужбовця Збройних Сил України.
З 21 липня 2015 року підполковник ОСОБА_4 проходить військову службу під час мобілізації на особливий період на посаді начальника штабу військової частини польова пошта НОМЕР_1 та відповідно до вимог ст.ст. 29-32 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України є начальником за військовим званням та посадою для старшого сержанта ОСОБА_5 .
Статтею 1 Закону України «Про оборону України» від 6 грудня 1991 року № 1932-ХП зі змінами визначено, що особливий період це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
З 17 березня 2014 року, тобто з моменту оголошення першої хвилі часткової мобілізації згідно Указу Президента України від 17.03.2014 року «Про часткову мобілізацію» № 404/2014 по теперішній час на території України діє особливий період.
22 вересня 2015 року, точний час не встановлено, старший сержант ОСОБА_5 , перебуваючи поблизу базового табору військової частини польова пошта НОМЕР_1 в АДРЕСА_3 вжив спиртні напої та знаходився під час несення служби у стані алкогольного сп`яніння.
Цього ж дня близько 14-45 год. старший сержант ОСОБА_5 , з явно вираженими зовнішніми ознаками алкогольного сп`яніння був виявлений підполковником ОСОБА_4 в спальному приміщенні зенітно-артилерійського взводу роти вогневої підтримки військової частини польова пошта НОМЕР_1 , яка розташована в АДРЕСА_3 .
На законну вимогу встати та пройти на медичний огляд старший сержант ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, усвідомлюючи, що підполковник ОСОБА_4 є для нього начальником за службовим становищем та за військовим званням, маючи намір на порушення порядку беззастережної покори начальникові та його залякування з метою добитися від нього у своїх інтересах відмови від належного виконання обов`язків з військової служби, будучи невдоволеним правомірною службовою діяльністю та службовою вимогливістю начальника підполковника ОСОБА_4 , взяв в руки саперну лопатку МПЛ-50, розмахуючи якою перед обличчям останнього, погрожував йому розправою, а саме вбивством, при цьому підполковник ОСОБА_4 мав реальні підстави побоюватися здійснення цієї погрози, та наніс один удар кулаком правої руки по обличчю підполковнику ОСОБА_4 , спричинивши тим самим йому легке тілесне ушкодження у вигляді синця в області лівого ока, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.
Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні свою вину визнав у повному обсязі та пояснив, що він за місцем свого проживання в с. Краснолука Лановецького району Тернопільської області має велике господарство. 22 вересня 2015 року зранку йому зателефонували батьки та стали жалітися, що їм без нього важко самим за всім доглядати. Він з цього приводу рознервувався і вирішив заспокоїтись за допомогою алкоголю. За межами розташування військової частини він вжив алкогольні напої, повернувся в розташування, та ліг відпочити, оскільки сильно сп`янів. Далі всі події він пам`ятає не чітко. Пам`ятає, що його почав будити підполковник ОСОБА_4 і вимагати, щоб він їхав до лікарні для проходження медичного огляду на стан сп`яніння. Він цього робити не хотів, почав лаятись нецензурною лайкою, поліз до свого речового мішку за військовим квитком та побачив у мішку саперну лопатку. Тоді він витягнув цю лопатку, почав нею розмахувати та висловлювати погрози відносно підполковника ОСОБА_4 , погрожував вбити. Коли лопатку в нього забрали, він вдарив підполковника ОСОБА_4 рукою в обличчя. Трохи пізніше він усвідомив, що накоїв, просив вибачення у підполковника ОСОБА_4 , намагався надати першу допомогу перев`язочними матеріалами зі своєї аптечки. Щиро розкаявся в скоєному.
Крім повного визнання обвинуваченим своєї вини, його вина повністю підтверджується зібраними у справі доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що 22 вересня 2015 року в денний час йому, як ТВО начальника штабу першому заступнику командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 , черговий доповів, що в спальному приміщенні старший сержант ОСОБА_5 спить п`яний. Він пішов туди та почав будити ОСОБА_5 , наказав йому збиратись та їхати до лікарні для проходження медичного огляду на стан сп`яніння, оскільки останній на вигляд мав ознаки алкогольного сп`яніння нечітка мова, порушення координації руху, запах алкоголю з порожнини рота. ОСОБА_5 не хотів виконувати його наказ, почав ображати його нецензурно, дістав саперну лопатку, почав розмахувати нею у нього перед лицем, кричав: «Повбиваю!» При цьому він почав відчувати реальний страх за своє життя, оскільки, на його думку, ОСОБА_5 реально міг реалізувати свою погрозу. Коли у ОСОБА_5 забрали лопатку, він продовжив пручатись та вдарив його рукою в обличчя. Після цього ОСОБА_5 злякався наслідків своїх дій, заспокоївся, просив у нього вибачення. Пояснив, що раніше ніяких проблем з ОСОБА_5 не було, вважає, що все це сталося через надмірну нервову напругу, пов`язану з виконанням бойових завдань, просив суворо його не карати та не позбавляти волі.
Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що він був мобілізований на час особливого періоду, проходить зараз службу на посаді заступника військової частини по тилу, у вересні 2015 року перебував на посаді ТВО командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 . 22 вересня 2015 року в денний час він разом з підполковником ОСОБА_4 прийшов до спальних приміщень в розташуванні військової частини польова пошта НОМЕР_1 , де знаходився в цей час у нетверезому стані старший сержант ОСОБА_5 . Він чув, як ОСОБА_5 , відмовляючись їхати до лікарні для проходження медичного огляду на стан сп`яніння, почав ображати ОСОБА_4 , лаявся нецензурно та вдарив його рукою в обличчя. Більше він нічого не бачив, оскільки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 знаходились між двох двоповерхових ліжок, що затуляли йому поле зору.
Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що він проходить військову службу за контрактом на посаді ТВО помічника командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 з правової роботи. Саме він проводив службове розслідування за фактом погрози вбивством та заподіяння тілесних ушкоджень підполковнику ОСОБА_4 старшим сержантом ОСОБА_5 . Сам він очевидцем подій не був.
Відповідно до довідки №216, виданої КЛПУ «Міський наркологічний диспансер м. Костянтинівка» ОСОБА_5 22.09.2015 року о 15-25 год. перебував у стані алкогольного сп`яніння (1,97 проміле).
Відповідно до висновку судової експертизи №10-М від 13.01.2016 року, виявлені у ОСОБА_4 22.09.2015 року тілесні ушкодження синець в області лівого ока, утворилися від контакту з тупим твердим предметом можливо в строк і при обставинах, зазначених у постанові, і відноситься до легких тілесних ушкоджень.
Відповідно до акту службового розслідування від 30.09.2015 року, затвердженого ТВО командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 ОСОБА_6 , проведеного за фактом погрози начальнику зі сторони командира 4-го зенітно-артилерійського відділення зенітно-артилерійського взводу роти вогневої підтримки військової частини польова пошта НОМЕР_1 старшого сержанта ОСОБА_5 , встановлено факт порушення останнім вимог Статутів Збройних Сил України, вчинення ним правопорушення за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 405 КК України та запропоновано за порушення вимог ст.ст. 6, 11, 127 Статуту внутрішньої служби ЗСУ та ст.. 4 Дисциплінарного статуту ЗСУ старшого сержанта ОСОБА_5 притягнути до відповідальності та направити Військовому прокурору Донецького гарнізону копію матеріалів службового розслідування; за вживання спиртних напоїв та перебування в стані алкогольного сп`яніння під час службового відрядження в зоні АТО старшого сержанта ОСОБА_5 позбавити 125 відсотків грошової премії від щомісячної грошової винагороди за вересень 2015 року.
Відповідно до наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 №281 від 30.09.2015 року до Військового прокурора Донецького гарнізону направлено копію матеріалів службового розслідування для притягнення до відповідальності за порушення вимог ст.ст. 6, 11, 127 Статуту внутрішньої служби ЗСУ та ст. 4 Дисциплінарного статуту ЗСУ старшого сержанта ОСОБА_5 ; за вживання спиртних напоїв та перебування в стані алкогольного сп`яніння під час службового відрядження в зоні АТО його ж позбавлено 125 відсотків грошової премії від щомісячної грошової винагороди за вересень 2015 року.
Враховуючи викладене, оцінивши зібрані докази у їх сукупності та взаємозв`язку, суд прийшов до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, встановлених в судовому засіданні, доведена повністю, а його дії слід кваліфікувати за ч. 3 ст. 405 КК України як погроза вбивством та заподіяння тілесних ушкоджень начальникові у зв`язку з виконанням ним обов`язків з військової служби в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, особу обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, на медичних обліках не перебуває, за місцем проходження служби характеризувався позитивно.
Як обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , суд враховує його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_5 , суд враховує скоєння злочину в стані алкогольного сп`яніння.
При таких обставинах, суд вважає, що покарання обвинуваченого повинно бути пов`язано з позбавленням волі на мінімальний строк, передбачений санкцією відповідної частини статті кримінального закону, оскільки вважає, що саме таке покарання є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів.
Беручи до уваги те, що обвинувачений скоїв злочин вперше, щиро розкаявся в скоєному, співпрацював з органами досудового розслідування, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, оскільки відсутні відомості щодо нього, які давали б підстави стверджувати про його підвищену суспільну небезпеку, як особистості, і до нього необхідно застосувати ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням.
Цивільний позов не заявлений.
Відомості про речові докази в обвинувальному акті не зазначені.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 366-368, 371, 374, 376, 395 КПК України, суд,-
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 405 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
Відповідно до ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з іспитовим строком на 2 (два) роки.
Відповідно до ст. 76 КК України в період іспитового строку покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки: повідомляти командира військової частини або в кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу командира військової частини або кримінально-виконавчої інспекції.
Контроль за поведінкою ОСОБА_5 покласти на командира військової частини за місцем проходження служби, а у разі звільнення з військової служби на кримінально-виконавчу інспекцію за місцем його проживання.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на вирок може бути подана до апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя: