У Х В А Л А

Справа № 183/4209/16

№ 1-кс/183/634/16

22 липня 2016 року м. Новомосковськ

Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 розглянувши клопотання слідчого слідчого відділення Новомосковського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Димитров Донецької області громадянина України, холостого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

встановив :

ОСОБА_6 підозрюється в тому, що 17 липня 2016 р. о 21 год. 25 хв. він разом з невстановленою в ході досудового розслідування особою йшли по дорозі, розташованої між житловим масивом «Кулебівка» та залізничною колією, яка знаходиться поруч з автостоянкою «Інтерпайп НТЗ» по вул. Сучкова в м. Новомосковську Дніпропетровської області. В цей час ОСОБА_6 разом з невстановленою в ході досудового розслідування особою побачили раніше не знайомого ОСОБА_7 , який йшов перед ними, та у останніх раптово виник спільний злочинний умисел спрямований на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), реалізуючи який, вони діючи умисно, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, з корисливих мотивів, підбігли ззаду до ОСОБА_7 , і, застосовуючи насильство, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, а саме завдаючи останньому удари ногами та руками в різні частини тіла, відкрито заволоділи належним йому майном: сумкою через плече коричневого кольору, виготовленою з натуральної шкіри, вартістю 2500 грн., в якому знаходився мобільний телефон марки «HTC Desire 600 dual sim», імей: НОМЕР_1 , імей: НОМЕР_2 , вартістю 3599 грн., 2 сім-карти мобільних операторів «Київстар» № НОМЕР_3 та «МТС» № НОМЕР_4 вартістю по 30 грн. кожна, платіжними картками банків «Приват банк» та «Альфа банк», купюрником з світло-коричневого замшу, обшитим натуральною шкірою, вартістю 800 грн., паспортом громадянина України на ім`я ОСОБА_7 та грошима в сумі 86 грн., після чого, утримуючи в руках викрадене майно, втекли з місця скоєння злочину, завдавши потерпілому ОСОБА_7 матеріальної шкоди на загальну суму 7045 грн.

Дії ОСОБА_6 кваліфіковані слідчим за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

22.07.2016 р. по кримінальному провадженню №0002909 ОСОБА_6 повідомлено про підозру за ч.2 ст.186 КК України

Обґрунтованість підозри у інкримінованому ОСОБА_6 кримінальному правопорушенню підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Слідча звернулася до суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу тримання під вартою ОСОБА_6 , яке підтримала в судовому засіданні, мотивуючи тим, що по справі є достатньо підстав вважати підозру у вчинені кримінального правопорушення обґрунтованою, наявність ризиків передбачених законом для обрання запобіжного заходу тримання під вартою.

Про наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України свідчить те, що ОСОБА_6 не одружений, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, офіційно не працює, в м. Новомосковську та Новомосковському районі не має стійких соціальних зв`язків, постійного місця проживання та близьких родичів, його постійним місцем мешкання є м. Димитрів Донецької області, що підтверджується протоколом його допиту.

Враховуючи тяжкість злочину та санкцію ч.2 ст.186 КК України ОСОБА_6 усвідомлює, що йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі, у зв`язку з чим останній, перебуваючи на свободі, матиме реальну можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Про наявність ризику, передбаченого п.2 ч.1 ст.177 КПК України свідчить те, що ОСОБА_6 в ході досудового розслідування встановлено, що у потерпілого було викрадено, окрім мобільного телефону, місцезнаходження якого на даний момент встановлено, також викрадено паспорт на ім`я ОСОБА_7 , кредитні картки, сумку та інші речі. На даний момент місцезнаходження викрадених речей потерпілого не встановлено. Враховуючи те, що слідству під час допиту ОСОБА_6 повідомив, що йому відомо, де знаходиться паспорт потерпілого ОСОБА_7 , який в подальшому може виступати речовим доказом, але він свідомо, не говорить цього, що свідчить про те, що ОСОБА_6 може знищити, сховати або спотворити даний документ, який має істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження.

Про наявність ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України свідчить те, що ОСОБА_6 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за спричинення тілесних ушкоджень, про що свідчить довідка з «Армор», та перебуваючи на свободі, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив, та вчинив інший тяжкий корисливий злочин. Вказані обставини свідчать про те, що, перебуваючи на свободі, ОСОБА_6 має реальну можливість продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Прокурор ОСОБА_3 підтримала заявлене слідчим клопотання та просить задовольнити його, оскільки на її думку наявний ризик передбачений п. 1, п. 2, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, тому вважає не можливим застосувати інший запобіжний захід ніж тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_6 винним себе у скоєнні вказаного кримінального правопорушення визнав, щиро кається, вважає, що запобіжний захід тримання під вартою йому обирати не слід. В м. Новомосковську він живе у своєї знайомої вже неділю, має хвору бабусю, за якою йому необхідно доглядати.

Захисник Вислоцька вказала, що в задоволені клопотання повинно бути відмовлено, так як ОСОБА_6 від органів досудового не переховувався, має постійне місце проживання, живе з дівчиною в квартирі яку наймають разом, тому можливо не обрати йому запобіжний захід арешт, і він буде своєчасно з`являтися до слідчого.

Дослідивши обставини справи, наявність ризиків, вказаних у клопотанні, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню.

Перевіряючи законність та обґрунтованість клопотання слідчого про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відповідності до викладених вимог кримінального процесуального закону, вислухав, доводи учасників судового провадження, належним чином дослідив фактичні обставини, вказані у клопотанні слідчого, що також відповідає правовим позиціям, викладеним в п.49 рішення ЄСПЛ "Ніколова проти Болгарії".

Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.

Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 суд виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельєр проти Франції», суд вважає обґрунтованим висновок слідчого про необхідність обрання підозрюваному виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для забезпечення визначених вище ризиків, що узгоджується з вимогами вказаних вище норм закону і правовими позиціями ЄСПЛ.

При обранні запобіжного заходу суд також враховує принципи конвенційного прецедентного права, який передбачає одну із основних підстав: ризик неявки обвинуваченого на судовий розгляд, встановленого у рішенні у справі «Штеґмюллер проти Австрії»

Судом встановлено, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчинені особливо тяжкого кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст.186 КК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу тримання під вартою, суд враховує наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України щодо запобігання його спробам переховуватися від органів досудового розслідування, про який свідчить те, що підозрюваний ОСОБА_6 в м. Новомосковську не має постійного місця проживання, реєстрації має в населеному пункті іншої області, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків у регіоні де проводиться досудове розслідування, переховувався після вчинення злочину, добровільно про вчинене правопорушення органам влади не заявив до його затримання працівниками поліції, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, і тяжкість покарання, яке може бути призначено у разі визнання його винуватим, та перебування на волі ОСОБА_6 буде спонукати до ухиляння від слідства, що дає суду беззаперечні підстави вважати, що ОСОБА_6 , перебуваючи на свободі, зможе переховуватися від органів досудового розслідування.

Відповідно до ст. 178 КПК України суд на підставі наданих стороною кримінального провадження матеріалів, оцінивши їх у сукупності враховує вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення, тяжкість можливого покарання за вчинений злочин до шести років позбавлення волі, яке може бути призначено у разі визнання його винуватим, тому суд враховує, що перебування на волі ОСОБА_6 буде суперечити інтересам суспільства і є беззаперечною підставою для обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів. Суд встановив, що ці ж самі підстави, враховані при обранні запобіжного заходу тримання під вартою є і відсутністю підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Суд не зазначає розміру можливої застави, оскільки відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України ОСОБА_6 підозрюється у вчинені кримінального правопорушення вчиненого із застосуванням насильства.

Щодо наявності ризиків передбачених п. 2, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, то суд вважає їх відсутніми і слідчою належним чином не доведеними.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 194, 196 КПК України, суд,

постановив :

клопотання слідчого задовольнити та обрати ОСОБА_6 запобіжний захід тримання під вартою на шістдесят днів до 15 год. 00 хв. 19 вересня 2016 року.

Копію ухвали направити для виконання начальнику Дніпропетровської установи виконання покарань управління Держаної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області №4.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала не набрала чинності.

Суддя