Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-кп/781/837/16 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 122 (102) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17.10.2016 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому апеляційну скаргу заступника прокурора Кіровоградської області ОСОБА_8 ,у кримінальному провадженні № 0000110, на вирок Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 19 липня 2016 року, яким:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не працює, не одружений, утриманців не має, раніше неодноразово судимий, останній раз04.04.2016 року Бобринецьким районним судом Кіровоградської області за ст. 125 ч.1 КК України до покарання у виді 200 годин громадських робіт,

визнано винуватим та засуджено за ч.1 ст.122 КК України (епізод 26 лютого 2016 року) до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки. На підставі ч.4 ст. 70 КК України, повністю приєднано невідбуту частину покарання за вироком Бобринецького районного суду від 04.04.2016 року та остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки 25 днів. Також засуджено за ч.1 ст. 122 КК України (епізод 23 квітня 2016 року) до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців. На підставі ч.1 ст. 71 КК України шляхом часткового складання призначених покарань за ч.1 ст. 122 КК України 2 роки 6 місяців позбавлення волі та призначеного цим вироком за ч.1 ст. 122, ч.4 ст. 70 КК України 2 роки позбавлення волі, остаточно призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі.

ВСТАНОВИЛА:
Відповідно вироку суду ОСОБА_7 визнаний винуватим та засуджений за те, що 26 лютого 2016 року близько 20 год. 00 хв., будучи в стані алкогольного сп`яніння та знаходячись в домоволодінні АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, почав ображати грубою нецензурною лайкою потерпілу ОСОБА_9 . При цьому, маючи на меті спричинення тілесних ушкоджень останній, підійшов до потерпілої ОСОБА_10 та почергово кулаками обох рук почав наносити їй множинні удари в область голови, обличчя та тулуба. У момент умисного спричинення тілесних ушкоджень потерпілій, ОСОБА_7 обома руками схопив потерпілу ОСОБА_10 за праву руку та почав її викручувати, чим умисно спричинив фізичний біль останній. Унаслідок викручування руки, потерпіла ОСОБА_10 відчула різку біль в правій руці та почала кричати, а ОСОБА_7 , продовжуючи свій умисел на спричинення тілесних ушкоджень останній, схопив її за одяг та умисно кинув на підлогу, після чого підійшов до ОСОБА_10 і наніс їй ще декілька ударів кулаками у різні частини тулуба.

У результаті протиправних дій ОСОБА_7 , потерпіла ОСОБА_9 отримала тілесні ушкодження у вигляді: синців в ділянці обох очей, спинці носу, лівій гомілці, косого перелому дистальної третини діафіза правої плечової кістки, які згідно висновку судово - медичної експертизи № 392 від 01.04.2016, проведеної Кіровоградським обласним бюро СМЕ, відносяться до середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, яке викликало тривалий розлад здоров`я, строком більше ніж 21 добу.

Крім цього, 23 квітня 2016 року близько 21 години 00 хвилин, ОСОБА_7 , знаходячись на веранді домоволодіння розташованого за адресою АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, маючи на меті спричинення тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_10 почав наносити кулаками обох рук почергово їй множинні удари в область голови, обличчя та тулуба. У момент умисного спричинення тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , обома руками схопив останню за праву руку та почав її викручувати, чим умисно спричинив фізичний біль. У результаті умисних протиправних дій ОСОБА_7 , спрямованих на спричинення тілесних ушкоджень, потерпіла ОСОБА_9 отримала тілесні ушкодження у вигляді: ментального перелому нижньої щелепи справа зі зміщенням уламків, синців на обличчі, гвинтоподібного перелому правої плечової кістки зі зміщенням уламків. Відповідно до висновку судово - медичної експертизи № 902 від 22.06.2016, проведеної Кіровоградським обласним бюро СМЕ, тілесні ушкодження у вигляді синців відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Тілесні ушкодження у вигляді перелому нижньої щелепи та гвинтоподібного перелому правої плечової кістки відносяться до пошкоджень середнього ступеню тяжкості, по критерію розладу здоров`я, строком понад 21 добу.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду першої інстанції змінити через неправильне застосування Закону України про кримінальну відповідальність.

Вважати засудженим ОСОБА_7 за ч.1 ст.122 КК України (епізод 26 лютого 2016 року) до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки. На підставі ч.4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного вироком Бобринецького районного суду від 04.04.2016 року більш суворим, призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки. За ч.1 ст. 122 КК України (епізод від 23.04.2016 року) 2 роки 6 місяців позбавлення волі. На підставі ч.1 ст. 71, ч.2 ст. 72 КК України повністю приєднати невідбуту частину покарання за вироком Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 04.04.2016 року та остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців 25 днів. В решті вирок залишити без змін.

В обґрунтування своїх вимог прокурор, не оспорюючи фактичних обставин справи та юридичну кваліфікацію дій засудженого, зазначає, що ОСОБА_7 раніше судимий за вироком від 04.04.2016 року за ч.1 ст. 125 КК України. Кримінальні правопорушення за ч. 1 ст. 122 КК України вчинені обвинуваченим 26.02.2016 року до ухвалення вказаного вище вироку, а інший епізод 23.04.2016 року після ухвалення вироку. Проте, суд першої інстанції призначаючи покарання за сукупністю вироків за правилами ч.1 ст. 71 КК України припустився помилки, зокрема до покарання призначеного за новим вироком не приєднав невідбуту частину покарання за попереднім вироком від 04.04.2016 року, що відповідно до вимог статей 409, 413 КПК України, є підставою для зміни судового рішення.

Заслухавши доповідача, висновок прокурора, який підтримав вимоги поданої апеляції, обвинуваченого ОСОБА_7 , який не заперечував проти задоволені апеляції прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку, що апеляція прокурора підлягає задоволенню частково, за таких обставин.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_7 та

кваліфікації його дій за ч. 1 ст. 122 КК України, як спричинення умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, за обставин, викладених у вироку є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам справи, підтверджені доказами, ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких за згодою учасників судового провадження, було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України.

Порушення вимог кримінального процесуального закону при вирішення судом першої інстанції питання щодо недоцільності дослідження доказів відносно тих обставин, які ніким не оспорювалися, колегія суддів не вбачає, а тому ці обставини, як і юридична кваліфікація вчиненого ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 122 КК України кримінального правопорушення, не перевіряються відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України.

Призначаючи покарання ОСОБА_7 суд першої інстанції, відповідно до вимог ст. 65 КК України, врахував тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення та особу обвинуваченого.

Однак суд першої інстанції допустився помилки при призначені ОСОБА_7 остаточного покарання відповідно до положень ст. 71 КК України.

Так, судом першої інстанції при призначені обвинуваченому покарання на підставі ч.4 ст.70 КК України, повністю приєднано невідбуту частину покарання за вироком Бобринецького районного суду від 04.04.2016 року та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки 25 днів.

На підставі ч.1 ст. 71 КК України шляхом часткового складання призначених покарань за ч.1 ст. 122 КК України (епізод 23.04.2016 року) 2 роки 6 місяців позбавлення волі та призначеного цим вироком за ч.1 ст. 122, ч.4 ст. 70 КК України 2 роки позбавлення волі, остаточно призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі. Однак вироком за ч.1 ст. 122, ч.4 ст. 70 КК України обвинуваченому судом було призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки 25 днів, а не у виді 2 років позбавлення волі.

Вказане, відповідно до п.3 ч.1 ст.413 КПК України та п.4 ч.1 ст. 409 цього Кодексу, є неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність і відповідно є підставою для зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції.

Вимоги апеляції прокурора в частині призначення обвинуваченому покарання на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, а саме шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного вироком Бобринецького районного суду від 04.04.2016 року більш суворим у виді позбавлення волі строком на 2 роки та на підставі ч.1 ст. 71, ч.2 ст. 72 КК України повністю приєднати невідбуту частину покарання за вироком Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 04.04.2016 року, підлягають частковому задоволенню.

Так, щодо обвинуваченого за один вчинений злочин, за яким він засуджений вироком Бобринецького районного суду від 04.04.2016 року, не підлягає застосування двічі покарання, а саме на підставі ч.4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим та на підставі ч.1 ст. 71, ч.1 ст. 72 КК України шляхом повного приєднання невідбутої частини покарання знову ж за вироком суду від 04.04.2016 року, як того просить в апеляції прокурор.

Керуючись статтями 376, 409, 412, 419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Вирок Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 19 липня 2016 року, щодо ОСОБА_7 змінити в частині призначеного покарання.

Вважати засудженими ОСОБА_7 за ч.1 ст.122 КК України (епізод 26 лютого 2016 року) до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного вироком Бобринецького районного суду від 04.04.2016 року більш суворим, вважати засудженим до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки.

Також ОСОБА_7 вважати засудженим за ч.1 ст. 122 КК України (епізод від 23.04.2016 року) до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців.

На підставі ч.1 ст. 71 КК України шляхом часткового складання покарань призначених за даним вироком та покаранням, призначеним вироком Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 04.04.2016 року та по епізоду від 26.02.2016 року, остаточно вважати засудженим ОСОБА_7 до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців 25 днів.

В решті вирок щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, безпосередньо до суду касаційної інстанції, протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а обвинуваченим в той самий строк з моменту отримання її копії.

Судді - підписи
Згідно з оригіналом
Суддя апеляційного суду
Кіровоградської області ОСОБА_2