Справа № 11/0390/79/11 Головуючий у І інстанції Костюкевич О.К.
Категорія: ч. 2 ст. 176, ч. 2 ст. 203-1 КК України Доповідач Міліщук С.Л.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

8 лютого 2011 року м. Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справах апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого судді Міліщука С.Л.,

суддів Фідрі О.М., Матата О.В.,

з участю прокурора Смолюка Б.С.,

захисника-адвоката ОСОБА_1,

підсудного ОСОБА_2,

розглянула у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальну справу за апеляцією прокурора, який брав участь в суді першої інстанції, на постанову Ківерцівського районного суду від 3 грудня 2010 року, якою кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 176, ч. 2 ст. 2031 КК України направлено прокурору Ківерцівського району Волинської області для проведення додаткового розслідування.

Розглядаючи справу в апеляційному порядку, колегія суддів, -

В С Т А Н О В И Л А :

Органом досудового слідства ОСОБА_2 обвинувачувався в тому, що він будучи субєктом підприємницької діяльності, умисно ігноруючи вимоги чинного законодавства, яке регулює діяльність у сфері розповсюдження аудіовізуальних творів, зокрема Закон України «Про авторські і суміжні права», під час проведення підприємницької діяльності в період з 7 лютого 2007 року по 27 лютого 2009 року, без відповідного дозволу власників авторських і суміжних прав на території України, у приміщенні власного магазину «Рубін»в м. Ківерці по вул. 17 Вересня, 17а, організував незаконний комерційний прокат та реалізацію примірників аудіовізуальних творів.

Так, авторські права на 194 аудіовізуальних творів, які розповсюджував ПП ОСОБА_2 належать ТзОВ «Відеосервіс Україна», комерційний прокат і реалізація даних примірників підприємцем, без дозволу власника авторських і суміжних прав, що потягнуло за собою заподіяння майнової шкоди товариству на суму 10003,60 грн., оскільки ТзОВ «Відеосервіс»не отримало очікуваних коштів за використання аудіовізуальних творів, на які відповідно до Ліцензійного договору № 1 від 22 серпня 2006 року наділено авторськими і суміжними правами.

Також, ПП ОСОБА_2 розповсюджував 138 аудіовізуальних творів, авторські права на які належать ТзОВ «Геміні Дистрибуція», комерційний прокат і реалізація даних примірників підприємцем, без дозволу власника авторського права потягнуло за собою заподіяння майнової шкоди товариству на суму 7590,00 грн., оскільки ТзОВ «Геміні Дистрибуція»не отримало очікуваних коштів за використання аудіовізуальних творів, на які відповідно до Угоди наділено авторськими і суміжними правами.

Крім того, авторські права на 102 аудіовізуальних творів, які розповсюджував ПП ОСОБА_2 належать ТзОВ «Українська ДіВіДі Компанія», комерційний прокат і реалізація даних примірників підприємцем, без дозволу власника авторського права потягнуло за собою заподіяння майнової шкоди товариству на суму 6630,00 грн., оскільки ТзОВ «Українська ДіВіДі Компанія»не отримало очікуваних коштів за використання аудіовізуальних творів, на які відповідно до Ліцензійного договору № 1/УК від 5 грудня 2006 року наділено авторськими і суміжними правами.

Крім того, приватний підприємець ОСОБА_2, одночасно, здійснюючи свою діяльність із порушенням авторських і суміжних прав, у період з 7 лютого 2007 року по 27 лютого 2009 року у власному магазині «Рубін», який розташований в м. Ківерці по вул. 17 Вересня, 17-А, зберігав і реалізовував контрафактні оптичні диски для лазерних систем зчитування у великих розмірах, тобто допустив незаконний обіг оптичних дисків для лазерних систем зчитування, що виразилося: у реалізації примірників оптичних дисків без позначення на них СІД-Кодів та у розповсюдженні оптичних дисків, які містили обєкти Авторських і суміжних прав, з порушенням ЗУ «Про авторські і суміжні права».

Такі дії ОСОБА_2 органом досудового слідства кваліфіковано за ч. 2 ст. 176, ч. 2 ст. 2031КК України.

Постановою Ківерцівського районного суду від 3 грудня 2010 року під час судового розгляду дану кримінальну справу направлено прокурору Ківерцівського району для проведення додаткового розслідування. Підставами для цього стали неправильність досудового слідства, що не може бути усунута в судовому засіданні.

Не погоджуючись з даною постановою суду, прокурор, який приймав участь у розгляді справи судом першої інстанції, подав апеляцію, в якій просить її скасувати та направити справу на новий судовий розгляд в той же суд але в іншому складі суддів. В обгрунтування зазаначає, що слідчим в ході досудового слідства було вжито всіх необхідних заходів для повного, всебічного та обєктивного дослідження обставин справи. Виявлені судом першої інстанції недоліки останній має можливість усунути в ході судового розгляду шляхом проведення додаткових чи повторних експертиз, витребовування документів, давання судових доручень в порядку ст. 315-1 КПК України, вчинення інших процесуальних дій.

У запереченнях на апеляцію прокурора захисник ОСОБА_2 ОСОБА_3 вважає постанову суд законною, просить залишити її без зміни, а апеляцію прокурора без задоволення.

Заслухавши доповідача, який виклав обставини справи, доводи апеляції, прокурора, який підтримав апеляцію і просив її задовольнити, підсудного, його захисника які заперечили проти задоволення апеляції та просили постанову суду залишити без зміни, перевіривши матеріали справи, колегія суддів судової палати приходить до висновку, що апеляція прокурора задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно зі ст. 281 КПК України повернення справи на додаткове розслідування з мотивів неповноти або неправильності досудового слідства може мати місце лише тоді, коли ця неповнота або неправильність не може бути усунута в судовому засіданні.

Судом першої інстанції в цілому було дотримано цих вимог кримінально-процесуального закону й зроблено правильний висновок про неможливість розглянути справу по суті без повернення її на додаткове розслідування.

Так, суд першої інстанції обґрунтовано зазначив про відсутність при матеріалах справи усіх вилучених у ОСОБА_2 дисків для лазерних систем зчитування, а також про порушення процедури їх вилучення, обліку, долучення до справи та зберігання, що позбавляє суд можливості посилатися на речові докази як на фактичні дані, на підставі яких встановлюється наявність або відсутність вини ОСОБА_2, та інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Вмотивованими є й посилання суду на невідповідності в мотивувальних та резолютивній частинах постанов про порушення кримінальних справ відносно ОСОБА_2 від 14.05.2010 року та 30.01.2010 року, та про предявлення останньому обвинувачення в частині субєктів чиї, авторські права були порушені та розмірів заподіяних збитків.

Крім того, слід зазначити, що згідно протоколу оголошення обвинуваченому про закінчення досудового слідства і предявлення матеріалів кримінальної справи для ознайомлення, кількість аркушів в томі № 2, зазначених у цьому протоколі, не відповідає фактичній кількості аркушів наявній у ньому.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що постанова про направлення кримінальної справи на додаткове розслідування є обґрунтованою і постановлена з дотриманням вимог кримінально-процесуального закону, в звязку з чим підстав зазначених в апеляції для скасування постанови немає.

Керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів судової палати в кримінальних справах, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляцію прокурора залишити без задоволення, а постанову Ківерцівського районного суду від 3 грудня 2010 року, якою кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 176, ч. 2 ст. 2031 КК України направлено прокурору Ківерцівського району Волинської області для проведення додаткового без змін.

Головуючий

Судді