Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________
Справа № 490/7441/15-к
Провадження № 1-кп/490/217/2016
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 червня 2016 року

Центральний районний суд міста Миколаєва

У складі : головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві кримінальну справу за обвинуваченням

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Миколаєві, є українцем, громадянином України, одруженим, має доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , здобув вищу освіту, працює інженером з ремонту корпусів у компанії "Трансюг", мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не вчиняв злочинів та не судився

у вчиненні злочину, передбаченого частиною 3 статті 407 Кримінального Кодексу України, -
В С Т А Н О В И В :
Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним
3 квітня 2014 року ОСОБА_4 був призваний до внутрішніх військ України /нині - Національна Гвардія України/ за мобілізацією на особливий період.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 3 квітня 2015 року № 73 він був зарахований до списків особового складу цієї частини, поставлений на всі види забезпечення та призначений на посаду командира 2 стрілецького взводу 10 стрілецької роти 4 стрілецького батальйону цієї військової частини.

Проте, 12 січня 2015 року ОСОБА_4 без дозволу покинув місце проходження служби та був відсутній на службі до 28 липня 2015 року.

Позиції сторін.
Під час судового розгляду справи обвинувачений свою вину у вчиненні злочину за вказаних вище обставин визнав та просив не обирати відносно його суворе покарання.
Прокурор під час судового розгляду справи вважав вину обвинуваченого доведеною, його дії - кваліфікованими належним чином, та просив призначити обвинуваченому передбачене законом покарання.
Докази на підтвердження встановлених судом обставин
Вина ОСОБА_4 у вчиненні злочину за вказаних вище обставин підтверджується наступними зібраним під час судового слідства та дослідженими у суді доказами.

1.......З залучених до матеріалів кримінального провадження витягу з військового квитка серії НОМЕР_2 на ім`я обвинуваченого, облікової картки до нього, витягу з наказу № 41 від 03 квітня 2014 року Військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_4 вбачається, що 3 квітня 2014 року ОСОБА_4 був призваний до Внутрішніх Військ України /на цей час - Національної Гвардії України/ за мобілізацією на особливий період.

З залученого до матеріалів кримінального провадження витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 73 від 3 квітня 2014 року вбачається, що з 3 квітня 2014 року ОСОБА_4 був зарахований до списків особового складу цієї частини, поставлений на всі види забезпечення та призначений на посаду командира 2 стрілецького взводу 10 стрілецької роти 4 стрілецького батальйону цієї військової частини.

2......З залученого до матеріалів кримінального провадження розпорядку дня, затвердженого т.в.о. командира військової частини НОМЕР_1 25 грудня 2014 року вбачається, що станом на січень 2015 року обвинувачений мав цілодобово знаходитись у розташуванні цієї частини та виконувати завдання згідно з розпорядком дня.

Цю ж обставину у суді підтвердив свідок ОСОБА_8

3......З матеріалів службового розслідування, призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 36 від 26 січня 2015 року вбачається, що 12 січня 2015 року станом на 9-00 годину всупереч вимог розпорядку дня ОСОБА_4 самовільно залишив військову частину.

Ця обставина обвинуваченим не заперечується, її підтвердив під час судового розгляду свідок ОСОБА_8

4......Матеріали справи свідчать, що обвинувачений повернувся у розташування частини 28 липня 2015 року.

5......В обґрунтування своєї відсутності обвинувачений посилається про те, що мав заробляти гроші на утримання родини. Але ця обставина не може бути визначеною поважною та такою, що виправдовує самовільне залишення обвинуваченим військової частини.

Аналізуючи наведені вище докази у їх сукупності, суд вважає вину обвинуваченого у вчиненні злочину за встановлених судом обставинами доведеною.
Статті закону України про кримінальну відповідальність, що передбачають відповідальність за кримінальні правопорушення, винними у вчиненні яких визнаються обвинувачені.
Дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати за частиною 3 статті 407 Кримінального Кодексу України - як самовільне залишення військової частини на строк тривалістю понад один місяць.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.
Як обставини, які відповідно до статті 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченому, суд враховує його щире каяття у вчиненні злочину, явку з повинною, а також його першу судимість.

Обставини, що відповідно до статті 67 КК України обтяжують його покарання, під час досудового розслідування не встановлені, через що суд вважає такі обставини відсутніми.

Мотиви призначення покарання.
При визначенні виду та міри покарання, яке слід застосувати відносно ОСОБА_4 , суд, керуючись приписами статті 65 Кримінального Кодексу України, враховує ступень тяжкості вчиненого ним злочину, обставини, що пом`якшують та обтяжують його відповідальність, а також особу винного.

Щодо ступеня тяжкості вчиненого злочину суд відзначає, що, як пояснив під час судового розгляду свідок ОСОБА_8 - начальник обвинуваченого по службі - дії ОСОБА_4 не потягли за собою, та, виходячи з умов організації проходження ним служби - не могли потягнути тяжких наслідків. Таке певною мірою знижує суспільну небезпеку вчиненого ним злочину.

Щодо особи винного суд відзначає, що ОСОБА_4 за на обліках в лікарів психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно.

Суд також відзначає, що обвинувачений є єдиним годувальником у сім`ї, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, що об`єктивно ускладнювало проходження ним служби..

Що стосується характеристики обвинуваченого за місцем проходження служби, то вона, як така, що була надана в зв`язку з проведенням відносно його службового розслідування та його притягненням до кримінальної відповідальності, не може бути покладеною у підґрунтя вироку суду.

Оцінюючи наведені вище обставини у їх сукупності, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання в межах санкції частина 3 статті 407 Кримінального Кодексу України.

При цьому враховуючи наведені вище обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, зменшують суспільну небезпеку вчиненого ним злочину, а також данні про його особу та його сімейний стан, суд вважає, що його виправлення та перевиховання є можливим без застосування до його покарання за умови належного контролю за його поведінкою, через що вважає за можливе на підставі статті 75 Кримінального Кодексу України звільнити його від відбування покарання з випробуванням.

Керуючись ст.ст. 368, 373-374, 474 - 475 КПК України, суд, -
З А С У Д И В :
ОСОБА_9 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого частиною 3 статті 407 Кримінального Кодексу України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 /два/ роки.
На підставі статті 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку в 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, зокрема:

1)не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

2)повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;

Вирок може бути оскарженим до апеляційного суду Миколаївської області через Центральний районний суд міста Миколаєва протягом 30 днів з моменту його проголошення.

СУДДЯ = ОСОБА_10 =

30.06.2016