1Справа № 335/950/16-к 1-кс/335/703/2016
УХВАЛА
До Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя надійшла скарга ОСОБА_5 на постанову слідчого ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження від 24 березня 2015 року.
Клопотання обґрунтовано тим, що 18.12.2014 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено повідомлення про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.365 КК України за фактом перевищення службових повноважень внаслідок застосування вогнепальної зброї співробітниками міліції Кам`янко-Дніпровського РВ УМВС України в Запорізькій області ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , внаслідок чого настали тяжкі наслідки у вигляді смерті потерпілого ОСОБА_9 .
Досудовим слідством встановлено наступне:
18.12.2014 року о 2 год.40 хвилин працівники міліції Кам`янко-Дніпровського РВУ МВС України в Запорізькій області ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , знаходячись біля магазина «Шанс», розташованого на вул. Радянській села Велика Білозірка Великобілозірського району Запорізької області, побачили раніше невідомих ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які проникли до приміщення магазина та виносили продукти харчування, які складали до автомобіля «Mitsubisi lanser», за кермом якого знаходився ОСОБА_9 , а ОСОБА_12 допомагав погружати до автомобіля продукти харчування. В цей час працівники міліції стали затримувати крадіїв, а ОСОБА_9 разом з ОСОБА_12 сіли в автомобіль та намагалися уїхати, в цей час ОСОБА_7 та ОСОБА_8 застосували вогнепальну зброю, в результаті чого ОСОБА_9 отримав кульове поранення у голову, від якого помер в лікарні ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Досудове розслідування проводив старший слідчий СВ прокуратури Запорізької області ОСОБА_6 , який прийшов до висновку, що в діях працівників міліції не має складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 365 КК України та 24.03.2015 року закрив кримінальне провадження на підставі п.2.ч.1 ст.284 КПК України.
Тільки 21 січня 2016 року скаржник ОСОБА_5 отримав копію постанови про закриття кримінального провадження та ознайомився з нею. З даною постановою ОСОБА_5 не погодився, посилаючись на неповноту досудового розслідування, а саме не проведення слідчого експерименту зі всіма учасниками події, що сталася 18.12.2014 року, для з`ясування всіх обставин, що мають важливе значення для слідства. Слідчим не встановлено, чимало місце умисно або необережне заподіяння смерті ОСОБА_9 при його затриманні, чи було перевищення необхідності застосування вогнепальної зброї працівниками міліції в той момент.
Крім того, слідчий не взяв до уваги, що застосування вогнепальної зброї є крайнім заходом. Працівникам міліції слід докласти всіх зусиль для того, щоб не застосовувати вогнепальну зброю, розв`язуючи службові завдання іншими засобами. Як правило, вогнепальна зброя не повинна застосовуватися, за винятком випадків, коли правопорушник вчиняє збройний опір або іншим чином ставить під загрозу життя та здоров`я людей і коли інші заходи, що мають менш виключний характер, недостатні для припинення правопорушення або затримання підозрюваного правопорушника.
Крім того, слідчий невірно виклав показання ОСОБА_5 в протоколі допиту від 15.01.2015 року. У зв`язку з цим, ОСОБА_5 просить скасувати постанову про закриття кримінального провадження.
На підставі ст. 107 КПК України і за відсутності клопотань учасників кримінального провадження фіксування кримінального провадження технічними засобами не застосовується.
В судовому засіданні скаржник ОСОБА_5 та його адвокат підтримали подану скаргу, та ОСОБА_5 пояснив, що в порушення норм КПК слідчий не повідомив його про закриття кримінального провадження, про винесення оскаржуваної постанови він дізнався випадково, коли звернувся за допомогою до адвоката, який ознайомившись з матеріалами кримінального провадження 21.01.2016 року, надав йому копію постанови про закриття. Просив скасувати постанову про закриття кримінального провадження від 24.03.2015 року.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 просив в задоволенні скарги відмовити, посилаючись на те, що слідчим виконані всі необхідні слідчі дії, та встановлено досудовим слідством, що дії працівників міліції ОСОБА_7 та ОСОБА_8 щодо застосування вогнепальної зброї визнані професійно грамотними та такими, що відповідають вимогам ст. ст. 12, 15, 15-1 Закону України «»Про міліцію» від 20.12.1991 року, який діяв на час події 18.12.2014 року.
В ході проведення досудового розслідування слідчим були допитані свідки: ОСОБА_7 , ОСОБА_13 , ОСОБА_8 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_18 , потерпілий ОСОБА_5 , проведені судові експертизи, а також зібрані письмові докази.
В ході досудового розслідування кваліфікацію дій в кримінальному провадженні змінено 12.03.2015 року з ч. 2 ст. 365 КК України на ч.3 ст.365 КК України.
24.03.2015 року слідчим ОСОБА_6 прийнято постанову про закриття вказаного кримінального провадження, яка вмотивована тим, що дії працівників міліції ОСОБА_7 та ОСОБА_8 відповідали вимогам ст.ст. 12,15 та 15-1 Закону України «Про міліцію», таким чином порушень вимог чинного законодавства не встановлено, тому в діях міліціонерів відсутній склад злочину, передбаченого ч.3 ст.365 КК України.
Cлідчий ОСОБА_6 в постанові про закриття провадження посилається на показання свідків ОСОБА_19 та ОСОБА_8 , які пояснили що 18.12.2014 року вночі вони прибули до магазину «Шанс», з метою припинення злочину за повідомленням міліціонера ОСОБА_13 , який побачив скоєння крадіжки з магазину. Прибувши на місце, вони побачили, що крадії намагаються втекти з місця злочину на автомобілі «Mitsubisi lanser» та з метою зупинки транспортного засобу, зробили по шість пострілів по колесах автомобіля. Свідки також пояснили, що застосували зброю, тому що злочинці своїми діями загрожували їх життю.
Дослідивши в судовому засіданні протоколи допитів свідків, слідчий суддя прийшов до висновку, що слідчий ОСОБА_6 не встановив всіх обставин, при яких працівники міліції ОСОБА_19 та ОСОБА_8 застосували зброю 18.12.2014року, чи дійсно були загрози їх життю з боку крадіїв. Свідки ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , які були учасниками події, з приводу наявності загрози життю ОСОБА_19 та ОСОБА_8 нічого не пояснили. Свідок ОСОБА_10 в свою чергу зовсім відмовився від показань.
Дослідивши протокол огляду місця події, встановлено, що на корпусі автомобіля «Mitsubisi lanser» знайдено шість кульових пошкоджень ( об`єкти 22 -27), які знаходяться на задній та правій частині корпусу автомобіля. В районі заднього лівого колеса а також, лівої частини автомобілю, ніяких кульових пошкоджень немає, хоча свідок ОСОБА_19 вказував на те, що цілився саме в заднє ліве колесо автомобіля.
Згідно висновку судово - медичної експертизи трупу ОСОБА_9 № 68 від 27.01.2015 року встановлено поранення правої потиличної області, округлий дефект в потиличній кістці діаметром 1 см., яке є вхідним отвором. Раневий канал має направлення ззаду наперед, зверху вниз, справа наліво, що дає підстави зробити висновок про те, що постріл було проведено ззаду.
Всі вищезазначені факти вказують на те, що слідчим неповно з`ясовано всі обставини справи, неповно та неточно допитані свідки, не проведено слідчого експерименту зі всіма учасниками події.
Крім того, згідно висновку судової експертизи комп`ютерної техніки 19-КТ від 25.02.3015 року карта пам`яті відео реєстратора, який вилучено при огляді місця події 18.12.2014г. з автомобіля «Mitsubisi lanser» д/н НОМЕР_1 знаходиться в придатному для дослідження стані. Серед інформаційного наповнення картки файлів, які містять відеодані за період з 1.00 до 2.00 годин 18.12.2014 року, не виявлено. Хоча в ході слідства встановлено, що помітили крадіїв о 24.00 годині а затримали о 2.40 годині 18.12.2014 року. Таким чином, слідчий неповно дослідив речовий доказ карту пам`яті відео реєстратора, та для усунення неповноти слідства необхідно призначити додаткову судову експертизу комп`ютерної техніки.
Крім того, в судовому засідання встановлено, що показання свідка ОСОБА_13 , на які посилається слідчий в постанові про закриття провадження, не відповідають його показанням, наданим в ході допиту 25.12.2014 року, та показання потерпілого ОСОБА_5 , зафіксовані 15.01.2015 року слідчим в протоколі допиту, не підтверджуються самим скаржником.
Крім того, в ході дослідження матеріалів кримінального провадження в суді встановлено, що в опису кримінального провадження на аркуші справи 93 знаходиться протокол допиту свідка ОСОБА_20 , який в матеріалах справи відсутній, взагалі не має аркуша справи 93.
В постанові про закриття провадження слідчий ОСОБА_6 посилається на висновок службового розслідування ГУМВС України в Запорізькій області від 16.02.2015 року за фактом надзвичайної події за участю працівників Кам`янко-Дніпровського РВ УМВС України в Запорізькій області, відповідно до якого 17.12.2014 року на чергування серед інших вищевказаних міліціонерів заступив інспектор патрульної служби ОСОБА_21 , який не був допитаний в ході досудового розслідування.
Слідчий ОСОБА_6 виносячи постанову про закриття кримінального провадження, не взяв до уваги вимоги ст. 15 Закону України «Про міліцію» від 20.12.1991 р., згідно яких працівники міліції мають право застосувати вогнепальну зброю у випадках, перелічених в п.1 вказаною статті, як крайній захід.
Відповідно до ч. 4 ст.12 Закону України «Про міліцію» від 20.12.1991 р., у разі неможливості уникнути застосування сили, вона не повинна перевищувати міри, необхідної для виконання покладених на міліцію обов`язків і має зводитись до мінімуму можливості завдання шкоди здоров`ю правопорушників та інших громадян. При завданні шкоди, міліція забезпечує надання необхідної допомоги потерпілим в найкоротший строк.
Відповідно до Правил поведінки та професійної етики осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України, затверджених Наказом МВС № 155 від 22.02.2012 року, працівники міліції можуть застосовувати силу тільки в разі крайньої необхідності і в тій мірі, в якій це потрібно для виконання їхніх обов`язків. Не може бути застосована сила, яка перевищує необхідні для цієї мети межі. Силою, що перевищує необхідну для виконання завдань міліції межу, слід визнавати таку, що завдала особі, яку затримують, шкоду, явно нерозмірну з небезпечністю посягання та обстановкою захисту. Щоб застосування сили було правомірним, необхідна наявність правової та фактичної підстав застосування сили, взятих у їх сукупності ( розділ 4 Правил).
В постанові слідчого немає посилання на конкретний елемент складу злочину, який визначає відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.365 КК України. Таким чином, постанова слідчого про закриття кримінального провадження є неповною, необґрунтованою, оскільки слідчим конкретно не визначено, який саме елемент складу злочину відсутній.
Згідно ч. 2 ст. 9 КК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження.
Виходячи з наступного, на переконання суду слідчим не було вжито всіх передбачених законом заходів для встановлення обставин кримінального правопорушення та наявності в діяїх ОСОБА_7 та ОСОБА_8 складу злочину.
Таким чином, постанова про закриття кримінального провадження від 24.03.2015 року на переконання суду є необґрунтованою і прийнята передчасно, у зв`язку з чим підлягає скасуванню з направленням матеріалів кримінального провадження для продовження досудового розслідування.
Крім того, скаржником ставиться питання про визнання причин пропуску строку для оскарження постанови слідчого поважними та поновлення строку.
Слідчим суддею встановлено, що постанова про закриття провадження слідчим прийнята 24.03.2015 року, про це повідомлено потерпілому ОСОБА_5 та направлена йому копія постанови 24.03.2015 року, що підтверджується листом слідчого за № 17-3679 -14 вих.15. Однак, в матеріалах кримінального провадження відсутні дані, які б свідчили про отримання ОСОБА_5 даного документу.
В судовому засіданні скаржник та його адвокат пояснили, що отримали копію постанови про закриття провадження тільки 21.01.2016 року після ознайомлення з матеріалами, що підтверджено прокурором. Отже, суд вважає, що скаржником пропущено строк подання скарги з поважних причин, тому клопотання підлягає задоволенню.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 303 309, 376 КПК України, слідчий суддя,
Визнати поважними причини пропуску строку для оскарження рішення слідчого та поновити строк.
Скаргу ОСОБА_5 на постанову старшого слідчого СВ прокуратури Запорізької області ОСОБА_6 від 24.03.2015 року про закриття кримінального провадження задовольнити.
Повернути провадження для продовження досудового розслідування.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1