Справа № 136/292/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 березня 2016 року м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000350, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.12.2015 року, про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Параївка, Іллінецького району Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, українця, неодруженого, непрацюючого, освіта повна середня, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України

за участю сторін кримінального провадження

з боку обвинувачення

прокурора ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

з боку захисту

підсудного ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що 08.12.2015 року близько 02:00 год. знаходячись в приміщенні кімнати № 7 гуртожитку Зозівського професійно аграрного ліцею за адресою: АДРЕСА_3 , в якій він проживає разом з ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), шляхом вільного доступу, зі столу, що знаходиться в даній кімнаті, здійснив крадіжку мобільного телефону марки "Fly ІQ 4503", який був укомплектований сім картою "Лайф" та належав ОСОБА_5 . Згідно висновку експерта № 57 від 21.01.2016 року, вартість викраденого телефону марки "Fly ІQ 4503" з урахуванням зносу становить 3 255,26 грн., а вартість сім карти "Лайф", згідно довідки СПД ОСОБА_6 від 24.12.2015 року становить 25 грн. Вказаними діями ОСОБА_3 завдав потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду в розмірі 3 280,26 грн.

Такі умисні дії ОСОБА_3 органами досудового розслідування було кваліфіковано за ч.1 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому та підтвердив обставини скоєного ним кримінального правопорушення за обставин наведених в обвинувальному акті. Також, підсудний повідомив суд, що відшкодував заподіяну потерпілому шкоду, що підтвердив потерпілий.

Суд переконався, що показання підсудного ОСОБА_3 є послідовними, логічними, а тому не викликають сумніву щодо правильності розуміння підсудним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи те, що підсудний визнав свою винуватість та беручи до уваги, що інші учасники судового провадження не оспорюють фактичних обставин кримінального провадження, і судом встановлено, що учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумніву у добровільності їх позицій, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, що узгоджується з положеннями ст. 349 ч.3 КПК України.

Суд вважає, що дії підсудного ОСОБА_3 вірно кваліфіковані за ч.1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

При призначені покарання ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, яке у відповідності до ст. 12 КК України є злочинами середньої тяжкості, особу винного, який по місцю проживання характеризується добре, на диспансерному та наркологічному обліку не перебуває.
Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, а також добровільне відшкодування шкоди заподіяної потерпілому.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.
З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, беручи до уваги зазначені обставини в їх сукупності, суд дійшов висновку, що необхідним та достатнім для виправлення і попередження вчинення підсудним нових злочинів буде покарання у виді громадських робіт на строк в межах санкції частини статті, за якою кваліфіковано його діяння.

Цивільний позов в справі не заявлявся.
Питання про долю речових доказів та процесуальних витрат суд вирішує відповідно до ст.100, 124 КПК України.

В ході досудового розслідування заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374, 376 КПК України, ст.ст. 12, 65-67, 185 ч.1 КК України, суд -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченому ч.1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 100 (сто) годин.

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта в розмірі 306 (триста шість) грн. 90 грн.

Апеляційна скарга може бути подана на вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1