Справа № 569/9666/16-к
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2016 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в особі слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СУ Головного управління Національної поліції в Рівненській області ОСОБА_4 про арешт майна, -

в с т а н о в и в:
Слідчий СУ Головного управління Національної поліції в Рівненській області ОСОБА_4 звернувся до суду з погодженим заступником військового прокурора Рівненського гарнізону ОСОБА_5 клопотанням про накладення арешту шляхом заборони розпорядження нерухомим майном, а саме житловим будинком, з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 210 кв. м., розташованим по АДРЕСА_1 , що на праві приватної власності належить ОСОБА_6 .

Слідчий в даному клопотанні зазначив, що службові особи Костопільського лісгоспу, у порушення вимог ст. ст. 17, 19, 63, 64, 69 Лісового кодексу України, ст. ст. 16, 20 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» видавши спеціальні дозволи - лісорубні квитки №54 від 28.10.2013 року серія 02 ЛКБ №403889 та №42 від 02.09.2013 року серія 02 ЛКБ №403877, під виглядом проведення рубок формування і оздоровлення лісів за назвою «Розчистка доріг під ремонт», зловживаючи своїм службовим становищем, діючи умисно, з метою отримання неправомірної вигоди для себе, а також діючи в інтересах ПП «Євробудкомфорт», що виразилось в залученні даного підприємства для проведення рубки, а також реалізації їй заготовленої продукції з заниженням її сортності та ціни, організували та здійснили незаконну порубку лісу у кварталі №53 (відділи 20,28,29,40,41), кварталі №60 (відділи 1-4) та кварталах №52-53 (виділі 8-15,1) Козлинського лісництва Костопільського лісгоспу ДП «Львівський воєнний лісокомбінат», яка не була передбачена матеріалами лісовпорядкування та суперечить вимогам ч.2 ст. 19 Лісового кодексу України та пунктам 2, 4 Правил поліпшення якісного складу лісів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №724 від 12.05.2007 року, чим заподіяли істотну шкоду навколишньому природному середовищу та завдали охоронюваним законом правам та державним інтересам тяжких наслідків у розмірі 895 386 гривень 75 копійок.

29.07.2016 слідчим СУ Головного управління Національної поліції в Рівненській області ОСОБА_7 , повідомлено про підозру колишньому директору Костопільського лісгоспу ОСОБА_8 , у вчиненні ним злочинів, передбачених ст. 246, ч. 2 ст. 364 КК України.

Так, ОСОБА_8 , обіймаючи посаду директора Костопільського лісгоспу (до 31 жовтня 2013 року ліквідатора Костопільського військового лісгоспу) пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов`язків, являючись службовою особою, зловживаючи владою та службовим становищем, з корисливих мотивів та особистих інтересів, а також в інтересах третіх осіб, зокрема ПП «Євробудкомфорт», котре останній залучив для здійснення незаконної порубки, а також подальшої реалізації деревини з заниженням сортності та ціни, використовуючи своє службове становище всупереч інтересам служби, в період часу з серпня по грудень 2013 року, у порушення вимог ст. ст. 17, 19, 63, 64, 69 Лісового кодексу України, ст. ст. 16, 20 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» видав незаконні спеціальні дозволи - лісорубні квитки №54 від 28.10.2013 року серія 02 ЛКБ №403889 та №42 від 02.09.2013 року серія 02 ЛКБ №403877 та під виглядом проведення рубок формування і оздоровлення лісів під назвою «Розчистка доріг під ремонт», організував та здійснив незаконну порубку лісу у кварталі №53 (відділи 20,28,29,40,41), кварталі №60 (відділи 1-4) та кварталах №52-53 (виділі 8-15,1) Козлинського лісництва Костопільського лісгоспу ДП «Львівський воєнний лісокомбінат», яка не була передбачена матеріалами лісовпорядкування та суперечить вимогам ч.2 ст. 19 Лісового кодексу України та пунктам 2, 4 Правил поліпшення якісного складу лісів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №724 від 12.05.2007 року, чим заподіяв істотну шкоду навколишньому природному середовищу, яка виразилась в погіршенні породного складу, погіршенні захисних, водоохоронних та інших властивостей лісу, виникненні труднощів в відтворенні заліснення даної місцевості, а також завдав шкоди лісу в розмірі 895 386 гривень 75 копійок.

Отже, ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого та невеликої тяжкості умисних злочинів. За вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, зі штрафом від п`ятсот до однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Відповідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №57349303 від 14.04.2016 ОСОБА_8 мав у власності житловий будинок в АДРЕСА_1 загальною площею 210 кв. м., а також земельну ділянку за вказаною адресою, які набув на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 22.07.2015.

Згідно рапорту оперуповноваженого УЗЕ Департаменту захисту економіки Національної поліції майора поліції ОСОБА_9 від 25.07.2016, вказане майно ОСОБА_8 , зокрема житловий будинок в АДРЕСА_1 загальною площею 210 кв. м. є доходом внаслідок вчинення ним корисливих злочинів. Однак з метою укриття вказаного майна від правоохоронних органів, та позбавлення можливості накласти арешт на дане майно, ОСОБА_8 відповідно до договору дарування від 29.04.2016 здійснив безоплатну передачу вказаного майна на ОСОБА_6 , що підтверджено інформаційною довідкою від 21.07.2016 за №64061446.

Видом майна, що належить арештувати є нерухоме майно, що складається з житлового будинку, з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 210 кв. м., розташоване по АДРЕСА_1 , що на праві приватної власності належить ОСОБА_6 .

Документом, що підтверджує право власності на майно, що належить арештувати є інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 21.07.2016 за №64061446.

Крім того, в разі повідомлення власника нерухомого ОСОБА_6 про наміри накласти арешт на дане майно, він може відчужити вказане приміщення з мотивів позбавлення можливості застосувати заходи забезпечення кримінального провадження .

Покликаючись на викладені обставини, слідчий та прокурор клопотання підтримали, просили суд здійснити розгляд даного клопотання, на підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, без виклику власника приміщень ОСОБА_6 .

Заслухавши пояснення слідчого та прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд вважає що клопотання підлягає до задоволення з наступних підстав.

Із досліджених у судовому засіданні документів наданих слідчим слідує, що згідно рапорту оперуповноваженого УЗЕ Департаменту захисту економіки Національної поліції майора поліції ОСОБА_9 від 25.07.2016, житловий будинок в АДРЕСА_1 загальною площею 210 кв. м. є доходом ОСОБА_8 , отриманим ним внаслідок вчинення ним корисливих злочинів. Однак з метою укриття вказаного майна від правоохоронних органів, та позбавлення можливості накласти арешт на дане майно, ОСОБА_8 відповідно до договору дарування від 29.04.2016 здійснив безоплатну передачу вказаного майна ОСОБА_6 .

Відповідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 57349303 від 14.04.2016 ОСОБА_8 мав у власності житловий будинок в АДРЕСА_1 загальною площею 210 кв. м., а також земельну ділянку за вказаною адресою, які набув на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 22.07.2015.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів, спеціальної конфіскації, конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, а також відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 4 ст. 170 КПК арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за вищу або нижчу ринкової вартості і знала чи повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у пунктах 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України.

Відповідно до ст. 96-1 КК України спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного злочину або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а так само передбаченого частиною першою статті 150, статтею 154, частинами другою і третьою статті 159-1, частиною першою статті 190, статтею 192, частиною першою статей 204, 209-1, 210, частинами першою і другою статей 212, 212-1, частиною першою статей 222, 229, 239-1, 239-2, частиною другою статті 244, частиною першою статей 248, 249, частинами першою і другою статті 300, частиною першою статей 301, 302, 310, 311, 313, 318, 319, 362, статтею 363, частиною першою статей 363-1, 364-1, 365-2 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 96-2 КК України спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно одержані внаслідок вчинення злочину та/або є доходами від такого майна.

Таким чином, в ході проведення досудового розслідування, виникла необхідністьу забороні розпоряджатися вказаним майном, яке є доходом від протиправних дій та предметом спеціальної конфіскації, оскільки є підстави вважати, що дане приміщення може бути відчужені, у зв`язку з чим можуть настати наслідки, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131, 132, 170, 171, 172, 173 КПК України, ст.ст. 96-1, 96-2 КК України, -

у х в а л и в:
Клопотання слідчого СУ ГУНП в Рівненській області ОСОБА_4 , яке погоджено заступником військового прокурора Рівненського гарнізону ОСОБА_5 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт шляхом заборони розпорядження нерухомим майном, а саме житловим будинком, з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 210 кв.м., розташованим по АДРЕСА_1 , що на праві приватної власності належить ОСОБА_6 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Рівненської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1