У Х В А Л А
22.11. 2016 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора Одеської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_3 , пыдозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СВ Шевченківського ВП Приморського ВП в місті Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Шепетівка, Хмельницької області, українця, громадянина України, такий що не працює, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , без постійного місця мешкання на території міста Одеса, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
Органами досудового розслідування ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.186 КК України, за наступних обставин.

В ході досудового розслідування встановлено, що 19.11.2016, приблизно о 17 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 , маючи не зняту та не погашену судимість, нещодавно звільнившись з місць позбавлення волі, прогулюючись по Приморському районі м. Одеси, вирішив скоїти повторно злочин, а саме направлений на відкрите викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний намір ОСОБА_4 знаходячись біля дому № 8/7, по пр-ту Шевченка, почав обирати особу для здійснення свого злочинного наміру. Так, ОСОБА_4 біля будинку 8/7 по проспекту Шевченка, помітив потерпілу ОСОБА_6 , яка йшла йому назустріч. Після чого ОСОБА_4 продовжуючи свій злочинний умисел, зрівнявшись з ОСОБА_6 , яка в цей час направлялась додому, схопив руками за її жіночу сумку «ANTONIO BIACCI» чорного кольору, вартістю 3500 гривень, яку ОСОБА_6 притримувала на лівій руці, в якій знаходились її особисті речі а саме:

- мобільний телефон марки «SAMSUNG 4S», в корпусі червонного кольору, вартістю 1000 гривень;

- гаманець «ANTONIO BIACCI» шкіряний червоного кольору, вартістю 1000 гривень;

- грошові кошти у розмірі 300 гривень;

- посвідчення водія видане на її ім`я, вартості яке не представляє;

- ключі від квартири, вартості, які не представляють, при цьому остання почала опиратися, та кричати та не відпускаючи сумку впала на землю.

В подальшому ОСОБА_4 відкрито заволодів вищевказаною сумкою, яку потерпіла ОСОБА_7 тримала в руках, та почав втікати з місця вчинення кримінального правопорушення. Пробігши 50 метрів в напрямку провулка Шампанського в м. Одесі, ОСОБА_4 помітив, що за ним біжить потерпіла ОСОБА_7 та невідомі йому особи, викинув сумку з метою приховати її тим самим розпорядившись нею на власний розсуд.

Таким чином ОСОБА_4 спричинив потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму в розмірі 5800 гривень.

Однак, через нетривалий час ОСОБА_4 був затриманий громадянином ОСОБА_8 та громадянином ОСОБА_9 біля будинку № 9 по провулку Шампанському та в послідуючому переданий працівникам поліції

Дані щодо вказаного кримінального правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.11.2016 за № 0003816 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Відповідно до вимог ст. 37 КПК України, повноваження прокурора по даному кримінальному провадженню здійснюється групою прокурорів Одеської місцевої прокуратури №3 у складі: ОСОБА_10 (старший групи), ОСОБА_11 , ОСОБА_12 .

У вчиненні даного кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється: ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Шепетівка, Хмельницької області, українець, громадянин України, такий що не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , без постійного місця мешкання на території міста Одеса, якому 20.11.2016 слідчим СВ Шевченківського ВП Приморського ВП в місті Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 за погодженням з прокурором Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_10 пред`явлено повідомлення про підозру у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Обґрунтованість підозри повідомленої ОСОБА_4 у повному обсязі підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколом допиту потерпілої ОСОБА_6 , поясненнями свідків, допитом підозрюваного, отриманими речовими доказами та іншими матеріалами кримінального провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії передбачені ч.ч.1,3,5 даної статті.

У зазначеному випадку метою застосування запобіжного заходу стосовно ОСОБА_4 є забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігти спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків та вчинити інше кримінальне правопорушення. В ході проведення досудового розслідування встановлено ряд об`єктивних даних, які вказують на реальну наявність вищевказаних ризиків.

Так, характер та обставини вчиненого злочину, яке інкримінуються ОСОБА_4 свідчать про наявність реального ризику, що за відсутності менш суворого запобіжного заходу, підозрюваний перебуваючи на свободі матиме можливість та буде незаконно впливати на потерпілих, свідків, схиляючи останніх до викривлення показів.

Зібраними у провадженні матеріалами, встановлено, що ОСОБА_4 не працевлаштований, раніше судимий в нього відсутні міцні соціальні зв`язки, та враховуючи тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання його винним, є велика вірогідність його переховування від органів досудового розслідування та суду, що передбачено п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так ОСОБА_4 маючи не зняту та не погашену судимість на шлях виправлення не став та скоїв новий тяжкий злочин, що свідчить про наявність того ризику, що підозрюваний може вчинити нове аналогічне кримінальне правопорушення перебуваючи в суспільстві, що зазначено у п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

На підставі всього вищенаведеного, беручи до уваги наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

У зв`язку з чим, слідчий звернувся до суду із клопотанням, про застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання слідчого в повному обсязі та просив його задовольнити, посилаючись на те, що наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може незаконно впливати на інших підозрюваних в кримінальному провадженні, потерпілого та свідків, що підтверджується матеріалами провадження; продовжити вчиняти кримінальні правопорушення; перешкоджати викриттю повної схеми та учасників причетних до скоєних злочинів.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання слідчого.

Дослідивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання слідчого, допитавши підозрюваного, заслухавши учасників судового розгляду, приходжу до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, підозрюваний ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, який карається позбавленням волі на строк до 6 років, тому підозрюваний може незаконно впливати на інших підозрюваних в кримінальному провадженні, потерпілого та свідків, що підтверджується матеріалами провадження; продовжити вчиняти кримінальні правопорушення; перешкоджати викриттю повної схеми та учасників причетних до скоєних злочинів.

Можливість призначення підозрюваному, у разі визнання його винним, покарання у вигляді позбавлення волі, а також дані про особу підозрюваного, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може незаконно впливати на інших підозрюваних в кримінальному провадженні, потерпілого та свідків, що підтверджується матеріалами провадження; продовжити вчиняти кримінальні правопорушення; перешкоджати викриттю повної схеми та учасників причетних до скоєних злочинів.

Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного є запобігання спробам незаконно впливати на інших підозрюваних в кримінальному провадженні, потерпілого та свідків, що підтверджується матеріалами провадження; продовжити вчиняти кримінальні правопорушення; перешкоджати викриттю повної схеми та учасників причетних до скоєних злочинів.

Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно із ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини

Окрім цього, відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до практики ЄСПЛ, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Крім того, слідчий суддя враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Погоджуючись з прокурором, слідчий суддя виходить з того, що діючий Кримінальний процесуальний Кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, що за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» (Нечипорук і Йонкало проти України, no. 42310/04, § 219, 21 квітня 2011 року).

Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.-F. проти Німеччини, 27 листопада 1997, § 57).

З урахуванням конкретних обставин справи та практики ЄСПЛ, слідчий суддя вважає, що надані органом досудового розслідування до клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 докази, в своїй сукупності, на даній стадії досудового розслідування, вказують на обґрунтованість висунутої підозрюваному ОСОБА_4 підозри у вчиненні кримінальних правопорушень.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не встановлено.

Зважаючи на положення ч. 3 ст. 183 КПК України, приймаючи до уваги дані про особу підозрюваного та його майновий стан, вважаю за необхідне визначати розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Керуючись ст.ст. 132, 176, 177, 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 205 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:
Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Одеському слідчому ізоляторі УДДВП в Одеській області.

Визначити розмір застави як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 110 240 (сто десять тисяч двісті сорок) гривень.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу на рахунок ТУ ДСА України в Одеській області, з призначенням платежу: застава за підозрюваного; провадження по справі 1-кс/522/21508/16.

Підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного обов`язки строком на 2 (два) місяці, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

1)прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора в розумні строки;

2)повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи.

Роз`яснити підозрюваному наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, без поважних причин не повідомив про причину своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Строк дії ухвали слідчого судді становить 60 (шістдесят днів) і обчислюється з моменту фактичного затримання особи, тобто з 23:00 години 19.11.2016 року.

Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію о 23 годині 00 хвилин 18.01.2017 року.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1
22.11.2016