Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-кп/781/589/16 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 190 (83, 86-1, 143) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05.07.2016 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кіровограді кримінальне провадження № 0005528 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Кіровського районного суду м. Кіровограда від 27 квітня 2016 року, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровоград, громадянина України, з середньо-технічною освітою, одруженого, не працює, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , має на утриманні малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше судимого: 08.04.2013 р. Олександрівським районним судом Кіровоградської області за ст. 185 ч. 2, ч. 3, ст. 70 ч. 1 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, звільнений згідно ст. 75 КК України від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки,

визнано винним та засуджено за ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

Згідно ст. 71 КК України до покарання, за сукупністю вироків, призначеного за даним вироком, частково приєднано покарання за вироком Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 08.04.2013 р. та призначено остаточне покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців.

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_7 ,

потерпілої ОСОБА_8 ,

захисника-адвоката ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,
ВСТАНОВИЛА:
Вироком суду першої інстанції ОСОБА_6 визнано винним в тому, що він вчинив заволодіння майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно, за таких обставин.

ОСОБА_6 протягом іспитового строку, встановленого за вироком від 08.04.2013 р. Олександрівського районного суду Кіровоградської області, повторно - 20.06.2015 р. близько 20-00 год., перебуваючи поблизу крамниці Велмарт за адресою: м. Кіровоград, вул. М. Конєва 2а, діючи умисно, з корисливих спонукань, переслідуючи мету наживи, маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману, представився раніше незнайомій йому ОСОБА_8 працівником крамниці Комфі, який розташований в будівлі крамниці Велмарт за вказаною адресою, під вигаданим приводом покупки фотоапарата по заниженій вартості, ввівши ОСОБА_8 в оману, отримав від неї належній їй особисті грошові кошти в сумі 4000-00 грн., після чого, продовжуючи свій злочинний намір, з грошима потерпілої з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_8 матеріальну шкоду на суму 4000-00 грн.
Не погоджуючись з вказаним вироком суду ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду стосовно нього скасуватиу зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Кримінальне провадження закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.
Вважає, що стороною обвинувачення не доведено його вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, оскільки в основу обвинувачення стосовно нього покладено лише показання потерпілої ОСОБА_10 та на інші непрямі докази, які є похідними від показань ОСОБА_11 , а саме : - заява ОСОБА_11 в міліцію, протокол слідчого експерименту за участю ОСОБА_11 , протокол пред`явлення для впізнання ОСОБА_12 , показання свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_14 .
Крім того стверджує, що судом не дана оцінка та не відображено у вироку той факт, що ОСОБА_15 , який передавав йому гроші , дав показання що взагалі його не знав, однак свідки ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , підтвердили його власні показання проте, що він навпаки добре знав його, а тому умислу на вчинення шахрайських дії у нього не було.
Також вказує на те, що судом залишено поза увагою той факт, що слідчий та прокурор своєчасно не вилучили відеозапис з магазину «Комфі» від 20.06.2015 року, на якому було б видно факт передачі ним грошей ОСОБА_18 , та який би підтвердив його показання щодо передачі ним отриманих грошей ОСОБА_19 та спростовувалися покази ОСОБА_11 про те, що він ці гроші забрав собі.
Зазначає, що судом не дана оцінка та не відображено у вироку той факт , що під час допиту свідком ОСОБА_20 було вказано прізвище та ім`я особи з яким він домовлявся про телефон для ОСОБА_21 , - ОСОБА_22 ». Однак, вказана особа не була допитана, хоча було встановлено місце її проживання,і яка б могла підтвердити правдивість його показів стосовно передачі йому грошей
Посилається на те, що судом безпідставно було відхилено його письмове клопотання про допит свідків ОСОБА_23 та ОСОБА_24 , які могли би підтвердити, що вони через ОСОБА_25 та ОСОБА_26 раніше купували в магазині «Комфі» різні електроприлади, що підтверджує факт акт існування ОСОБА_26 , що, на думку апелянта, є грубим порушенням його права на захист та свідчить про неповноту досудового слідства.
Також стверджує, що судом безпідставно не взяті до уваги покази свідків ОСОБА_17 та ОСОБА_16 та визнано їх показання, як спосіб захисту обвинуваченого.
Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 та в його інтересах захисника адвоката ОСОБА_27 , які підтримали апеляційну скаргу обвинуваченого та просили вирок суду стосовно ОСОБА_6 скасувати і закрити кримінальне провадження у зв`язку з відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, думку прокурора та потерпілої ОСОБА_8 , які заперечили проти задоволення апеляційної скарги, просили рішення суду залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона задоволенню не підлягає з таких підстав.
Викладені у вироку суду висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, ґрунтуються на зібраних органами досудового слідства та досліджених у судовому засіданні належних і допустимих доказах, і яким суд першої інстанції дав правильну та об`єктивну оцінку.
Крім того, висновки суду відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, а тому доводи апеляції обвинуваченого ОСОБА_6 про невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, і зібраним доказам, є безпідставними.
Так, будучи допитаним в судовому засіданні суду першої інстанції обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч 2. ст. 190 КК України не визнав, і суду першої інстанції показав, що ввечері 20.06.2015 р. йому зателефонував його брат ОСОБА_28 , який повідомив, що він домовився з продавцем крамниці Комфі ОСОБА_29 про те, що останній продасть їхньому знайомому ОСОБА_30 фотоапарат за зниженою ціною, а оскільки ОСОБА_31 попрохав його бути посередником при передачі коштів, оскільки не хотів спілкуватися з незнайомими людьми, а він ( ОСОБА_28 ) не встигає приїхати з роботи, та попросив його ОСОБА_32 бути посередником, на що він погодився, та на власному автомобілі Мазда приїхав до магазину Комфі у м. Кіровоград, де побачив ОСОБА_33 з якоюсь дівчиною, після чого, привітавшись з ОСОБА_34 , якого він раніше знав, сказав йому, що він приїхав передати гроші, після чого ця дівчина передала гроші купюрами по 200-00 грн. ОСОБА_33 , а ОСОБА_33 передав йому ці гроші, після чого він зайшов до крамниці, де зустрівся з ОСОБА_29 та передав йому ці гроші, а коли до ОСОБА_35 підійшли 2 чоловіків, він вийшов з крамниці та пішов до свого автомобіля, де, коли він почав від`їжджати з цього місця, дівчина, яка була з ОСОБА_34 - як йому стало відомо згодом ОСОБА_11 , почала кидатися на капот його автомобіля, в результаті чого він скоїв на неї наїзд, від чого вона впала, а від`їжджаючи, побачив, що ОСОБА_11 піднялася та у зв`язку з цим вирішив не надавати їй допомогу, після чого приїхав додому та повідомив свого брата ОСОБА_28 про події, які сталися.

Що стосується показань обвинуваченого ОСОБА_6 щодо не причетності його до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, то колегія суддів зазначає, що вказані показання були предметом дослідження судом першої інстанції, та суд

належним чином обґрунтував своє рішення з приводу того, що надані ОСОБА_6 показання в повному обсязі спростовуються сукупністю здобутих в ході досудового та судового слідства доказів і з таким висновком районного суду погоджується колегія суддів.

Мотивуючи свій висновок про доведеність інкримінованого обвинувачення, у вироку суд першої інстанції правильно послався на показання потерпілої ОСОБА_8 , яка пояснила, про те, що в середині червня 2015 р. її співмешканцю ОСОБА_30 його знайомий ОСОБА_28 запропонував придбати будь-які товари, та ОСОБА_30 повідомив, що хоче придбати фотоапарат, через декілька днів ОСОБА_28 сказав, що може продати фотоапарат за 4000-00 грн., а оскільки фотоапарат в крамниці коштував 7000-00 грн., ОСОБА_30 погодився на цю пропозицію, та вона і ОСОБА_30 домовились про зустріч ввечері 20.06.2015 р. поблизу крамниці Велмарт за адресою: м. Кіровоград, вул. М. Конєва 2а, в приміщенні якого знаходиться крамниця побутової техніки Комфі, та взявши гроші у сумі 4000-00 грн., приїхали на вказане місце, де очікували ОСОБА_36 , але він зателефонував та повідомив, що не встигає приїхати та замість нього прийде хлопець на ім`я ОСОБА_37 , згодом до них підійшов якийсь хлопець, вдягений в спортивні штани та футболку і сказав, що він є ОСОБА_38 , та попросив у них гроші, але вони відмовились, сказавши, що їм потрібно спочатку побачити фотоапарат, на що ОСОБА_37 погодився та сказав, що гроші потрібні для розрахунку, тоді вона через ОСОБА_30 передала ОСОБА_39 4000-00 грн., а ОСОБА_37 сказав ОСОБА_40 підійти до іншого виходу з крамниці, де мала відбутися передача фотоапарата, а сам пішов до приміщення, але в цей момент вона побачила, що ОСОБА_37 з грошима іде в інший бік та почала його переслідувати, але ОСОБА_37 не зупинився та сів за кермо автомобіля, і намагався втекти, а коли вона намагалася перешкодити йому поїхати, він збив її автомобілем, внаслідок чого вона отримала тілесні ушкодження та втік на автомобілі, як їй стало відомо від працівників міліції, хлопець на імя ОСОБА_37 в дійсності є ОСОБА_6 , шкода їй не відшкодована;

При цьому, достовірність показань потерпілої не викликає сумніву і у колегії суддів, оскільки вони є постійними, послідовними і повністю узгоджуються з іншими наведеними у вироку доказами, а саме:
- показаннями свідка ОСОБА_41 , співмешканця потерпілої ОСОБА_8 , який в суді дав показання, аналогічні показанням потерпілої ОСОБА_8 ;
- показаннями свідків ОСОБА_42 та ОСОБА_43 , згідно яких, вони ввечері в один з днів влітку 2015 р. спостерігали, як в районі вул. Пацаєва і вул. Конєва в м. Кіровоград між молодим хлопцем та дівчиною відбувся скандал, під час якого хлопець сів в авто, та навмисно збив автомобілем цю дівчину, яка від потужного удару впала на газон, але хлопець, не дивлячись на це, втік з місця пригоди, а коли вони, очікуючи приїзду Швидкої Допомоги, намагалися надавати допомогу цій дівчині, вона та її чоловік, який прибіг на це місце, повідомили їм, що хлопець, який збив її та втік на автомобілі, отримав від цієї дівчини гроші в сумі 4000-00 грн. за продаж фотоапарата, але, гроші викрав та фотоапарат не передав;
Крім того, винуватість обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, підтверджується матеріалами кримінального провадження, дослідженими судом першої інстанції, зокрема:
- заявою ОСОБА_8 від 20.06.2015 р. про заволодіння ввечері 20.06.2015 р. біля крамниці Велмарт у м. Кіровоград невідомим чоловіком на ім`я ОСОБА_37 належними їй грошима у сумі 4000-00 грн. (а.п. 11);
- протоколом проведення слідчого експерименту від 10.08.2015 р., згідно якого потерпіла ОСОБА_8 на місці пояснила та показала, як ввечері 20.06.2015 р. біля крамниці Велмарт у м. Кіровоград невідомий чоловік на ім`я ОСОБА_37 , заволодів належними їй грошима у сумі 4000-00 грн. (а.п. 23-28);
- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 21.08.2015 р., згідно якого потерпіла ОСОБА_8 впізнала ОСОБА_6 як особу, яка ввечері 20.06.2015 р. біля крамниці Велмарт у м. Кіровоград, представившись на ім`я ОСОБА_37 , заволодів належними їй грошима у сумі 4000-00 грн. (а.п. 30-31).
Таким чином, аналізуючи та оцінюючи всі докази в їх сукупності, які є достатніми, належними, допустимими, та зібрані у передбаченому кримінальним процесуальним законом порядку, і жодних сумнівів у колегії суддів не викликають, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції обґрунтовано встановив, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно доведена повністю, його дії правильно кваліфіковано за ч. 2 ст. 190 КК України.
За вказаних обставин, повністю спростовуються доводи обвинуваченого ОСОБА_6 , що стороною обвинувачення не доведено його вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення.
Посилання обвинуваченого ОСОБА_6 про те, що суд безпідставно не взяв до уваги показання свідків зі сторони захисту, а саме: ОСОБА_17 та ОСОБА_16 , є помилковими, оскільки вказані показання ретельно перевірялися в суді першої інстанції та суд обґрунтовано розцінив їх критично та визнав такими, що повністю спростовуються матеріалами кримінального провадження.
Що стосується твердження обвинуваченого про те, що судом безпідставно було відхилено його письмове клопотання про допит свідків ОСОБА_24 , ОСОБА_23 , які могли би підтвердити, що вони через ОСОБА_36 та ОСОБА_26 раніше купували в магазині «Комфі» різні електроприлади, то колегія суддів не приймає їх до уваги, враховуючи те, що вирішення клопотань під час судового провадження, а саме щодо їх задоволення або відмови у задоволенні, - покладається кримінальним процесуальним законом на розсуд суду, тобто, є правом суду, а не обов`язком.
Доводи апеляційної скарги обвинуваченого про те, судом безпідставно не було допитано ОСОБА_26 , який б міг підтвердити правдивість його показів стосовно передачі грошей, на переконання колегії суддів є безпідставними, у зв`язку з тим, що в матеріалах кримінального провадження міститься відповідь за вих. № 00300/12-00/15 від 17.11.2015 року магазину ТОВ «КОМФІ ТРЕЙД», відповідно до якої, така фізична особа, за прізвищем та ім`ям як ОСОБА_44 , за даними системи кадрового обліку ніколи не працювала в ТОВ «КОМФІ ТРЕЙД». Таким чином, колегія суддів вважає, що ОСОБА_31 будь яких відомостей, які б могли вплинути на правильне вирішення кримінального провадження по суті не змогла надати.
Також, не заслуговують на увагу апеляційні ствердження обвинуваченого ОСОБА_6 , що суд першої інстанції не прийняв до уваги той факт, що стороною обвинувачення своєчасно не вилучено відеозапис з магазину «Комфі» від 20.06.2015 року, на якому було б видно факт передачі ним грошей ОСОБА_18 , оскільки, з урахуванням вищенаведених доказів, вказані доводи жодним чином не впливають на доведеність вини обвинуваченого та правильність кваліфікації його дій.
Перевіркою матеріалів кримінального провадження колегією суддів не встановлено даних, котрі б давали підстави вважати недостовірними чи недопустимими зібрані у справі докази, не виявлено й таких порушень вимог кримінального процесуального закону, які б перешкодили чи могли перешкодити суду повно, всебічно розглянути справу й постановити законний та обґрунтований вирок.
Покарання обвинуваченому ОСОБА_6 судом першої інстанції призначено в межах санкції ч. 2 ст. 190 КК України, за якою його засуджено та з дотриманням вимог статей 50, 65 КК України.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 покарання суд першої інстанції врахував характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, який відносяться до злочинів середньої тяжкості, а також особу обвинуваченого, який раніше судимий за вчинення корисливих злочинів, вчинив кримінальне правопорушення в період іспитового строку.
Обставини, що пом`якшують чи обтяжують покарання судом не встановлено.
Врахувавши наведені вище обставини, районний суд обґрунтовано дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого можливе лише за умови його ізоляції від суспільства та призначив покарання в межах санкцій статті обвинувачення.
Окрім цього, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з приводу необхідності призначення остаточного покарання ОСОБА_6 з урахуванням положень ст. 71 КК України, часткового приєднання до призначеного покарання невідбутої частини покарання за вироком Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 08.04.2013 року.
За таких обставин, призначене районним судом покарання, на переконання колегії суддів, є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_6 та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень і відповідає цілям покарання.
На підставі викладеного, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 , а тому вирок суду першої інстанції залишає без зміни.
Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України колегія суддів.

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення,вирок Кіровського районного суду м. Кіровограда від 27 квітня 2016 року щодо ОСОБА_6 , - без зміни.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Судді: (підписи)

Згідно з оригіналом:

Суддя Апеляційного суду
Кіровоградської області ОСОБА_2