Справа № 1420/2881/2012
Провадження № 1-о/487/1/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29.03.2016 року колегія суддів Заводського районного суду м. Миколаєва у складі: головуючого-судді ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2

ОСОБА_3 ,

за участю секретаря - ОСОБА_4 ,

прокурора - ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6

розглянувши матеріали заяви ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Севастополь, громадянина України, українця, з вищою освітою, розлученого, маючого на утриманні неповнолітню дитину 2003 року народження, не працюючого, засудженого 16 травня 2013 року Очаківським міськрайонним судом Миколаївської області за п. п. 1, 6, 9, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 357, ч. 3 ст. 357, ч. 3 ст. 289, ч. 3 ст. 15. ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України до довічного позбавлення волі з конфіскацією всього майна, належного йому на праві приватної власності, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2

про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, -

ВСТАНОВИВ:
В провадження Заводського районного суду м. Миколаєва надійшла заява засудженого ОСОБА_7 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 16 травня 2013 року, яким він засуджений за п. п. 1, 6, 9, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 357, ч. 3 ст. 357, ч. 3 ст. 289, ч. 3 ст. 15. ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України до довічного позбавлення волі з конфіскацією всього майна, належного йому на праві приватної власності.

В обґрунтування заяви ОСОБА_7 посилається на те, що підставою для перегляду вироку суду від 16 травня 2013 року є встановлення ним на даний час обставин штучного створення висновків експертів ОСОБА_8 та ОСОБА_9 за №1132 від 22.07.2012 року та №1133 від 27.07.2012 року, що підтверджується висновками науковців та положеннями Інструкції по проведенню судово-медичної експертизи, невідповідність висновків експертів стосовно причин смерті потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_11 фактичним обставинам справи, недостовірність пояснень експертів наданих у суді стосовно проведених ними судово-медичних експертиз і досліджень та інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухвалені судового рішення, що доводять неправильність вироку, що належить переглянути, а саме відсутність в матеріалах кримінального провадження деяких актів судово-медичного та кримінального досліджень.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_7 та його захисник заяву підтримали та просили її задовольнити.

Прокурор заперечував проти задоволення заяви, посилаючись на її необґрунтованість та зазначив, що всі обставини, на які посилається ОСОБА_7 були предметом судового розгляду і тому ці обставини не є нововиявленими.

Суд, заслухавши думку прокурора, засудженого та захисника, вивчивши заяву засудженого, додані документи, оглянувши матеріали кримінального провадження, дійшов наступного:

Відповідно до ст. 459 КПК України, судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами. Нововиявленими обставинами визнаються: штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок; зловживання слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду під час кримінального провадження; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути; визнання Конституційним Судом України неконституційності закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом; інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Разом з тим, згідно ст. 462 КПК України у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами зазначаються обставини, що могли вплинути на судове рішення, але не були та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час судового розгляду.

Відповідно до ч.1 ст. 467 КПК України суд має право скасувати вирок чи ухвалу і ухвалити новий вирок чи постановити ухвалу або залишити заяву про перегляд судового рішення за ново виявленими обставинами без задоволення. При ухваленні нового судового рішення суд користується повноваженнями суду відповідної інстанції.

Відповідно до ч.4 ст. 466 КПК України суд має право не досліджувати докази щодо обставин, що встановлені в судовому рішенні, що переглядається за нововиявленими обставинами, якщо вони не оспорюються.

За матеріалами справи ОСОБА_7 16 травня 2013 року вироком Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області був визнаний винним та засуджений за п. п. 1, 6, 9, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 357, ч. 3 ст. 357, ч. 3 ст. 289, ч. 3 ст. 15. ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України до довічного позбавлення волі з конфіскацією всього майна, належного йому на праві приватної власності. Зазначений вирок був оскаржений ОСОБА_7 і його захисником та 14 листопада 2013 року ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Миколаївської області залишений без зміни. У касаційному порядку вирок не оскаржувався.

З вироку Очаківського міськрайонного суду вбачається, що в обґрунтування винуватості ОСОБА_7 , у сукупності з іншими доказами, були покладені висновки судово-медичних експертиз №1132 від 22.07.2012 року та №1133 від 27.07.2012 року, проведені експертами ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . В суді експерти підтвердили свої висновки та надалі відповідні пояснення, що підтверджується протоколом судового засідання. Не погоджуючись з вироком суду ОСОБА_7 подав апеляцію, де просив скасувати вирок суду в тому числі і з підстав невідповідності висновків експертів фактичним обставинам справи, а також недостовірності пояснень експертів у судовому засіданні з урахуванням інших висновків експертів, а саме висновку експерта ОСОБА_12 за №150 від 06.07.2012 року.

Відповідно до ухвали колегії суддів апеляційного суду Миколаївської області від 14 листопада 2013 року вище вказані доводи ОСОБА_7 були предметом судового розгляду з наданням відповідної правової оцінки.

Тобто, посилання ОСОБА_7 та його захисника на той факт, що докази, які були покладені в основу вироку суду, були штучно створені та сфальсифіковані, були підставою для апеляційного оскарження вироку суду, а тому на даний час не можуть бути підставою для скасування вироку за нововиявленими обставинами. Також не можуть вважатися нововиявленими обставинами висновки самого ОСОБА_7 , які в нього виникли після вивчення методичних вказівок, Інструкцій та наукових робіт вчених стосовно проведених експертних досліджень, так як це не передбачено положеннями ст. 459 КПК України, а є його особистою думкою.

Нововиявленими є такі обставини, які об`єктивно існували на момент вирішення кримінальної справи, але не були відомі чи не могли бути відомі на той час суду та слідчим органам. Обов`язковою умовою перегляду вироку за нововиявленими обставинами є те, що обставини, які наводяться як підстави для скасування вироку, повинні бути абсолютно новими, суттєвими, раніше невідомими слідчим органам і суду, тобто такими, що не фігурували та не досліджувались в матеріалах справи та потребують окремого розслідування.

Нововиявлені обставини - у процесуальному праві узагальнена категорія юридичних фактів, які мають суттєве значення для вирішення справи, але не були відомі суду та іншим учасникам процесу на момент постановлення рішення, внаслідок чого була допущена судова помилка.

Не є нововиявленими обставинами ті, на які посилалися як на докази сторони кримінального провадження, або об`єктивно могли бути долучені як докази, невчасно подані сторонами докази. Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами.

Не може вважатися нововиявленою обставина та, що ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися судом у процесі розгляду справи.

Тобто, нововиявлені обставини не конкурують із підставами для перегляду судових рішень, указаних у ч. 2 ст. 409 КПК України, а навпаки, прямо виключають їх.

Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною законодавства України, не гарантує право поновлення розгляду у справі, в якій винесено остаточне рішення.

Європейський Суд з прав людини, рішення якого є джерелом права в Україні у справах «Рябих проти Росії», «Шабельник проти України», «Півень проти України», «Трегубенко проти України», «Науменко проти України» та «Бакай та інші проти України» зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, яка проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін.

Одним з основних аспектів верховенства права є принцип юридичної певності, який, серед іншого, також вимагає, щоб остаточні рішення судів не могли бути поставлені під сумнів. Правова певність передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, недопустимості повторного розгляду вже раз вирішеної справи. Цей принцип полягає у тому, що жодна сторона не має права домагатися перегляду кінцевого і обов`язкового рішення тільки з метою нового слухання і вирішення справи. Повноваження суддів вищої ланки переглядати рішення повинні використовуватися для виправлення судових рішень, помилок у здійсненні правосуддя, а не замінити рішень. Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово вказував: принцип остаточності судового рішення означає, що жодна сторона не має права ставити питання про перегляд остаточного судового рішення, яке набрало чинності, лише заради повторного судового розгляду й ухвалення нового рішення у справі. За змістом статті 4 Протоколу №7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 1950 року, судове рішення, що набрало законної сили, може бути переглянуте в межах кримінальної процедури відповідної держави за наявності нових або нововиявлених фактів, які могли вплинути на результати розгляду справи.

Проте, обставини, на які посилається засуджений ОСОБА_7 в своїй заяві про перегляд вироку - не є нововиявленими обставинами, а отже, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні заяви про перегляд вироку суду за нововиявленими обставинами, оскільки не вбачає підстав, передбачених ст. 459 КПК України.

Керуючись Європейською Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, Протоколу №7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 1950 року, ст.ст. 459,462,467 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Заяву ОСОБА_7 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 16 травня 2013 року - залишити без задоволення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом семи днів з дня отримання її копії до апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м. Миколаєва.

Головуючий - суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3