Справа № 204/1496/16-к
Провадження № 1-кп/204/196/16
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
118 березня 2016 року Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2
за участю: прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпропетровську матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного Реєстру досудових розслідувань за №0000069 від 05 лютого 2016 року, відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпропетровська, громадянина України, маючого середньотехнічну освіту, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
-20.10.2003 Красногвардійським районним судом м.Дніпропетровська за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від покарання з іспитовим строком 3 роки;
-04.03.2008 Бабушкінським районним судом м.Дніпропетровська за ч.2 ст. 190 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від покарання з іспитовим строком 2 роки;
-30.09.2008 Бабушкінським районним судом м.Дніпропетровська за ч.2 ст.190 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі;
-24.01.2012 Бабушкінським районним судом м.Дніпропетровська за ч.2 ст.190 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік;
-03.12.2012 Красногвардійським районним судом м.Дніпропетровська за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі;
-04.05.2014 Красногвардійським районним судом м.Дніпропетровська за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ч.4 ст.70 КК України остаточно призначено покарання 3 роки 1 місяць позбавлення волі. Ухвалою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 23.07.2014 на підставі ст.7 ЗУ «Про амністію» звільнний від відбування покарання 31.07.2014;
-03.04.2015 Красногвардійським районним судом м.Дніпропетровська за ч.3 ст.186 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
30.01.2016 близько 02-00 год. ОСОБА_6 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, поєднане із проникненням в інше приміщення, прибув до домоволодіння АДРЕСА_3 , на території якого знаходиться господарське приміщення, майно в якому він обрав за об`єкт свого злочинного посягання

Одразу після чого, знаходячись за вищевказаною адресою, ОСОБА_6 , діючи з корисливим наміром, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, переліз через паркан домоволодіння АДРЕСА_3 , підійшов та шляхом вільного доступу проник до господарського приміщення, яке належить ОСОБА_4 , звідки таємно викрав її майно, а саме, велосипед марки «Nordway Fjord» вартістю 2404 грн.
Після чого ОСОБА_6 разом із викраденим майном з місця вчинення злочину зник, у подальшому розпорядившись ним на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_4 матеріальну шкоду на загальну суму 2404 грн.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, підтвердив всі фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті, просив суд суворо не карати, просив вибачення у потерпілої. Цивільний позов про стягнення матеріальної шкоди визнав у повному обсязі.
Потерпіла ОСОБА_4 підтвердила всі фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті, просила суд визначити покарання обвинуваченому на розсуд суду. Відмовилась від позовної вимоги щодо стягнення з обвинуваченого моральної шкоди, позовну вимогу щодо стягнення матеріальної шкоди підтримала.
У відповідності до ч.3 ст.349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. В судовому засіданні встановлено, що викладені фактичні обставини справи ніким не оспорюються, обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих фактичних обставин і у суду немає сумнівів у добровільності їх позиції, тому суд визнав недоцільним дослідження доказів відносно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.
Таким чином, суд вважає доведеним, що ОСОБА_5 своїми навмисними діями, що виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненої повторно, поєднаної з проникненням до іншого приміщення, вчинив злочин, передбачений ч.3 ст. 185 КК України.
При призначенні обвинуваченому покарання суд враховує тяжкість скоєного злочину, особу обвинуваченого, всі обставини справи
Так обвинувачений ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочин.
ОСОБА_5 неодноразово судимий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, вчинив новий злочин в період випробування, має на утриманні двох малолітніх дітей.
У якості обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому, суд враховує щире каяття особи та активне сприяння розкриттю злочину.
У якості обставини, що обтяжує покарання, суд враховує рецидив злочину.
На підставі викладеного, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_5 покарання в межах санкції частини статті у вигляді позбавлення волі. Саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, даних про особу обвинуваченого, встановленим судом обставинам, що пом`якшують та обтяжують покарання останнього.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_5 засуджений 03.04.2015 Красногвардійським районним судом м.Дніпропетровська за ч.3 ст.186 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки.
Оскільки новий злочин за зазначеним кримінальним провадженням обвинуваченим було вчинено в період випробування, суд на підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання ОСОБА_5 частково приєднує невідбуте покарання, призначене за вироком Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 03.04.2015.
Вирішуючи питання щодо цивільного позову потерпілої до обвинуваченого, суд приходить до наступного.
По справі заявлено цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 про стягнення з ОСОБА_5 матеріальної шкоди в розмірі 2404,00 грн.

Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Зазначену позовну вимогу в частині стягнення з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь потерпілої ОСОБА_4 матеріальної шкоди у сумі 2404,00 грн., суд задовольняє у повному обсязі.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили не застосовувати.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 349, 371, 374, ч.6 ст.376 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України і призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 03.04.2015 та остаточно ОСОБА_5 призначити покарання у вигляді 5 (п`яти) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.
Строк відбування покарання рахувати з моменту звернення цього вироку до виконання.
Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення матеріальної шкоди задовольнити. Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 завдану матеріальну шкоду у розмірі 2404 (дві тисячі чотириста чотири) гривні.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили не застосовувати.
Вирок може бути оскаржений обвинуваченим, прокурором, потерпілою до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Суддя: ОСОБА_1