1Справа № 334/2944/14-к 1-кп/335/230/2016
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
7 квітня 2016 року Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

процесуального прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

потерпілої ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 51, обвинувальний акт у кримінальних провадженнях, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000537 від 4 лютого 2014 року та за № 0000516 від 29 серпня 2013 року, відносно ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289 Кримінального кодексу України, та ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 289 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:

2 квітня 2014 р. до Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000537 від 4 лютого 2014 року відносно ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 369, ч. 2 ст. 190 Кримінального кодексу України.

8 квітня 2014 р. до Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000516 від 29 серпня 2013 року відносно ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 289 Кримінального кодексу України та ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 289 Кримінального кодексу України.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 30 квітня 2014 р. вищевказані кримінальні провадження об`єднані в одне кримінальне провадження та призначені до судового розгляду.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 26 травня 2014 р. кримінальне провадження щодо ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України щодо епізодів по відношенню до ОСОБА_8 закрито. Ухвала суду від 26 травня 2014 року не оскаржувалась, тобто є такою що набрала законної сили.

24 лютого 2015 р. прокурором було змінено обвинувачення у вищевказаних кримінальних провадженнях, а саме ОСОБА_5 на ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289 Кримінального кодексу України, та ОСОБА_6 на ч. 2 ст. 289 Кримінального кодексу України, про до суду надано новий обвинувальний акт (том 1 арк. справи 221227).

Вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 26 травня 2015 р. ОСОБА_5 та ОСОБА_6 визнано винними та засуджено за ч. 2 ст. 289 Кримінального кодексу України (том 3 арк. справи 4748).

Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 2 грудня 2015 р. вирок Ленінського районного суду м. Запоріжжя скасовано, із призначенням нового розгляду кримінального провадження у тому ж суді першої інстанції в іншому складі суду (том 3 арк. справи 118121).

Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 14 грудня 2015 р. кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України, та ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 289 КК України було призначено до судового розгляду (том 3 арк. справи 131).

Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 11 березня 2016 р. дане кримінальне провадження передано на розгляд до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя (том 3 арк. пров. 158).

22 березня 2016 року до суду після зміни підсудності до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя надійшло дане кримінальне провадження.

Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 24 березня 2016 р. кримінальне провадження було призначене до підготовчого судового засідання.

У підготовчому судовому засіданні прокурор просив призначити дане кримінальне провадження до судового розгляду у відкритому судовому засіданні, зазначивши, що розгляду судом підлягає обвинувальний акт за зміненим обвинуваченням, тобто за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України, та ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 289 КК України.

Обвинувачені, захисник обвинуваченого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_4 , потерпілі проти призначення кримінального провадження до судового розгляду не заперечували.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_6 під час підготовчого судового засідання повідомив, що він перебуває на обліку у лікаря-нарколога, проте захисник йому не залучався.

Суд, заслухавши учасників кримінального провадження, вивчивши подані матеріали, дійшов таких висновків.

Згідно з пунктом 3 частини третьої статті 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування прокурору, якщо вони не відповідають вимогам КПК України.
Відповідно до частини четвертої статті 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим статтею 291 КПК України, яка, своєю чергою, передбачає вичерпний перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт.
Обвинувальні акти, які містяться в матеріалах цього об`єднаного кримінального провадження, затверджені і підписані прокурором із зазначенням про здійснення цих дій, виходячи з займаної ним посади, що не відповідає вимогам ст. ст. 36, 37 КПК України, положеннями яких закріплений особливий правовий статус прокурора по конкретному кримінальному провадженню, а посада, як прокурора, так і слідчого, відповідно до норм ст. 291 КПК України, підлягають лише окремому зазначенню в обвинувальному акті (ч. 2 п. 4 статті).

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 291 КПК України, обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
За змістом вимог пунктів а) та b) частини третьої 3 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року), кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: a) бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього; b) мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту.
Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 09 жовтня 2008 р. зазначив, що у контексті підпункту «а» пункту 3 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі Конвенція) вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (рішення від 19 грудня 1989 р. у справі «Камасінскі проти Австрії» № 9783/82, п. 79). Крім того, Суд констатував, що положення підпункту «а» пункту 3 статті 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може надати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (рішення від 25.03.1999 у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п.52).
На підставі частини п`ятої статті 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Проте, як зазначено в ухвалі Апеляційного суду Запорізької області від 2 грудня 2015 р., висновки та мотиви якої є обов`язковими для суду першої інстанції при новому розгляді згідно з частиною 3 статті 415 КПК України, в даному випадку прокурором в порядку статті 338 КПК України було змінено обвинувачення, але в порушення вимог ч.ч. 2, 3 статті 338 КПК України копії зміненого обвинувального акта не були надані потерпілим ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , оскільки вони були відсутні, також вони не були повідомлені про зміну обвинувального акта, який їм не надсилався, та їм не роз`яснювалось право підтримувати обвинувачення у раніше пред`явленому обсязі. Ці недоліки так і не були усунуті прокурором станом на час проведення підготовчого судового засідання. Також, суд констатує, що до цього обвинувального акту не додано розписки обвинувачених, захисника про отримання його копії.

Крім того, як передбачено пунктом 1 частини четвертої статті 291 КПК України, до обвинувального акта додається реєстр матеріалів досудового розслідування. До вказаного обвинувального акта також не додано Реєстру матеріалів досудового розслідування.

Більше того, вивчивши зміст зміненого обвинувального акту, на судовому розгляді якого наполягає прокурор, суд встановив, що підставами для зміни обвинувачення прокурором слугувало те, що в ході судового слідства певні епізоди злочинної діяльності, інкриміновані ОСОБА_5 , не були підтверджені (том 1 арк. справи 225). Цей змінений обвинувальний акт було надано суду 24 лютого 2015 р., тобто після прийняття судом першої інстанції ухвали від 26 травня 2014 р., якою кримінальне провадження щодо ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України за епізодами по відношенню до ОСОБА_8 закрито. Ухвала суду від 26 травня 2014 року не оскаржувалась, тобто є такою що набрала законної сили. Проте, всупереч цьому, у змінений обвинувальний акт прокурором включені епізоди ОСОБА_5 щодо потерпілої ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України (том 1 арк. справи 226). Також, змінений обвинувальний акт затверджений і підписаний прокурором із зазначенням про здійснення цих дій, виходячи з займаної ним посади, що не відповідає вимогам ст. ст. 36, 37 КПК України.

Крім того, у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 зазначив, що перебуває на обліку в наркодиспансері. Таке твердження ОСОБА_6 також підтверджується наявною в матеріалах кримінального провадження довідкою КУ «Обласний клінічний наркологічний диспансер» Запорізької обласної ради від 28 січня 2014 р. № 302 (том 3 арк. пров. 9). Про зазначені обставини слідчому та прокурору було відомо на стадії досудового розслідування, адже ця довідка надавалась суду прокурором як характеризуючи матеріали обвинуваченого, тобто була отримана на стадії досудового розслідування.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 20 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, виправданий, засуджений має право на захист, яке полягає у наданні йому можливості надати усні або письмові пояснення з приводу підозри чи обвинувачення, право збирати і подавати докази, брати особисту участь у кримінальному провадженні, користуватися правовою допомогою захисника, а також реалізовувати інші процесуальні права, передбачені цим Кодексом. Слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд зобов`язані роз`яснити підозрюваному, обвинуваченому його права та забезпечити право на кваліфіковану правову допомогу з боку обраного ним або призначеного захисника. У випадках, передбачених цим Кодексом та/або законом, що регулює надання безоплатної правової допомоги, підозрюваному, обвинуваченому правова допомога надається безоплатно за рахунок держави.
Згідно з вимогами ч. 2 ст. 48 КПК України захисник залучається слідчим, прокурором, слідчим суддею чи судом для здійснення захисту за призначенням у випадках та в порядку, визначених статтями 49 та 53 цього Кодексу.
На підставі п. 1 ч. 1 ст. 49 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд зобов`язані забезпечити участь захисника у кримінальному провадженні у випадках, якщо відповідно до вимог статті 52 цього Кодексу участь захисника є обов`язковою, а підозрюваний, обвинувачений не залучив захисника.
За вимогами п. 3 ч. 2 ст. 52 КПК України, обов`язкова участь захисника забезпечується у кримінальному провадженні щодо осіб, які внаслідок психічних чи фізичних вад не здатні повною мірою реалізувати свої права, з моменту встановлення цих вад.
Всупереч наведеним вимогам КПК України захисник обвинуваченому ОСОБА_6 , який з урахуванням встановлених вище обставин, не може повною мірою реалізувати свої права, на стадії досудового розслідування не залучався, що свідчить про порушення права ОСОБА_6 на захист. При цьому, призначення судом захисника цьому обвинуваченому на стадії судового розгляду не зможе усунути порушення його права на захист, оскільки із ОСОБА_6 на стадії досудового розслідування були проведені певні процесуальні дії та щодо нього приймалися певні процесуальні рішення за відсутності захисника.

З урахуванням викладеного, суд констатує, що обвинувальний акт з викладеними вище недоліками унеможливлює призначення судового розгляду, оскільки лише бездоганний підсумковий документ досудового розслідування може бути запорукою досягнення мети справедливого правосуддя у розумні строки.
Повернення перевіреного судом обвинувального акта разом з додатками прокурору буде відповідати вимогам статті 2 КПК України, за якою завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 291, 314, 315 КПК України, суд

У Х В А Л И В :
Повернути прокурору обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289 Кримінального кодексу України, та ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 289 Кримінального кодексу України.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом семи діб з дня її оголошення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вступна та резолютивна частини ухвали ухвалені в нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 7 квітня 2016 року.
Повний текст ухвали виготовлено та оголошено 11 квітня 2016 р. о 9:15 год.

Суддя ОСОБА_1