Номер провадження: 11-кп/785/900/16
Номер справи місцевого суду: 521/7724/16-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30.06.2016 року м. Одеса

Колегія судів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Одеської області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженої ОСОБА_7 на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 05 травня 2016р., якою відмовлено у задоволенні клопотання засудженої ОСОБА_7 про умовно дострокове звільнення її від відбування покарання, за вироком Шевченківського районного суду м. Чернівці від 13.12.2010р.,

ВСТАНОВИЛА:
ОСОБА_7 звернулась до суду з клопотання про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання у вигляді позбавлення волі, призначеного їй вироком Шевченківського р/с м. Чернівці від 13.12.2010р.
Вироком Шевченківського р/с м. Чернівці від 13.12.2010 року ОСОБА_7 була засуджена за ст. 149 ч. 3 КК України, до 9 років позбавлення волі, з конфіскацією майна (19.01.2016р., ухвалою Шевченківського р/с м. Чернівці на підставі ст. 72 ч. 5 КК України, зараховано в строк відбування покарання, строк попереднього ув`язнення, із розрахунку один день попереднього ув`язнення дорівнює одному дню позбавлення волі).
ОСОБА_7 відбуває покарання в ЧВК УДПСУ в Одеській області (№ 74) з 02.03.2011р.
Суд, приймаючи вказане рішення, мотивував його тим, що в матеріалах справи відсутні обставини для умовно-дострокового звільнення вказаної засудженої.
В апеляційній скарзі засуджена ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу суду та ухвалити нову, якою задовольнити її клопотання про умовно дострокове її звільнення, з тих підстав, що судом не об`єктивно розглянуто вказане клопотання без відповідного аналізу обставин справи.
Заслухавши виступ судді-доповідача, виступ прокурора прокуратури Одеської області ОСОБА_6 , який просив апеляцію залишити без задоволення а ухвалу суду без змін, перевіривши та дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за наступних підстав.
Так, згідно ч. 1 ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.
Згідно ч. 2 ст. 6 КВК України ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально- нормативного життя в суспільстві.
Згідно ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
З матеріалів справи, вбачається, що ОСОБА_7 відбула 3/4 строку покарання, проте суд першої інстанції, прийшов до правильної думки, що у клопотанні не надано конкретних переконливих даних про те, що процес виправлення ОСОБА_7 досяг тієї стадії, на якій її може бути звільнено умовно-достроково від відбування покарання.
Так, з характеристики ОСОБА_7 , вбачається, що остання, засуджена за вчинення злочину, який відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, при обтяжуючих обставинах. При цьому, схильність ОСОБА_7 до торгівлі людьми, зокрема - власною дитиною, з метою особистого збагачення, свідчить про її негативне ставлення до охоронюваних законом волі честі та гідності кожної людини. В даному випадку, у своїй сукупності, вищевикладене утворює ризик подальшого скоєння засудженою кримінальних правопорушень у разі УДЗ від відбування покарання. Разом з тим, як вбачається з характеристики засудженої, ОСОБА_7 за час відбування покарання в умовах установ виконання покарань, одного разу притягувалась до дисциплінарної відповідальності за порушення режиму утримання, за що мала стягнення (17.02.2016р.), яке станом на теперішній час являється діючим, що свідчить про відсутність бажання у ОСОБА_7 зазнавати позитивних змін. При цьому, наявні у ОСОБА_7 заохочення в період відбування покарання в умовах ЧВК УДПСУ з Одеській області (№ 74), свідчать виключно про ставлення останньої до конкретної ситуації, у визначений нею самою проміжок часу, а не про перевиховання особи в цілому. Крім того, за вироком суду від 13.12.2010 року, ОСОБА_7 має несплачений цивільний позов у сумі 1213,64 гривень. Крім того по прибуттю до ЧВК УДПСУ в Одеській області (№ 74) ОСОБА_7 була працевлаштована в швейному цеху щвачкою-ручником, при цьому, до роботи ставилась несумлінно, бажання освоїти професію швачки не виявляла, мала низькі виробничі показники, і лише після проведення профілактичних бесід ОСОБА_7 почала покращувати свої виробничі показники. Така поведінка засудженої ОСОБА_7 , на переконання колегії суддів, не може бути підставою для УДЗ особи від подальшого відбування покарання, оскільки лише перебуваючи під пильним, контролем з боку працівників установи виконання покарань, поведінка ОСОБА_7 зазнає позитивних змін.
У зв`язку з чим, на думку колегії суддів, суд першої інстанції, прийшов до правильного висновку, що звільнення ОСОБА_7 від покарання, умовно-достроково не буде гарантувати цілі покарання як кара, тобто не буде відповідати засадам призначення покарання, визначеним ст.ст. 50, 65 КК України.
З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду є законною та мотивованою, а тому вона не підлягає скасуванню чи зміні.
Керуючись: ст.ст. 407, 409 КПК України, колегія суддів, -
УХВАЛИЛА:
апеляційну скаргу засудженої ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 05 травня 2016р., якою відмовлено у задоволенні клопотання засудженої ОСОБА_7 про умовно дострокове звільнення від відбування покарання, за вироком Шевченківського районного суду м. Чернівці від 13.12.2010р. без змін.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4
(підпис) (підпис) (підпис)

Копія вірна.

Суддя апеляційного суду ОСОБА_2