ВИРОК
іменем України
2015 року грудня місяця 31 дня Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

секретаря судового засідання - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпропетровська кримінальне провадження №0005200 від 25 листопада 2014 року відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Першотравенськ Дніпропетровської області, українця, гр. України, з середньою освітою, неодруженого, проживаючого та зареєстрованого: АДРЕСА_1 , непрацюючого, раніше судимого:

07.10.2011 року Першотравенським міським судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.190 КК України до примусових заходів виховного характеру до неповнолітнього;

06.12.2012 року Першотравенським міським судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.190 КК України припинено на підставі примирення винного з потерпілим;

11.04.2013 року Першотравенським міським судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.190 КК України до громадських робіт строком на 120 годин;

25.10.2013 року Першотравенським міським судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.190 КК України до штрафу в сумі 1700 гривень;

19.12.2013 року Петропавлівським районним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки;

21.05.2014 року Першотравенським міським судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.190 КК України до 3 років 1 день позбавлення волі;

18 вересня 2014 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська на підставі ЗУ «Про амністію у 2014 році» скорочено наполовину не відбуту частину покарання за вироком Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 21 травня 2014 року,-

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України,

за участю прокурора - ОСОБА_4

адвоката - ОСОБА_5

обвинуваченого - ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_3 в травні місяці 2012 року, більш точнішу дату та час в ході досудового слідства встановити не виявилось можливим, керуючись єдиним умислом на заволодіння чужим майном, шляхом обману та зловживання довірою, під приводом надання йому у борг ювелірних виробів, діючи з прямим умислом, із корисливих мотивів, знаходячись у приміщені кафе «Кампус» ТРЦ «Мост Сіті Центр», розташованого по вул. Глінки 2 у м. Дніпропетровську, зустрівся з раніше йому знайомим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . В ході спілкування ОСОБА_3 ввів потерпілого ОСОБА_6 в оману про істинність своїх намірів, не повідомляючи останнього про свій злочинний намір, та попросив останнього надати йому у борг золотий ланцюжок 585 проби, сплетіння «панцирне», вагою 4,95г., пообіцявши повернути його найближчим часом. ОСОБА_6 , будучи введеним в оману злочинними діями ОСОБА_3 , і не сумніваючись в щирості намірів останнього, погодився на його пропозицію та передав належний йому золотий ланцюжок 585 проби, сплетіння «панцирне», вагою 4,95 г., вартістю 2673 грн. 00 коп.

Після чого ОСОБА_3 , продовжуючи реалізовувати свій єдиний умисел на заволодіння чужим майном, шляхом обману та зловживання довірою, під приводом надання йому у борг ювелірних виробів, діючи з прямим умислом, із корисливих мотивів в той же день, більш точнішу дату та час в ході досудового слідства встановити не виявилось можливим, прибув разом з ОСОБА_7 до вказаного їм місця, яке розташоване на ж/м Сонячний в м. Дніпропетровську, точного місця встановити не надалося можливим, де ввів потерпілого ОСОБА_7 в оману про істинність своїх намірів, не повідомляючи останнього про свій злочинний намір, та попросив останнього надати йому у борг золотий ланцюжок 585 проби, сплетіння «бісмарк» вагою 4,15г., пообіцявши повернути його найближчим часом. ОСОБА_7 , будучи введеним в оману злочинними діями ОСОБА_3 , і не сумніваючись в щирості намірів останнього, погодився на його пропозицію та передав належний йому золотий ланцюжок 585 проби, сплетіння «бісмарк», вагою 4,15 г. вартістю 2247 грн. 00 коп. Після чого ОСОБА_3 з місця вчинення злочину зник, заволодівши чужим майном, яким розпорядився в подальшому на власний розсуд, чим заподіяв матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_6 на суму 2673 грн. 00 коп. та потерпілому ОСОБА_7 на суму 2247 грн. 00 коп., а всього на загальну суму 4920 грн. 00 коп., що на момент вчинення злочину складає 9,17 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, визнав повністю та пояснив, що в началі 2012 року він проживав з ОСОБА_8 , з яким на двох знимали квартиру за адресою: АДРЕСА_2 . У травні 2012 року у нього з ОСОБА_8 виникли матеріальні труднощі з оплатою квартири. Він вирішив якимось чином знайти гроші, оскільки у батьків позичити не міг тому, що між ними склались погані стосунки і у нього виник намір на заволодіння золотими ланцюжками, які перебували у його знайомих. Він звернувся до свого знайомого ОСОБА_7 і попросив у нього золоті ланцюжки на кілька годин. Через деякий час він приїхав до ОСОБА_7 в ТЦ «Мост Сіті Центр», розташований по вул. Глінки 2 у Дніпропетровську, де він познайомив його зі своїм другом ОСОБА_6 , у якого він також попросив золотий ланцюжок на кілька годин. Взяв золоті ланцюжки, він поїхали до дому на ж/м Сонячний. Він відключив свій мобільний телефон. У зв`язку з тим, що йому були потрібні кошти, він дані ланцюжки заклав у ломбард на паспорт свого знайомого ОСОБА_8 , за яки отримав грошові кошти в розмірі близько 2000 гривень, які витратив на свої потреби. У скоєному щиросердно кається. Злочин скоїв через відсутність грошових коштів. На теперішній час він повністю відшкодував заподіяну шкоду ОСОБА_9 та частково відшкодував ОСОБА_6 .

Суд вважає, що винуватість ОСОБА_3 в межах пред*явленного обвинувачення, крім визнання ним своєї провини, підтверджується дослідженими під час судового розгляду доказами:

- висновком експерта № 4963-15 від 16.10.2015року, згідно якого ринкова вартість станом на травень 2012 року золотого ланцюжка 585 проби, сплетіння ноно/бісмарк вагою 4,15 грамів становить 2 241 грн. ( дві тисячі двісті сорок одна грн.);

висновком експерта № 4964-15 від 16.10.2015року, згідно якого ринкова вартість станом на травень 2012 року золотого ланцюжка 585 проби, сплетіння панцирне вагою 4,95 грамів становить 2 673 грн. ( дві тисячі шістсот сімдесят три грн.);

- протоколом одночасного допиту від 28 жовтня 2015 року між ОСОБА_3 та свідком ОСОБА_10 , у ході якого свідок ОСОБА_10 дав пояснення по обставинам скоєння злочину ОСОБА_3 ;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 23.09.2015 року за участю потерпілого ОСОБА_6 , який впізнав обвинуваченого ОСОБА_3 , як особу, яка скоїла злочин відносно нього;

- довідкою з ломбарда «Фараон» про те, що 16.05.2012 року ОСОБА_11 заклав ланцюжок із золота 585 проби, вагою 4,15гр. та ланцюжок із золота 585 проби, вагою 4,98гр. за які отримав кошти в сумі 1941 гривня.

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 190 КК України, як такі, що виразилися у заволодінні чужим майном, шляхом обману та зловживанням довірою (шахрайство).

Потерпілим ОСОБА_6 заявлений цивільний позов про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_3 матеріальної шкоди в сумі 8190 гривень та моральної шкоди в сумі 4095 гривень, спричинених в результаті злочину, якій він підтримав в повному обсязі показав, що матеріальна шкода складається із вартості золотого ланцюжка на жовтень 2015 року, коли він в ювелірних крамницях проглядав та прицінювався к золотому ланцюжку, яким заволодів обвинувачений ОСОБА_3 , а моральна шкода складається в душевних переживаннях, пов`язаних з утратою подарунка батьків.

Обвинувачений ОСОБА_3 позовні вимоги про відшкодування матеріальної шкоди визнав частково на суму вартості золотого ланцюжка згідно висновку товарознавчої експертизи, моральну шкоду також визнав частково на суму 1000гривень.

Суд вважає, що позовні вимоги потерпілого ОСОБА_6 про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_3 матеріальної шкоди та моральної шкоди, вчинених в результаті злочину підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного.

Згідно з вимог ст.ст.16, 1166 ЦК України, відповідно до ст.ст. 127-129 КПК України позовні вимоги про відшкодування заподіяної матеріальної шкоди від злочину підлягають задоволенню за умови їх обгрунтованності та на підставі досліджених в судовому засіданні доказів.

Згідно висновку судово - товарознавчої експертизи №4964-15 від 16.10.2015 року ринкова вартість станом на травень 2012 року ( на час скоєння злочину ОСОБА_3 ) золотого ланцюжка 585 проби, сплетіння «панцирне» вагою 4,95 гр., який належав потерпілому ОСОБА_6 , становить 2763 гривні. В зв`язку з чим, суд вважає, що вище вказана сума висновку експерта, як досліджений доказ в суді, і підлягає стягненню в рахунок відшкодування матеріальної шкоди потерпілому ОСОБА_6 ,, оскільки ніяких інших доказів потерпілим суду не надано та вказана сума збитку вартості золотого ланцюжка пред`явлена в обвинувачені ОСОБА_3 , який заволодів золотим ланцюжком ОСОБА_6 (межа пред`явленого обвинувачення).

Згідно ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Така шкода, виходячи з п. 1 і п. 2 ч. 2 ст. 23 ЦК України може проявлятися у фізичному болі та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я та у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Згідно ч. 4 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Фізична особа, дією або бездіяльністю якої порушено особисте немайнове право фізичної особи, зобов`язана вчинити необхідні дії для його негайного відновлення (ч. 1 ст. 276 ЦК України). Якщо дії, необхідні для негайного поновлення порушеного особистого немайнового права фізичної особи, не учиняються, суд може постановити рішення про відновлення порушеного права, а також про відшкодування моральної шкоди, завданої його порушенням (ч. 2 ст. 276, ст. 280 ЦК України).

Частиною 1 ст. 1167 ЦК України встановлено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її заподіяла, за наявності її вини.

Суд приходить до висновку про наявність у потерпілого ОСОБА_6 моральних переживань, потрясінь, що негативно позначилося на його моральному стані.

У зв`язку з характером і глибиною душевних, емоційних, моральних страждань, які переніс потерпілий, їх тривалістю, негативних змін в його життєвих стосунках, грунтуючись на принципах розумності і справедливості, суд вважає, що заявлена ??сума 4095 гривень як відшкодування моральної шкоди явно завишена і з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь потерпілого ОСОБА_6 підлягає стягненню сума у розмірі 1000 гривень.

В задоволенні позову в іншій частині слід відмовити.

Призначаючи вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Так, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим ОСОБА_3 умисного злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до невеликої тяжкості, дані про обвинуваченого ОСОБА_3 , який раніше скоював злочини, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується задовільно, матеріальна шкода потерпілому ОСОБА_12 відшкодована в повному обсязі, потерпілому ОСОБА_6 частково.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд визнає: вчинення злочину неповнолітнім, його повне визнання вини, щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Враховуюче вищевикладене, суд вважає за можливе призначити йому покарання, передбачене санкцією статті обвинувачення у виді громадських робіт згідно ст. 56 КК України.

Це покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обгрунтованності та індивідуалізації буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення нових злочинів.

По даній кримінальній справі були проведені дві судово товорознавчі експертизи у Науково-дослідному інституті судових експертиз, вартість яких складає: 92 гривні 40 копійок та 92 гривні 40 копійок.

Згідно ст.124 КПК України, суд вважає можливим стягнути з ОСОБА_3 на користь держави затрати на проведення товарознавчих експертиз в сумі 184 гривні 80 копійок.

Керуючись ст. ст. 369, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд -
УХВАЛИВ :
ОСОБА_3 визнати винуватим у пред*явленому обвинуваченні у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст.190 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 150 (сто пятдесят) годин.

Позовну заяву потерпілого ОСОБА_6 про стягнення з ОСОБА_3 матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 2673 гривні та в рахунок відшкодування моральної шкоди 1000 гривень, а всього 3673 гривні.

В задоволенні позовної заяви потерпілого ОСОБА_6 в іншій частині відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави затрати на проведення товарознавчих експертиз в сумі 184 гривні 80 копійок.

На вирок суду можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення до судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, потерпілому та прокурору.

Суддя: