АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 листопада 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 20 жовтня 2016 року,
в с т а н о в и л а:
Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 20 жовтня 2016 року ОСОБА_5 повернуто його скаргу на бездіяльність заступника керівника Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_6 та начальника СВ управління поліції в Шевченківському районі ГУ НП у м. Києві ОСОБА_7 , яка полягає у невнесенні відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
В обґрунтування прийнятого рішення слідчий суддя в ухвалі вказав, що скарга подана з пропуском строку, передбаченого ч. 1 ст. 304 КПК України, а поважних причин для його поновлення за клопотанням ОСОБА_5 слідчим суддею не встановлено, що є підставою для повернення скарги, відповідно до положень ст. 304 КПК України.
Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій, вважаючи ухвалу слідчого судді такою, що не відповідає нормам чинного законодавства та обставинам справи, просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою поновити строк для оскарження бездіяльності заступника керівника Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_6 та начальника СВ управління поліції в Шевченківському районі ГУ НП у м. Києві ОСОБА_7 , та визнати протиправними діяння (бездіяльність) заступника керівника Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_6 та начальника СВ управління поліції в Шевченківському __________________________________________
Справа №11-сс/796/3945/2016 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_8
Категорія: ст. 304 КПК України Доповідач ОСОБА_1
районі ГУ НП у м. Києві ОСОБА_7 .
В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 15.03.2016 року ним було відправлено звернення до Київської місцевої прокуратури №10 щодо нанесення йому істотної шкоди у зв`язку із службовою недбалістю та свідомою відмовою від виконання рішення Надвірнянського районного суду від 15.10.2015 року уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (ліквідатора) ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» ОСОБА_9 та внесення відповідних відомостей у Єдиний реєстр досудових розслідувань, яке, відповідно до листа заступника керівника Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_6 від 25.03.2016 року, було направлено начальнику СВ управління поліції в Шевченківському районі ГУ НП у м. Києві ОСОБА_7 для розгляду по суті та організації перевірки звернення. В подальшому, у червні 2016 року він повторно надіслав листа до Київської місцевої прокуратури №10 про стан перевірки його звернення, на що отримав лист, який був ідентичним до листа від 25.03.2016 року, та став очікувати наслідків розгляду його звернення та прийняття по ньому належного процесуального рішення.
Проте, не отримавши в подальшому жодних відомостей щодо наслідків перевірки його звернення від 15.03.2016 року, він реалізував своє право на оскарження бездіяльності вищезазначених посадових осіб, але, слідчий суддя в своїй ухвалі, визнавши те, що його аргументи є підставою для оскарження бездіяльності даних посадових осіб, одночасно вказав, що вони не можуть бути підставою для поновлення строку на подання скарги. Однак, на думку апелянта, підставою для поновлення строків також може бути визнано й об`єктивні причини, внаслідок яких особа не змогла вчасно реалізувати своє право на подання скарги, що мало місце в ситуації, яка склалася відносно його звернення, оскільки, отримуючи відповідні листи про направлення його заяви до начальника СВ управління поліції в Шевченківському районі ГУ НП у м. Києві, вважав, що в такий спосіб здійснюється розслідування вказаних ним фактів, а не отримавши таких в подальшому і звернувся до суду зі скаргою.
Будучи повідомленим про дату, час та місце апеляційного розгляду шляхом надіслання судової повістки поштовим зв`язком, за відсутності інших засобів зв`язку, ОСОБА_5 до суду апеляційної інстанції не з`явився, про поважність причин своєї неявки суду не повідомив, а тому апеляційний суд, враховуючи те, що за змістом апеляційної скарги ОСОБА_5 висловив прохання про надіслання йому відповіді у строки, передбачені чинним кримінальним процесуальним законодавством України, на адресу його місця проживання, не вказуючи на бажання особисто приймати участь у судовому засіданні, та те, що його неявка не перешкоджає проведенню розгляду, вважає можливим розглянути апеляційну скаргу без його участі.
Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали провадження за скаргою та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні заявником, потерпілим, його представником чи законним представником може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Згідно ч. 1 ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 КПК України, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
В той же час, відповідно до ч. 2 ст. 304 КПК України, скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.
Разом з тим, пропущений із поважних причин процесуальний строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду, як це передбачено ч. 1 ст. 117 КПК України.
Як вбачається з матеріалів провадження за скаргою, 21 березня 2016 року уповноваженою особою Київської місцевої прокуратури №10 отримано заяву ОСОБА_5 , в якій він ставив питання про відкриття кримінального провадження та початок досудового розслідування за ст.ст. 367, 382 КК України щодо уповноваженої особи Фондом гарантування вкладів фізичних осіб (ліквідатора) ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» ОСОБА_9 , вбачаючи ознаки цих злочинів в її діях по ненаданню йому відповіді на його звернення щодо порядку отримання його коштів в розмірі 4535, 55 грн. та невиконанні рішення Надвірнянського районного суду від 15.10.2015 року про стягнення з ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на його користь вказаних коштів.
Згідно з приписами ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий або прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.
Оскільки ОСОБА_5 лише 10 жовтня 2016 року звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва зі скаргою на бездіяльність заступника керівника Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_6 та начальника СВ управління поліції в Шевченківському районі ГУ НП у м. Києві ОСОБА_7 , яка полягає у невнесенні відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, то слідчий суддя, зважаючи на положення ч. 1 ст. 214 ч. 1 ст. 304 КПК України, прийшов до правильного висновку, що скарга на бездіяльність слідчого, прокурора ОСОБА_5 подана з пропуском передбаченого законом строку на її оскарження.
При цьому слідчим суддею не знайдено підстав для поновлення ОСОБА_5 процесуального строку на оскарження бездіяльності слідчого, оскільки до таких не належать його посилання на неотримання внаслідок їх бездіяльності належних відомостей про стан перевірки його заяви та внесення відповідних даних до ЄРДР.
Таке рішення суду першої інстанції колегія суддів вважає законним та обґрунтованим і з ним погоджується, оскільки за змістом ст. 214, ч. 1 ст. 304 КПК України початок строку на оскарження бездіяльності слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, не пов`язується з часом отримання особою будь-якої інформації щодо наслідків розгляду її заяви, а зумовлений виключно часом подання такої заяви чи повідомлення.
Натомість, окрім часу фактичного отримання повідомлень Київської місцевої прокуратури №10 щодо спрямування заяви ОСОБА_5 про злочин до начальника СВ Управління поліції в Шевченківському району ГУ НП у м. Києві, останнього від 08.06.2016 року за №29р-16, інших об`єктивних причин, які завадили ОСОБА_5 протягом десяти днів, по спливу доби, хоча б від часу отримання таких повідомлень, оскаржити до суду бездіяльність слідчого, прокурора по невнесенню відповідних відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, ОСОБА_5 ні у скарзі, ні в апеляційній скарзі не наведено, а відтак, на переконання колегії суддів, слідчий суддя правильно повернув його скаргу за пропуском ним строку на оскарження такої бездіяльності слідчого, прокурора.
При цьому слід вказати й про те, що в даному випадку не спростовує правильність прийнятого слідчим суддею рішення щодо порушеного ОСОБА_5 у скарзі питання про поновлення строку на оскарження бездіяльності і його невизначеність щодо суб`єкта оскарження прокурор чи слідчий, бездіяльність якого по невнесенню відповідних відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про злочин ним оскаржується, при тому, що першочергового ОСОБА_5 звертався із заявою про злочин до прокурора.
Між тим, при поверненні ОСОБА_5 , скарги, він не лише не позбавлений можливості оскаржити бездіяльність по невнесенню відповідних відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про злочин, подавши належним чином вмотивоване клопотання про поновлення строку на її оскарження, а й повторно звернутися із заявою, повідомленням про злочин в порядку ст. 214 КПК України, з наведенням достатніх посилань на наявність підстав для початку досудового розслідування, зокрема - обставини, час, місце, мотиви, наслідки вчинення кримінального правопорушення, за ознаками відповідних злочинів, та, у разі невнесення по ній відомостей до ЄРДР, оскаржити бездіяльність слідчого чи прокурора в порядку ст. 303 КПК України з дотриманням строків, встановлених ч. 1 ст. 304 КПК України.
За викладеним, колегія суддів вважає, що ухвала винесена з додержанням вимог кримінального процесуального закону, і слідчим суддею обґрунтовано прийнято рішення про повернення скарги, а тому апеляційну скаргу ОСОБА_5 слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді - без змін.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 407 КПКУкраїни, колегія суддів,
апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 20 жовтня 2016 року, якою ОСОБА_5 повернуто його скаргу на бездіяльність заступника керівника Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_6 та начальника СВ управління поліції в Шевченківському районі ГУ НП у м. Києві ОСОБА_7 , яка полягає у невнесенні відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, - без змін.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

_________________ __________________ __________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3