АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/716/16 Справа № б/н Слідчий суддя - Суддя-доповідач - ОСОБА_1
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2016 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді доповідача ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

При секретарі ОСОБА_4

за участю:

прокурора ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

перекладача ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 червня 2016 року, якою відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сухумі Гульрипшського району республіки Абхазія, що не має зареєстрованого місця мешкання, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України,

задоволено частково клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, -

В С Т А Н О В И Л А:
В апеляційній скарзі прокурор порушує питання про скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді від 02.06.2016 р. в повному обсязі та про постановлення нової ухвали, якою обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 31.07.2016 року, з визначенням розміру застави у 200 мінімальних заробітних плат, що дорівнює 275.600, 00 грн.

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді було частково задоволене клопотання слідчого СВ Павлоградського ВП ГУ НП в Дніпропетровській області, застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою до 03:59 годин 30 червня 2016 року, розмір застави в порядку ч. 3 ст. 183 КПК України визначений у 25 мінімальних заробітних плат, що дорівнює 34.450, 00 грн.

Мотивуючи прийняте рішення, слідчий суддя зазначив, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, що підтверджується наданими матеріалами, а також що відносно цього підозрюваного існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, в тому числі ризики того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового слідства або суду, вчинити інші кримінальні правопорушення. Разом з тим, слідчий суддя зазначив, що застосування до підозрюваного запобіжного заходу строком на 60 днів є необґрунтованим та невиправданим, а тому застосування запобіжного заходу у виді тримання ОСОБА_6 під вартою до 30 червня 2016 року є достатнім.

Обґрунтовуючи вимоги своєї апеляційної скарги, прокурор зазначає, що вищезазначена ухвала слідчого судді є необґрунтованою та підлягає скасуванню через істотне порушення кримінального процесуального законодавства та невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження.

Вказує, що слідчим суддею при обранні запобіжного заходу ОСОБА_6 не було враховано достатньою мірою наявні щодо останнього ризики, а також не було вмотивовано своє рішення в частині обмеження строку тримання підозрюваного під вартою 30 днями. Також, на думку прокурора, визначений слідчим суддею розмір застави явно є занадто низьким для забезпечення належної поведінки ОСОБА_6 , а обсяг обов`язків, покладених на нього у разі внесення застави, є недостатнім.

Заслухавши суддю-доповідача; прокурора, що апеляційну скаргу підтримав з викладених у ній підстав; підозрюваного та його захисника, які проти задоволення апеляційної скарги заперечували; дослідивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, згідно п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України застосування запобіжного заходу є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1)існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;

2)потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;

3)може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою є винятковим і застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції при обрані запобіжного заходу ОСОБА_6 цих вимог закону дотримався.

Так, колегія суддів, з урахуванням визначених ст. 404 КПК України меж перегляду судом апеляційної інстанції, не вважає за доцільне вдаватися до детального обговорення обґрунтованості підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та наявності щодо нього ризиків з числа передбачених ст. 177 КПК України зважаючи на те, що ці обставини достатньою мірою підтверджуються наданими матеріалами та не оспорюються ані прокурором в апеляційній скарзі, ані стороною захисту.

Що стосується доводів апелянта про недостатню тривалість строку тримання підозрюваного під вартою, то з цим доводами не можна погодитися зважаючи на те, що стислість терміну, за збігом якого питання про доцільність тримання підозрюваного під вартою знову стане предметом судового розгляду, не може вважатися неправильною, оскільки узгоджується з положеннями Конституції України та загальними засадами кримінального провадження в частині забезпечення прав особи на захист, свободу та особисту недоторканість, доступ до правосуддя.

Крім того, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про те, що тримання ОСОБА_6 під вартою на протязі 60 днів є невиправданим. При цьому враховується, що останній підозрюється у вчиненні одного епізоду таємного заволодіння чужим майном, під час якого він був затриманий співробітниками поліції, а отже відсутні підстави вважати, що досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні, за умови його належної організації, не може бути закінчене на протязі одного місяця.

Посилання прокурора на недостатність розміру застави, визначеного оскаржуваною ухвалою слідчого судді, колегія суддів оцінює критично зважаючи на те, що згідно ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього. Відсутні будь-які об`єктивні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 має матеріальну можливість внести заставу у розмірі, на якому наполягає прокурор, - 275.000, 00 грн. Крім того, застава на час апеляційного розгляду не була внесена навіть у тому розмірі, що визначений слідчим суддею.

З урахуванням наведеного колегія суддів не вбачає достатніх підстав для задоволення апеляційної скарги.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 червня 2016 року, якою відносно ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3