Справа № 438/86/15-к
Номер провадження 1-кп/438/10/2016
В И Р О К
Іменем України
11 травня 2016 року Бориславський міський суд Львівської області

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бориславі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000676 від 15 листопада 2014 року на підставі обвинувального акту

стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Борислава Львівської області, проживає за адресою АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, на утриманні мама ОСОБА_4 , інвалід 1 групи, в порядку ст.89 КК України являється особою, що не має судимості,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України,

за участі сторін судового провадження прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_3 та захисника ОСОБА_6 , -

в с т а н о в и в :
Стороною обвинувачення ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, а саме незаконному зберіганні наркотичного засобу без мети збуту.

Відповідно до обвинувального акту у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 , внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000676 від 15 листопада 2014 року, досудовим розслідуванням встановлено, що 14 листопада 2014 року о 12 годині під час обшуку житла та іншого володіння ОСОБА_3 працівниками Бориславського МВ ГУ МВС України у Львівській області у приміщені квартири АДРЕСА_2 виявлено та вилучено чотири пластикові пляшки ємкістю 1,5 літра та одну пластикову пляшку ємкістю 2 літра частково наповнену рідиною темно-коричневого кольору, які згідно висновку експерта №3/1405 від 02 грудня 2014 року містить концентрат з макової соломи (екстракційний опій), який відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено. Загальна маса концентрату з макової соломи (екстракційного опію) в перерахунку на суху речовину становить 0,71 грам.

Дії ОСОБА_3 , стороною обвинувачення кваліфіковано за ч.1 ст. 309 КК України, як незаконне зберігання наркотичного засобу без мети збуту.

Суд, дослідивши надані стороною обвинувачення та стороною захисту докази, приходить до переконання, що висунуте стосовно ОСОБА_3 обвинувачення не знайшло свого підтвердження у судовому розгляді.

Обвинувачений ОСОБА_3 у межах пред`явленого обвинувачення винним себе не визнав, надав суду показання проте, що проживає разом із престарілою мамою, інвалідом 1 групи за адресою АДРЕСА_1 . Мати обвинуваченого, після перенесених ряду захворювань, практично не бачить. Після перенесеного інсульту 27 листопада 2014 року, мати не ходить та потребує стороннього догляду. Сам обвинувачений перебуває на обліку у психіатричному кабінеті ЦМЛ м.Борислава з наявними хворобливими розладами психічної діяльності. Разом з ними у квартирі проживав його покійний брат ОСОБА_7 , який вживав ін`єкційні наркотики.

14 листопада 2014 року зранку перебував на роботі в смт.Східниці. Ближче до обіду до обвинуваченого передзвонили працівники міліції та повідомили, що в його квартирі були знайдені наркотичні засоби та вимагали, щоб обвинувачений негайно приїхав додому. За 3-4 години обвинувачений добрався додому. У квартирі знаходились три працівники міліції, його мати та можливо поняті. У вітальній кімнаті на столі знаходився опечатаний поліетиленовий пакет. Обвинувачений розписався у протоколі обшуку.

Вини у пред`явленому обвинуваченні щодо зберігання наркотичних засобів не визнає. Наркотичних засобів не вживає. Виявлені та вилучені під час обшуку в його квартирі п`ять пластикових пляшок з частково наповненими наркотичними засобами швидше за все належали покійному брату обвинуваченого, який був наркозалежним та помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Про наявність у квартирі наркотичних засобів обвинуваченому нічого не було відомо, у противному випадку просто позбувся останніх. Сам обвинувачений наркотичних засобів не вживає та не перебуває на обліку у наркологічному диспансері.

Твердження сторони обвинувачення про спростовання показів обвинуваченого в частині приналежності наркотичних засобів покійному брату, який помер у 2013 році, оскільки наркотичні засоби знаходились у пластикових пляшках з-під мінеральної води з датою розливу «2014 р.», обвинувачений оспорити не може через те, що йому не відомо звідки в його квартирі взялись вищезгадані пляшки з наркотичними засобами. Нічого з цього приводу не може пояснити і його мама.

Вважає себе невинуватим, просить винести відносно нього виправдувальний вирок.

Аналізуючи показання обвинуваченого, суд визнає їх достовірними, оскільки вони узгоджуються з показаннями свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , допитаними під час судового розгляду.

Зокрема свідок ОСОБА_8 показав, що працював о/у СКР Бориславського МВ ГУ МВС України у Львівській області. 14 лютого 2014 року слідчою СВ ОСОБА_12 разом із свідком та о/у СКР цього ж відділу міліції ОСОБА_9 було проведено обшук житла обвинуваченого ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_1 . Під час проведення обшуку було виявлено та вилучено п`ять пластикових пляшок, які частково наповнені рідиною темно коричневого кольору із різким запахом ацетону. Одна пляшка була виявлена, на думку свідка, на балконі квартири. Решта чотири у дивані кухонного кутка. Обшук було розпочато у відсутності обвинуваченого ОСОБА_3 , але у присутності його матері та понятих. Виявлені пляшки були поміщені в поліетиленовий пакет, були опечатані та вилучені.

Свідок ОСОБА_9 надав суду аналогічні покази показам свідка ОСОБА_8 .

Свідок ОСОБА_11 показала суду, що обвинувачений ОСОБА_3 є її сусідом. Свідок періодично на той час заходила на квартиру обвинуваченого та допомагала матері обвинуваченого, яка є інвалідом 1 групи. Працівниками міліції свідок була залучена в якості понятої під час проведення обшуку у квартирі обвинуваченого ОСОБА_3 . Обшук проводився у відсутності обвинуваченого; була присутня лише його мама. Під час проведення обшуку було виявлено чотири 1,5-ра та та одна 2-х літрова пластикові пляшки частково наповнені рідиною темно коричневого кольору. Чотири 1,5-ра літрові пляшки були виявлені працівником міліції в дивані кухонного кутна, розміщено на кухні квартири, а 2-х літрова пляшка на балконі квартири. Після чого працівники виявлені пляшки упакували та опечатали біркою, на якій поставила свій підпис свідок. Лише після того появився у квартирі обвинувачений ОСОБА_3 , який з його слів був на роботі.

Свідок категорично стверджує, що не було присутня в якості понятої на проведенні слідчої дії огляду предметів, яка була проведена під час досудового розслідування «04» січня 2015 року. Свого підпису на протоколі огляду предметів не ставила, як не ставила свого підпису на бірці, представленої судом для огляду.

Аналогічні покази суду показам свідка ОСОБА_11 надала свідок ОСОБА_13 про те, що була присутня в якості понятої під проведення обшуку житла обвинуваченого. Свідок ОСОБА_13 також категорично заперечила свою присутність в якості понятої під час огляду предметів, відповідно до протоколу огляду предметів від «04» січня 2015 року. Заперечила свій підпис на протоколі слідчої дії, а також на бірці, представленої судом для огляду.

Із показів суду свідка ОСОБА_12 вбачається, що остання здійснювала досудове розслідування кримінального провадження стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 «04» січня 2015 року проводила слідчу дію огляд предметів, зокрема п`яти полімерних пляшках із вмістом в кожній рідини темно коричнево-зеленого кольору наркотичних засобів, відповідно до висновку експерта в присутності понятих ОСОБА_13 та ОСОБА_11 . Чому поняті показали суду про те, що дана слідча дія проводилась у їх відсутність пояснити не може.

Показання свідка ОСОБА_12 суд оцінює як неналежний доказ, оскільки фактичний зміст показань свідка не підтверджує існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Судом також були досліджені надані стороною обвинувачення докази на підтвердження інкримінованого ОСОБА_3 обвинувачення.

Зокрема, згідно протоколу обшуку від «14» листопада 2014 року підтверджено фактичні дані про наявність на час проведення обшуку речей, які не є предметом цього кримінального провадження та п`ять пляшок пластикових бутилок ємкістю 1.5 л 4 шт, 2л 1 шт. із частково наповненою рідиною темно-коричневого кольору з різким запахом ацетону.

Далі, відповідно до висновку експерта за №3/1405 від 02.12.2014 встановлено, що рідина темно-коричнево-зеленого кольору, яка знаходиться в п`ятьох полімерних пляшках, містить концентрат з макової соломи (екстракційний опій), який відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено. Загальна маса концентрату з макової соломи (екстракційного опію) в перерахунку на суху речовину становить 0,71 грам.

Дані постанови про визнання предмета як речового доказу та передачу його на зберігання.

Крім цього, відповідно до протоколу огляду предметів від «04» січня 2015 року проведеного під час досудового розслідування слідчим в присутності понятих, як зазначено у протоколі огляду предметів, оглянуто п`ять полімерних пляшок, в кожній з яких міститься рідина темно-коричнево-зеленого кольору із специфічним запахом органічного розчинника. Рідина темно-коричнево-зеленого кольору, яка знаходиться в п`ятьох полімерних пляшках, містить концентрат з макової соломи (екстракційний опій), який відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено. Загальна маса концентрату з макової соломи (екстракційного опію) в перерахунку на суху речовину становить 0,71 грам. При огляді цілісність бірки не порушувалась. Виявлене під час огляду вилучено.

Крім цього, ОСОБА_3 , відповідно до висновку судово-психіатричного експерта №6 від «14» січня 2015 року, в даний час хворобливих розладів психічної діяльності не виявляє, а виявляє ознаки резидуальної шизофренії з наростаючим дефектом в емоційно вольовій сфері, які в нього не виражені та не досягають рівня хронічного психічного захворювання чи недоумства, а тому не позбавляють його можливості усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

В період інкримінованого діяння ОСОБА_3 також хронічним захворюванням чи недоумством не страждав та не виявляв ознак тимчасового чи будь-якого іншого хворобливого розладу психічної діяльності, а виявляв ознаки резидуальної шизофренії з наростаючим дефектом в емоційно-вольовій сфері, які в нього хоча і не досягають рівня хворобливих розладів, однак значною мірою впливали на достатнє розуміння ним ситуації правопорушення, власного місця та ролі в цій ситуації, а емоційно вольові розлади привели до порушення контролю діяльності і здатності регулювати свою поведінку, а тому за своїм психічним станом ОСОБА_3 в період інкримінованих міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, однак не в повній мірі.

Аналізуючи вищенаведені докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Як вбачається із обвинувального акту, який надійшов до суду для розгляду, ОСОБА_3 обвинувачується у незаконному зберіганні наркотичних засобів без мети збуту, чим вчинив кримінальне правопорушення, ознаки якого передбачені ч.1 ст.309 КК України.

Заслухавши показання обвинуваченого та свідків, думку прокурора та захисника, вивчивши обвинувальний акт, дослідивши документи, надані стороною обвинувачення, які містяться в матеріалах кримінального провадження № 0000676 та речові докази, суд приходить до висновку, що стороною обвинувачення не доведено винність ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України виходячи з наступного.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; 6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення.

Під час судового розгляду, стороною обвинувачення не надано будь-яких доказів того, що саме ОСОБА_3 незаконно зберігав у приміщенні квартири АДРЕСА_2 наркотичні засоби.

Аналізуючи досліджені, надані стороною обвинувачення, докази на підтвердження інкримінованого ОСОБА_3 обвинувачення суд звертає увагу на наступне.

Так, відповідно до протоколу обшуку від «14» листопада 2014 року було виявлено в тому числі п`ять пляшок пластикових бутилок ємкістю 1.5 л 4 шт, 2л 1 шт. із частково наповненою рідиною темно-коричневого кольору з різким запахом ацетону. Обшук проведено в період з «12» год «00» до «13» год. «40» хв.

Однак , вказані фактичні дані , самі по собі, не підтверджують подію кримінального правопорушення , що підлягає доказуванню у кримінальному провадженні ( час, місце, спосіб , тощо). Тобто, факт виявлення у квартирі наркотичних засобів, сам по собі, безперечно не свідчить про їх належність ОСОБА_3 зважаючи на те, як зазначено нижче, що їх було вилучено з порушенням кримінального процесуального закону із квартири, де проживає також і мати обвинуваченого - інвалід 1 групи.

Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 надав покази проте, що не зберігав за місцем проживання наркотичні засоби. Не був присутнім з початку проведення обшуку, оскільки перебував на роботі в іншому населеному пункті. Появився у свої квартирі коли обшук фактично було завершено, побачив лише що у вітальній кімнаті на столі знаходився опечатаний поліетиленовий пакет.

Зазначені обставини підтвердили під час судового розгляду, свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_13 , залучені в якості понятих під час проведення обшуку та свідки ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , які на той час були о/у СКР Бориславського МВ ГУ МВС України у Львівській області та приймали участь у проведенні обшуку.

Відповідно до змісту протоколу обшуку від «14» листопада 2014 року, який було досліджено під час судового розгляду «..пред`явив гр-ну ОСОБА_3 АДРЕСА_1 ухвалу слідчого судді про проведення обшуку. Копію ухвали слідчого судді про проведення обшуку отримав ОСОБА_3 (підпис). Запропонував видати зазначені в ухвалі наркотичні засоби, засоби мобільного зв`язку, грошові кошти на що ОСОБА_3 заявив, що речей зазначених в ухвалі немає.

Доказ визнається допустимим, відповідно до ч. 1 ст. 86 КПК України, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Частина друга цієї статті Кодексу визначає, що процесуальними джерелами доказів, в тому числі, є документи.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 99 КПК України, документом є складений в порядку передбаченому цим Кодексом, протокол процесуальної дії.

Частина третя статті 104 КПК України, встановлює обов`язкові складові протоколу, де вступна частина повинна містити відомості, в тому числі, про всіх осіб, які присутні під час проведення процесуальної дії (прізвища, імена, по-батькові, дати народження, місця проживання).

Крім того, відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 104 КПК України, описова частина протоколу повинна містити послідовність дій та отримані в результаті процесуальної дії відомості важливі для цього кримінального провадження, в тому числі виявлені та/або надані речі і документи.

Як вбачається з вищезгаданого протоколу обшуку, дану процесуальну дію проводив слідчий СВ Бориславського МВ ГУ МВС України у Л/о ОСОБА_12 в присутності понятих ОСОБА_13 та ОСОБА_11 . Натомість, як вбачається зі змісту даного протоколу, під час обшуку був присутній обвинувачений ОСОБА_3 , який згідно показів останнього та свідків, в тому числі працівників міліції, появився фактично після завершення проведення обшуку. Із показань обвинуваченого та свідків вбачається, що обшук проводився в присутності матері обвинуваченого - ОСОБА_4 , інваліда 1 групи, яка за показами обвинуваченого не бачить. В даному протоколі не зазначено відомості про власника (користувача) приміщення де проводився обшук. При цьому, як вбачається з показань свідків, в тому числі працівників міліції та обвинуваченого, під час проведення даної процесуальної дії, також були присутні ці самі працівники міліції, відомості про яких в протоколі не відображено.

В даному протоколі слідчої дії не зазначено в якому приміщенні проводився обшук, зазначено які предмети виявлено, проте не зазначено, які саме предмети було вилучено відповідно до протоколу обшуку від «14» листопада 2014 року.

В даному документі не міститься даних про послідовність дій, конкретного місця виявлення п`яти пластикових пляшок із вмістом рідини темно-коричневого кольору, яка відповідно до висновку експерта містить концентрат з макової соломи (екстракційний опій), який відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено.

Дані протиріччя не можуть бути усунуті судом шляхом допиту свідків та перевірки інших доказів у справі, відповідно суд приходить до висновку що вищезазначений доказ не може бути покладений в основу обвинувального вироку, як доказ вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 КПК України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом, наданий стороною обвинувачення та досліджений під час судового розгляду протокол обшуку від «14» листопада 2014 року, отриманий з порушенням порядку, встановленого ст.104 КПК України, суд визнає даний доказ недопустимим.

Відповідно до ч.2 ст. 86 КПК України, суд не може посилатись на недопустимий доказ при ухваленні судового рішення.

З огляду на вищезазначене на підставі ст..89 КПК України суд визнає недопустимим доказом по даному кримінальному провадженню протокол обшуку від «14» листопада 2014 року.

А відтак, всі інші докази, які є похідними від протоколу обшуку, також не можуть бути визнані належними та допустимими і покладені в основу обвинувального вироку.

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 3 КПК, з моменту повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення розпочинається стадія кримінального провадження притягнення до кримінальної відповідальності, ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення за ч.1 ст.309 КК України «12» січня 2015 року.

З наданих стороною обвинувачення постанови про призначення хімічної експертизи від «17» листопада 2014 року вбачається, що ОСОБА_3 на час винесення вказаної постанови не мав статус підозрюваного, а тому не ознайомлений з постановою, що є порушенням його права на захист.

Висновок експерта за №3/1405 від 02.12.2014 згідно якого встановлено, що рідина темно-коричнево-зеленого кольору, яка знаходиться в п`ятьох полімерних пляшках, містить концентрат з макової соломи (екстракційний опій), який відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено. Загальна маса концентрату з макової соломи (екстракційного опію) в перерахунку на суху речовину становить 0,71 грам є недопустимим доказом виходячи з того, що відповідно до ч.5 ст.101 КПК України - висновок експерта не може ґрунтуватися на доказах, які визнані судом недопустимими.

З аналогічних підстав суд визнає недопустимим доказом - протокол огляду предметів від «04» січня 2015 року, проведеного під час досудового розслідування. Із змісту зазначеного протоколу вбачається, що слідчим СВ Бориславського МВ ГУ МВС України в приміщенні службового кабінету в присутності понятих оглянуто п`ять полімерних пляшок, в кожній з яких міститься рідина темно-коричнево-зеленого кольору із специфічним запахом органічного розчинника. Рідина темно-коричнево-зеленого кольору, яка знаходиться в п`ятьох полімерних пляшках, містить концентрат з макової соломи (екстракційний опій), який відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено. Загальна маса концентрату з макової соломи (екстракційного опію) в перерахунку на суху речовину становить 0,71 грам. При огляді цілісність бірки не порушувалась. Виявлене під час огляду вилучено.

Крім цього, свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_13 категорично ствердили, що не були присутніми в якості понятих на проведенні слідчої дії огляду предметів, яка була проведена під час досудового розслідування «04» січня 2015 року. Свого підпису на протоколі огляду предметів не ставили, як не ставила свого підпису на бірці, представленої судом для огляду.

Зазначені обставини свідки підтвердили під час судового розгляду - огляду речових доказів судом.

Суд визнає показання свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_13 логічними, послідовними, оскільки вони не суперечать одне одному, а тому дані докази є належними і допустимими.

Аналізуючи під час судового розгляду докази, надані стороною обвинувачення, зокрема постанову про визнання предмету як речового доказу та передачу його на зберігання від «31» грудня 2014 року, відповідно якої «опечатаний поліетиленовий пакет, в якому міститься 4 пластикові пляшки ємкістю 1,5 л та 1 пляшка ємкістю 2 л частково наповнена рідиною темно-коричневого кольору, які згідно висновку експерта відносяться до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено ... визнано речовим доказом ..», а також протокол огляду предметів від «04» січня 2015 року, відповідно якого було проведено огляд п`яти полімерних пляшок, при цьому «При огляді цілісність бірки не порушувалась», суд приходить до висновку що огляд на досудовому розслідуванні проводився слідчим опечатаного полімерного пакета, а не безпосередньо п`яти пластикових пляшок із наркотичними засобами.

У відповідності зі ст. 87 КПК України, докази, отримані внаслідок істотного порушення прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, - є недопустимими. Підставою для визнання доказів недопустими є порушення права учасників кримінального провадження.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» від 1 листопада 1996 року, обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, а також на доказах, одержаних незаконним шляхом, оскільки це суперечить вимогам ст. 62 Конституції України.

Суд виходить з вимог статті 62 Конституції України та передбаченого у ній принципу презумпції невинуватості, згідно якого обвинувачення особи не може ґрунтуватись на припущеннях, якими у даній справі є твердження органів державного обвинувачення про те, що ОСОБА_3 року вчинив кримінальне правопорушення передбачене, ч.1 ст. 309 КК України, і що всі сумніви мають тлумачитися на користь таких осіб.

Такий обов`язок суду щодо забезпечення презумпції невинуватості і права на справедливий судовий розгляд, які передбачені ст. 62 Конституції України, поєднуються з такими ж положеннями ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 Конституції України, ратифікована 17 липня 1997 р. Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» (№ 475/97-ВР).

У пункті 1 ст. 1 цього Закону зазначено, що «Україна повністю визнає на своїй території дію статті 46 Конвенції щодо визнання обов`язковою і без укладення спеціальної угоди юрисдикцію Європейського Суду з прав людини в усіх питаннях, що стосуються тлумачення і застосування Конвенції».

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права».

Так, у справі «Barberа, Messegu and Jabardo v. Spain» від 6 грудня 1998 р. (п.146) Європейський Суд з прав людини встановив, що «принцип презумпції невинуватості вимагає, серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не розпочинали розгляд справи з упередженої думки, що підсудний вчинив злочин, який йому ставиться в вину; обов`язок доказування лежить на обвинуваченні, і будь-який сумнів має тлумачитися на користь підсудного. (Barberа, Messegu and Jabardo v. Spain, judgment of 6 December 1988, Series A no. 146, p. 33, § 77).

Суд, відповідно до ст. 94 КПК України, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням кожний доказ окремо з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, дійшов висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України не доведена.

Як вказують положення ст. 17 КПК України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Відповідно до ч. 1 п. 1 ст. 373 КПК України виправдувальний вирок ухвалюється в разі, якщо не доведено, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим. Згідно ч. 3 ст. 373 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення в ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

За наведених обставин, докази, на які посилається сторона обвинувачення, не були підтверджені безпосередньо у суді, в зв`язку з чим вони не можуть бути визнані достатніми для доведення обвинувачення, інкримінованого ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України.

Пунктом 1 статті 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачено таке: « 1. Кожен має право на справедливий … розгляд його справи … судом, …, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення …».

З урахуванням викладеного, отриманих безпосередньо в суді показань свідків, кожен з яких не надав об`єктивних, конкретних і неоспорюваних показів про вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, оцінюючи в сукупності досліджені під час судового розгляду докази, з точки зору достатності та взаємозв`язку і приймаючи до уваги, що інших доказів, які б беззаперечно доводили вину ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.309 КК України, надано не було, суд вважає, що пред`явлене ОСОБА_3 обвинувачення не доведене під час судового розгляду, а тому його необхідно виправдати у зв`язку з недоведеністю вчинення ним кримінального правопорушення.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Процесуальні витрати по справі за проведення експертизи у розмірі 307 гривень 45 копійок необхідно віднести за рахунок держави.

Долю речових доказів по даному провадженню слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Майно, на яке накладено арешт відсутнє.

Заходи забезпечення кримінального провадження до обвинуваченого не застосовувалися

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.373,374,376 КПК України, суд, -

у х в а л и в :
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Борислава Львівської області визнати невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України та виправдати у зв`язку з недоведеністю вчинення ним кримінального правопорушення.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався.

Процесуальні витрати за проведення експертизи у розмірі 307 гривень 45 копійок віднести за рахунок держави.

Речові докази по справі: рідина темно-коричнево-зеленого кольору, яка знаходиться в п`ятьох полімерних пляшках, містить концентрат з макової соломи (екстракційний опій), який відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено. Загальна маса концентрату з макової соломи (екстракційного опію) в перерахунку на суху речовину становить 0,71 грам знищити.

Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду Львівської області через Бориславський міський суд Львівської області протягом 30 днів з моменту проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку.

Головуючий: суддя ОСОБА_1