Справа № 377/1072/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/77/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 18 25.02.2016

УХВАЛА
Іменем України
25 лютого 2016 року м.Київ

Колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Київської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі: ОСОБА_5 ,

за участю: прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000209 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Славутицького міського суду Київської області від 13 листопада 2015 року, яким:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Іванченці, Полтавського району, Полтавської області, гр-на України, освіта середня, одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-12.05.1995 року за ч.3 ст.140, ч.2 ст.145 КК України (1960) до 3 років позбавлення волі із застосуванням ст.46-1 КК України (1960) відстрочка на 2 роки, постановою Автозаводського районного суду м.Кременчука від 29.01.1997року направлено до ВТК;

- 05.06.1997 року за ч.2 ст.141 КК України (1960), ст.43, 46-1 КК України (1960) до позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців з конфіскацією майна;

- 07.06.2001року за ч.2 ст.140, ч.3 ст.140, ч.1 ст.206, ч.1 ст.42 КК України (1960) до 3 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

- 22.02.2006 року за ч.1 ст.309, ч.3 ст.185 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців;

-22.05.2006 року за ч.3 ст.185 КК України, ч.4 ст.70, ст.69, ч.1 ст.70 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців;

-15.03.2010 року за ч.1 ст.286 КК України до обмеження волі строком на 2 роки, ст.75 КК України звільнений з іспитовим строком 1 рік 6 місяців;

-20.05.2011 року за ч.2 ст.186 КК України, ч.1 ст.72, ст.71 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки 1 місяць;

визнано винним за ч.2 ст.185 КК України і призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі.

Стягнуто з ОСОБА_7 , в дохід держави витрати за проведення мистецтвознавчої експертизи в сумі 2457 гривень 60 копійок.

Вироком також вирішено питання щодо речових доказів, -
В С Т А Н О В И Л А :
Як вбачається із вироку, ОСОБА_7 , маючи непогашену і не зняту судимість вчинив повторно таємне викрадення чужого майна (крадіжку), за наступних обставин: 17.08.2015 року, перебуваючи у квартирі, де проживає потерпілий ОСОБА_8 , за адресою: АДРЕСА_2 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, перебуваючи в квартирі потерпілого, таємно, шляхом вільного доступу, повторно викрав грошові кошти в іноземній валюті у сумі 250 доларів США (станом на 17.08.2015 року згідно офіційного курсу НБУ складає 5439,42 гривень) та 350 тисяч білоруських рублів (станом на 17.08.2015 року згідно офіційного курсу НБУ складає 476 гривень), які лежали в шафі, а також пам`ятні ювілейні медалі та ордени, які знаходилися у шкатулці коричневого кольору, яка стояла в шафі та належать потерпілому ОСОБА_8 на загальну суму 3920грн.
Всього потерпілому ОСОБА_8 , діями ОСОБА_7 , спричинено матеріальну шкоду в сумі 9835 гривень 42 копійки. Після вчинення злочину, ОСОБА_7 , залишив квартиру та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 , просить пом`якшити покарання за вироком Славутицького міського суду Київської області від 13 листопада 2015 року.

Посилається на те, що він, вину визнав повністю, щиро розкаюється у вчиненому, хворіє на туберкульоз легень з 1999 року, тому просить призначити більш м`яке покарання.

Крім того, ОСОБА_7 просить зарахувати в строк відбування покарання строк перебування його під вартою відповідно до ч.5 ст.72 КК України.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який вважає апеляційну скаргу безпідставною та необґрунтованою та просить її відхилити, а клопотання обвинуваченого про зарахування строку попереднього ув`язнення задоволити, вивчивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.
Відповідно до ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Доведеність вини та кваліфікація дій обвинуваченого, сторонами не оскаржується.

Вирок оскаржується в частині призначеного покарання.
Призначаючи покарання, обвинуваченому ОСОБА_7 суд першої інстанції керувався загальними засадами призначення покарання, ст.65 КК України, врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який за місцем попереднього відбування покарання характеризується посередньо, немає постійного місця роботи, має постійне місце проживання, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває. Судом враховано те, що обвинувачений будучи неодноразово судимим на шлях виправлення не став та вчинив новий злочин.

Також судом враховано пом`якшуючу покарання обставину щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та обтяжуючу обставину рецидив злочину.

Суд врахував всі наведені обставини справи та призначив покарання, яке за своїм видом та розміром відповідає тяжкості скоєного злочину, та дійшов обґрунтованого висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого неможливе в умовах без ізоляції від суспільства.

З врахуванням наведеного, суд першої інстанції правомірно та обґрунтовано призначив ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки.

На думку колегії суддів, призначене обвинуваченому покарання, за своїм видом та розміром відповідає тяжкості скоєного злочину, особі обвинуваченого, є необхідним і достатнім для його виправлення і попередження нових злочинів, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого немає.

Доводи обвинуваченого про призначення більш м`якого покарання є безпідставними та не впливають на ступінь тяжкості вчиненого.

Порушень матеріального чи процесуального права при розгляді справи та ухваленні вироку, які б давали підстави для зміни чи скасування вироку колегією суддів не встановлено.

На підставі наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_7 задоволенню не підлягає, а вирок суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Вирішуючи клопотання ОСОБА_7 про зарахування йому строку попереднього ув`язнення у строк покарання призначеного за вироком суду 13.11.2015 року, колегія суддів виходить з наступного.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що відповідно до протоколу про затримання підозрюваного ОСОБА_7 затриманий 24.09.2015 року (а.с.34-35).Ухвалою Славутицького міського суду Київської області від 25.09.2015 року ОСОБА_7 обрано запобіжний захід тримання під вартою (а.с.45-49). З вироку Славутицького міського суду Київської області від 13.11.2015 року вбачається, що ОСОБА_7 до вступу вироку в законну силу обрано запобіжний захід тримання під вартою (а.с.93-96).

Таким чином ОСОБА_7 перебував в умовах попереднього ів`язнення з 29.09.2015 року по 25.02.2016 року.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України, зарахування строку попереднього ув`язнення провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

За таких обставин, клопотання ОСОБА_7 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання у виді позбавлення волі підлягає задоволенню та зарахуванню з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Славутицького міського суду Київської області від 13 листопада 2015 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

Відповідно до ст.72ч.5 КК України, зарахувати ОСОБА_7 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 24.09.2015 року до 25.02.2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою в той самий строк з дня вручення копії ухвали.

С УД Д І:___(підпис)___ ___(підпис)___ ____(підпис)___