Комінтернівський районий суд м.Харкова
Номер провадження №1-кс/641/586/2016 Справа №641/1392/16-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 березня 2016 року Комінтернівський районний суд м. Харкова

у складі: головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю слідчого ОСОБА_3 ,

адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання слідчого СВ Комінтернівського ВП ГУ НП в Харківській області майора поліції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000037 від 08.02.2015., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
До суду надійшло клопотання слідчого СВ Комінтернівського ВП ГУ НП в Харківській області майора поліції ОСОБА_3 про арешт майна, а саме квартири АДРЕСА_1 , шляхом заборони будь-яким особам укладати угоди, стосовно цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження.

В обґрунтування свого клопотання слідчий посилається на те, що у січні 2016 року не встановлені особи шахрайським шляхом заволоділи, та намагались здійснити продаж квартири ОСОБА_5 від імені власника ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

08.02.2016 року матеріали досудового розслідування по даному факту, прокурором Комінтернівського відділу Харківської місцевої прокуратури № 5, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000037 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.190 КК України.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_5 1982 р.н. пояснив, що з листопада 2015 року, він намагався купити квартиру для себе та своєї родини. В ході пошуку квартири, в січні 2016 року, він натрапив на об`яву щодо продажу квартири в будинку АДРЕСА_2 . Зателефонувавши за номером, вказаним в об`яві, ОСОБА_5 натрапив на чоловіка що представився ОСОБА_7 . Чоловік, що представився ОСОБА_7 пропонував ОСОБА_5 купити двокімнатну квартиру за 25 000 у.о., та пояснив, що квартиру він купив у власника взимку 2015 року, але зараз бажає її швидко продати, так як йому терміново потрібні грошові кошти. Після цього, ОСОБА_5 вирішив проїхати за вказаною адресою, та в ході бесіди з сусідами, дізнався, що власник цієї квартири помер ще влітку 2015 року. Дізнавшись вказаний факт, ОСОБА_5 зрозумів, що чоловік на імя ОСОБА_7 незаконно заволодів цією квартирою та намагається шахрайським шляхом її продати. Після цього, ОСОБА_5 одразу звернувся до органів прокуратури із відповідною заявою.

Згідно довідки з Фрунзенського відділу державної реєстрації актів цивільного стану ХМУЮ від 08.02.2016 року, гр.. ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що мається актовий запис № 11269 від 23.07.2015 року складений відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову ХМУЮ.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, значиться, що 19.12.2015 року ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 за договором купівлі-продажу № 3963 від 19.12.2015, зареєстрованого приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_9 о 14:49:59, продав свою квартиру АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_10 .

22.12.2015 року за договором купівлі-продажу квартири АДРЕСА_3 зареєстрованого приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_9 о 14:55:00, ОСОБА_10 продав вказану квартиру АДРЕСА_1 громадянину ОСОБА_11 (РНКПП НОМЕР_1 ).

Водночас, в ході досудового розслідування було встановлено, що у приватного нотаріуса ХМНО ОСОБА_12 з липня 2015 року знаходилась спадкова справа щодо оформлення спадщини на сина ОСОБА_6 ОСОБА_13 , а саме на квартиру АДРЕСА_1 .

04.03.2016 року до Комінтернівського ВП ГУ НП в Харківській області, звернувся гр. ОСОБА_14 , який діючи на підставі довіреності № 3135 від 27.07.2015 року представляє інтереси ОСОБА_13 . До матеріалів кримінального провадження долучена заява ОСОБА_14 про залучення ОСОБА_13 в якості потерпілого.

За таких обставин, квартира АДРЕСА_1 є предметом кримінального правопорушення, яким незаконно заволоділи.

Слідчий вважає, що не застосування арешту на квартиру АДРЕСА_1 , перешкоджатиме встановленню істини внаслідок того, що це майно може бути відчужене чи пошкоджене шляхом знищення або реконструювання.

Так згідно ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до статті 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно ч. 3 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Слідчий суддя вважає, що слідчим доведені обставини, для арешту майна, передбачені КПК України.

Посилання адвоката ОСОБА_4 на те, що згідно ч. 6 ст. 170 КПК України не може бути накладено арешт на майно добросовісного набувача не відповідає дійсності, оскільки частина 6 статті 170 КПК України передбачає накладення арешту на майно у випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України, тобто з метою забезпечення відшкодування шкоди завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Слідчий, звертаючись з клопотанням про арешт квартири АДРЕСА_1 , довела правову підставу для арешту майна, а саме, що ця квартира є об`єктом злочину, та набута злочинним шляхом.

Крім того, згідно попереднього договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 28.01.2016 року, ОСОБА_11 його уклав з ОСОБА_15 , саме з метою відчуження вказаної квартири.

За таких обставин, слідчій суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого обґрунтовано та підлягає задоволенню.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 98, 170, 171, 172, 173, 175, 309, 395 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого СВ Комінтернівського ВП ГУ НП в Харківській області майора поліції ОСОБА_3 про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , шляхом заборони будь-яким особам укладати угоди, стосовно цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Виконання ухвали про арешт майна доручити слідчому СВ Комінтернівського ВП ГУ НП в Харківській області майору поліції ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя- ОСОБА_1