Справа № 750/93/16-к
Провадження № 1-кп/750/82/16
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 серпня 2016 року м. Чернігів
колегія суддів Деснянського районного суду м. Чернігова в складі:
головуючого - судді - ОСОБА_1 ,
суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі судового засідання - ОСОБА_4 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Республіки Білорусь, Вітебської області, с. Горчаки, громадянина України, неодруженого, з професійно технічною освітою, військовослужбовця військової частини п.п. НОМЕР_1 , раніше в силу ст. 89 КК України не судимого, мешканця АДРЕСА_1 ,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.3 ст. 289 КК України,
з участю учасників судового провадження:
прокурора - ОСОБА_6 ,
захисника - ОСОБА_7 ,
потерпілого - ОСОБА_8 ,
обвинуваченого - ОСОБА_5 ,
В С Т А Н О В И Л А:
17.11.2015, приблизно о 18 год. 15 хв., ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на автомобільній стоянці біля Чернігівської центральної районної лікарні, що за адресою: м. Чернігів, вул. Шевченка, 112, незаконно, всупереч волі власника, погрожуючи ножем спричинити насильство, що є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого ОСОБА_8 , намагався заволодіти транспортним засобом, а саме: автомобілем марки «ГАЗ 3110», д.н.з. НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_8 , вартість якого згідно висновку автотоварознавчої експертизи № 3761/15-24 від 09.12.2015 року становить 58 565, 80 грн.
Виконавши всі дії, які ОСОБА_5 вважав необхідними для доведення злочину до кінця, останній намагався залишити місце вчинення кримінального правопорушення на вказаному автомобілі, а саме сів за кермо автомобіля і мав намір рухатися на транспортному засобі по вул. Шевченка в м. Чернігові, але з причин, які не залежали від його волі відсутність ключів в замку запалення автомобіля та зрозумівши, що двигун автомобіля без вказаних ключів завести неможливо, не довів злочинний умисел до кінця, а в подальшому був затриманий працівниками ІНФОРМАЦІЯ_2 .
В судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні за ч.2 ст. 15, ч.3 ст.289 КК України не визнав повністю та показав, що 17.11.2015 року він приїхав на три дні в м. Чернігів із зони АТО, щоб оформити документи. Розташувався в готелі «Профспілковий», що по вул. Шевченка в м. Чернігові. В цей день він зустрівся зі своїм другом ОСОБА_9 , вживали пиво. Ввечері цього ж дня вони по телефону викликали таксі, але оскільки смс повідомлення від диспетчера не надійшло, то вони вийшли на вулицю, щоб спіймати таксі. Біля Чернігівської районної лікарні вони побачили автомобіль таксі і підійшли до нього. Він сів на переднє пасажирське сидіння, а ОСОБА_9 на заднє. Водій таксі зробив йому зауваження, що він по формі і п`яний. Через це зауваження у нього з водієм виникла словесна «перепалка». Водій категорично відмовився їх везти, схопив ключі і вийшов з автомобілю. Він намагався затримати водія і пересів, не виходячи із салону автомобілю, на водійське місце. Вже знаходячись на вулиці, потерпілий почав телефонувати комусь з мобільного і казав йому, що він отримає. Він вийшов з автомобілю. Потерпілий в цей час дістав з багажнику автомобілю дубинку і почав розмахувати. Він в свою чергу дістав свій ніж. Він кричав потерпілому, щоб той сідав і віз їх, а якщо не хоче, то щоб віддав ключі. Через деякий час його затримали працівники військової служби правопорядку. В салоні автомобілю він ножа не діставав і не погрожував потерпілому.
Недивлячись на те, що обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину не визнав, його винуватість підтверджується сукупністю досліджених в судовому засіданні наступних показань потерпілого та свідків.
Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_8 показав, що 17.11.2015 року, в вечірній час, він таксував на власному автомобілі «ГАЗ 3110», д.н.з. НОМЕР_2 і знаходився в «кишені» Чернігівської центральної районної лікарні, що по вул. Шевченка в м. Чернігові. Через дорогу зі сторони «профспілкового» готелю до нього підійшли двоє чоловіків. Одним з цих чоловіків був раніше незнайомий йому обвинувачений ОСОБА_5 .. Він був одягнутий в камуфляжну форму з нашивкою «Айдар». Обвинувачений сів до нього в автомобіль на переднє пасажирське сидіння і сказав, щоб він їхав в район «Червоного мосту». Він відмовив, оскільки обвинувачений був п`яний. Тоді ОСОБА_10 приставив йому ніж до горла, став погрожувати і сказав, що якщо він не повезе їх, то він сам поїде, при цьому нецензурно лаявся. Через передні водійські дверцята йому вдалося вийти на вулицю, при цьому він прихопив з собою ключі від автомобілю. ОСОБА_5 , знаходячись в салоні автомобілю пересів на його місце водія і став шукати ключі, щоб завезти автомобіль. Зрозумівши, що не зможе завезти автомобіль, ОСОБА_5 вийшов з автомобілю і став вимагати у нього ключі. Другий чоловік також вийшов з автомобілю. Коли обвинувачений вимагав у нього ключі, то махав перед собою ножем. В цей час збоку «переправи» йшло двоє чи троє військовослужбовців і спитали у ОСОБА_5 документи, оскільки той поводився агресивно, то військовослужбовці викликали наряд. Через кілька хвилин підбігли ще двоє військовослужбовців, які вибили у ОСОБА_10 з рук ніж і затримали його. Інший чоловік, що був разом з обвинуваченим ніяких дій по відношенню до нього не вчиняв, а навпаки, коли вони знаходилися на вулиці намагався заспокоїти ОСОБА_5 .
Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні показав, що 17.11.2015 року він разом з колегою ОСОБА_12 поверталися зі служби додому. Коли йшли по вулиці Шевченка в м. Чернігові, то побачили автомобіль «таксі» з відчиненими дверима. Поруч з автомобілем знаходилося троє чоловіків, серед яких був обвинувачений ОСОБА_5 , який був в камуфляжній формі. Обвинувачений кричав іншому чоловікові, щоб той підійшов до нього і віддав ключі. Коли вони підійшли до цієї групи чоловіків, то ОСОБА_12 , звертаючись до обвинуваченого, представився і показав своє службове посвідчення. В цей час він побачив у ОСОБА_5 в руках ніж. Вони зателефонували до чергової частини військової служби правопорядку і повідомили про цю ситуацію. До них на допомогу прибігли троє військовослужбовців. Спочатку вони вибили ніж з рук обвинуваченого, а потім зв`язали обвинуваченого дротом, що був в автомобілі потерпілого і доставили його в приміщення військової служби правопорядку. Від обвинуваченого було чутно запах алкоголю.
Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні показав, що 17.11.2015 року за наказом чергового військової служби правопорядку він разом ще з двома військовослужбовцями побіг на допомогу своїм колегам. Підбігаючи до Чернігівської районної лікарні, вони побачили колег разом з групою невідомих чоловіків. Один з колег крикнув їм, що у обвинуваченого є ніж і щоб вони діяли обережно. Спочатку коли вони підійшли до них, то ОСОБА_5 просто тримав ніж у правій руці, а потім почав розмахувати перед ними. Вони вибили ніж з рук у обвинуваченого, скрутили і зв`язали руки дротом. Потім доставили його до військової служби правопорядку.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_14 показав, що 17.11.2015 року після 18 години оперативний черговий сказав, що потрібно надати допомогу. Він разом ще з двома військовослужбовцями побігли до Чернігівської районної лікарні. Коли підбігали до місця, то чули, як обвинувачений ОСОБА_5 кричав потерпілому, щоб той підійшов до нього і віддав ключі. Обвинувачений був в камуфляжній формі і розмахував ножем. Там же на місці були двоє його колег та крім обвинуваченого та потерпілого, ще один чоловік. Вони всі стояли поруч з автомобілем «Волга», двері якого були відчинені. Ключі від автомобілю були в руках у потерпілого. Вони вибили ніж з рук ОСОБА_5 , а потім зв`язали його шнуром і доставили до приміщення військової служби правопорядку. Обвинувачений був в стані алкогольного сп`яніння.
Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні показав, що 17.11.2015 року йому зателефонував знайомий ОСОБА_5 , який зупинився в «профспілковому» готелі і запропонував зустрітися. Вони зустрілися в готелі, а потім вирішили поїхати в місто. Вони викликали по телефону таксі, оскільки його довго не було, то вирішили піти на вулицю, щоб там спіймати таксі. Біля Чернігівської районної лікарні вони побачили таксі автомобіль «Волга». Спочатку першим до цього автомобілю через проїзну частину дорогу підійшов ОСОБА_5 , а він затримався десь на 30-40 секунд, бо пропускав автомобіль. Коли він підійшов до цього автомобілю і сів на заднє пасажирське місце, то ОСОБА_5 сидів на передньому пасажирському місці і розмовляв з водієм на підвищених тонах. Далі вони всі втрьох вийшли на вулицю і ОСОБА_5 та водій продовжили лаятися. Потім водій взяв палку, а ОСОБА_5 дістав ножа. В цей час підійшло двоє військових, які викликали допомогу. Він вмовив водія і той поклав палку у багажник автомобілю. Потім ОСОБА_5 затримали військовослужбовці і доставили до військової служби правопорядку.
Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні підтвердив, що 17.11.2015 року був присутній в приміщенні військової служби правопорядку в якості понятого під час вилучення ножа у ОСОБА_5 , останній пояснив, що є патріотом України і носить ніж для самооборони. Обвинувачений був п`яний.
Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні дав аналогічні показання, що й свідок ОСОБА_15 .
Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні показав, що 17.11.2015 року він спільно з товаришем по службі ОСОБА_11 повертався зі служби додому. Вони рухалися через Чернігівську районну лікарню. Біля лікарні вони побачили як конфліктувало двоє раніше незнайомих чоловіків. У одного з них обвинуваченого ОСОБА_5 був формений одяг і шеврон «Айдар». Обвинувачений кричав на другого чоловіка таксиста, щоб той підійшов і віддав ключі, бо поріже. В руці у нього був ніж. Поруч стояв третій чоловік товариш обвинуваченого та знаходився автомобіль таксі, дверці якого були відчинені. Він намагався заспокоїти обвинуваченого, але це не вдавалося. Тому оскільки обстановка загострювалося, бо обвинувачений став більш агресивно поводити, то він зателефонував до військової служби правопорядку. На допомогу їм прибуло троє військовослужбовців. Вони затримали обвинуваченого і доставили його до військової служби правопорядку. ОСОБА_5 був п`яний.
Вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.3 ст. 289 КК України також підтверджується наступними дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами:
протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 17.11.2015 року, згідно якого потерпілий ОСОБА_8 звернувся до правоохоронних органів із заявою про те, що 17.11.2015 року громадянин у військовій формі з розпізнавальними знаками «Айдар», погрожував йому ножем і хотів заволодіти автомобілем марки «ГАЗ 3110», д.н.з. НОМЕР_2 ;
випискою із медичної карти амбулаторного хворого № 2329, згідно якої станом на 17.11.2015 року ОСОБА_5 перебував в стані алкогольного сп`яніння;
протоколом огляду місця події від 17.11.2015 року та фототаблицею до нього, згідно яких 17.11.2015 року в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 був оглянутий та вилучений у ОСОБА_5 ніж;
протоколом проведення слідчого експерименту від 30.11.2015 року з фототаблицею до нього, згідно яких свідок ОСОБА_11 розказав та показав на місці про обставини вчиненого стосовно потерпілого ОСОБА_8 злочину, зокрема, зазначивши, що 17.11.2015 року він разом з колегою ОСОБА_12 поверталися зі служби додому. Біля Чернігівської районної лікарні побачили як чоловік у форменому одязі із розпізнавальними знаками «Айдар» вимагав від іншого в наказному тоні підійти до нього. Коли вони підійшли ближче, то побачили у «айдарівця» в руках ніж, яким він розмахував перед собою і погрожував присутнім;
протоколом проведення слідчого експерименту від 30.11.2015 року з фототаблицею до нього, згідно яких свідок ОСОБА_12 розказав та показав на місці про обставини вчиненого стосовно потерпілого ОСОБА_8 злочину, зазначивши, що 17.11.2015 року, повертаючись разом з колегою ОСОБА_11 зі служби, побачили біля Чернігівської районної лікарні, як чоловік у форменому одязі із нашивками «Айдар» вимагав від іншого в наказному тоні підійти до нього. Вони бачили у «айдарівця» в руках ніж, яким той розмахував перед собою і погрожував присутнім;
протоколом проведення слідчого експерименту від 30.11.2015 року з фототаблицею до нього, згідно яких свідок ОСОБА_13 розказав та показав на місці про обставини затримання 17.11.2015 року біля Чернігівської районної лікарні ОСОБА_5 , останній вів себе агресивно, розмахував ножем перед собою, погрожуючи присутнім;
протоколом проведення слідчого експерименту від 30.11.2015 року з фототаблицею до нього, згідно яких свідок ОСОБА_14 розказав та показав на місці про обставини затримання 17.11.2015 року біля Чернігівської районної лікарні ОСОБА_5 , останній вів себе агресивно, розмахував ножем перед собою, погрожуючи присутнім;
протоколом проведення слідчого експерименту від 30.11.2015 року з фототаблицею до нього, згідно яких потерпілий ОСОБА_8 розказав та показав на місці про обставини вчиненого стосовно нього злочину, зазначивши, що 17.11.2015 року чоловік в формі з розпізнавальними знаками «Айдар», знаходячись в салоні його автомобілю «ГАЗ 3110», д.н.з. НОМЕР_2 , приставив до його горла ніж та наказував завести автомобіль та рухатися до «Червоного мосту», що по вул. Шевченка в м. Чернігові, а коли він відмовив, то наказав покинути автомобіль і що він сам поїде. Потерпілий з ключами від автомобіля вийшов на вулицю, а чоловік пересів на його місце, але не знайшовши ключів, вийшов за ним на вулицю, наказував віддати йому ключі, розмахуючи при цьому ножем;
Аналізуючи зібрані та перевірені в судовому засіданні докази, колегія суддів дійшла висновку, що твердження обвинуваченого ОСОБА_5 про те, що він взагалі не вчиняв будь-яких дій, що становлять об`єктивну сторону складу злочину, передбаченого ч.3 ст. 289 КК України є безпідставними і спростовуються наведеними вище доказами. Так, допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_8 детально, послідовно вказував на те, що саме ОСОБА_5 , знаходячись в салоні його автомобілю «ГАЗ 3110», д.н.з. НОМЕР_2 , приставив до його горла ніж і наказував їхати у напрямку району «Червоного мосту» в м. Чернігові, а коли потерпілий разом з ключами від автомобіля вийшов на вулицю, то обвинувачений, пересівши на місце водія, почав шукати ключі від автомобілю, а не знайшовши їх, вийшов на вулицю і продовжив розмахувати ножем і наказувати потерпілому віддати ключі від автомобілю. Ці показання потерпілого ОСОБА_8 повністю узгоджуються з даними отриманими в ході проведення слідчого експерименту за його участі, а також показаннями свідків - військовослужбовців ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 допитаних в судовому засіданні, які безпосередньо бачили як обвинувачений ОСОБА_5 розмахував перед потерпілим ОСОБА_8 ножем і вимагав, щоб той віддав йому ключі від автомобілю, протоколами проведення слідчого експерименту за участю наведених свідків, показаннями понятих - свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , які в судовому засіданні підтвердили факт вилучення ножа у обвинуваченого ОСОБА_5 , а також протоколом огляду місця події від 17.11.2015 року, згідно якого у обвинуваченого ОСОБА_5 був вилучений ніж та останній згідно медичної виписки № 2329 того дня перебував в стані алкогольного сп`яніння. Отже, сукупність наведених доказів вказує на те, що обвинувачений ОСОБА_5 вчинив закінчений замах на незаконне заволодіння транспортним засобом потерпілого ОСОБА_8 , поєднаного з погрозою застосування насильства, що є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого. Причини з яких наведений злочин був не доведений до кінця полягають, по перше, у відсутності у обвинуваченого ключа від автомобілю і по друге, затримання його на місці злочину правоохоронцями. Наведених висновків не можуть спростувати показання свідка ОСОБА_9 , який є другом обвинуваченого і зацікавлений у розгляді даного кримінального провадження на користь обвинуваченого, а тому ці показання свідка колегія суддів не приймає до уваги.
Таким чином, вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.3 ст. 289 КК України доведена поза розумним сумнівом.
Оцінюючи зібрані у кримінальному провадженні та перевірені докази, колегія суддів дійшла висновку, що інкриміноване обвинуваченому ОСОБА_5 діяння повністю доведено і правильно кваліфіковано органом досудового розслідування за ч.2 ст. 15, ч.3 ст.289 КК України, як закінчений замах на незаконне заволодіння транспортним засобом, поєднане з погрозою застосування насильства, що є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого ОСОБА_8 .
Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , суд визнає: відсутність моральних та майнових претензій до обвинуваченого збоку потерпілого ОСОБА_8 , не наполягання потерпілого ОСОБА_8 на суворій мірі покарання обвинуваченому, участь обвинуваченого в антитерористичній операції на сході України, наявність індивідуальної відзнаки керівництва батальйону «Айдар» за гідність, патріотизм та оборону держави.
Відповідно до ст. 67 КК України обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , суд визнає: вчинення злочину особою, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння.
Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , колегія суддів враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, ступінь реалізації злочинного наміру, обставин через які злочин не був доведений до кінця, особу обвинуваченого, який в силу ст. 89 КК України вважається не судимим, раніше не притягувався до адміністративної відповідальності, формально позитивно характеризується за місцем мешкання, має поранення під час виконання бойових завдань в зоні АТО, перебував в полоні, його сімейний стан, майновий стан, його стан здоров`я, за наявності декількох обставин, що пом`якшують його покарання, за наявності обставини, що обтяжує його покарання, у зв`язку з чим, колегія суддів вважає за можливе призначити покарання у виді позбавлення волі, що є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Колегія суддів приймає до уваги, що є декілька обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого: відсутність моральних та майнових претензій до обвинуваченого збоку потерпілого ОСОБА_8 , не наполягання потерпілого ОСОБА_8 на суворій мірі покарання обвинуваченому, участь обвинуваченого в антитерористичної операції на сході України, наявність індивідуальної відзнаки керівництва батальйону «Айдар» за гідність, патріотизм та оборону держави, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, з урахуванням характеристик особи винного, наведених вище, вважає за можливе призначити основне покарання нижче від найнижчої межі, встановленої у санкції ч.3 ст. 289 КК України, тобто застосувати ст. 69 КК України.
Початок строку відбуття обвинуваченому ОСОБА_5 необхідно рахувати з дня приведення вироку до виконання. В строк відбуття покарання необхідно зарахувати термін попереднього ув`язнення з 18.11.2015 року по 20.11.2015 року включно.
Відповідно до ст. 124 КПК України необхідно стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 861 (вісімсот шістдесят одну) грн. 00 коп. процесуальних витрат на залучення експерта.
Процесуальні витрати в сумі 184, 14 грн. за проведення судово - трасологічної експертизи не підлягають стягненню з обвинуваченого, оскільки висновок експерта № 107 від 04.12.2015 року, отриманий за результатами такої експертизи не є доказом винуватості обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочину.
Питання про долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.
Заходи забезпечення кримінального провадження в тому числі і запобіжні заходи у даному кримінальному провадженні не застосовувалися. Цивільний позов потерпілим не заявлявся.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, колегія суддів, -
ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.3 ст. 289 КК України та призначити йому покарання із застосуванням положень ст. 69 КК України у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі без конфіскації майна.
Початок строку відбуття покарання ОСОБА_5 обчислювати з дня приведення вироку до виконання.
На підставі ч.5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_5 в строк відбуття покарання термін попереднього ув`язнення з 18 листопада 2015 року по 20 листопада 2015 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 861 (вісімсот шістдесят одну) грн. 00 коп. процесуальних витрат на залучення експерта.
Речовий доказ: ніж, який є знаряддям вчинення злочину, зберігається в кімнаті зберігання речових доказів ЧВП ГУНП в Чернігівській області конфіскувати.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Чернігівської області протягом 30 днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення. Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення тридцятиденного строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
СУДДІ:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3