ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
іменем України
Справа № 210/4688/16-к
Провадження № 1-кс/210/1239/16

"11" листопада 2016 р.

Слідчий суддя Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , за участі прокурора Криворізької місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого Криворізького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області старшого лейтенанту поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Криворізької місцевої прокуратури № 2 юристом 1 класу ОСОБА_3 ,у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000037 від 22 червня 2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України , -

про арешт майна
ВСТАНОВИВ:
Слідчий звернувся з клопотанням, погодженим прокурором, про застосування заходів забезпечення кримінального провадження - арешту майна, а саме: сільськогосподарську культуру соняшник, що знаходиться на земельній ділянці орієнтовною площею 36 га, що розміщена на території Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області (кадастровий номер відсутній), на межі з Кіровоградською областю по дорозі с. Раєво-Олександрівка Криворізького району, яка межує з земельною ділянкою кадастровий номер :09:001:0415 та ще з шістьома земельними ділянками, з можливістю збору врожаю насіння соняшника та його подальшої передачі до державного елеватора України.

Досудове розслідування в кримінальному провадженні здійснюється слідчими Криворізького відділення поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області.

Згідно ч. 2 ст. 132 КПК України, клопотання подано до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування. Відповідно до ст. 107 КПК України, фіксування технічними засобами не здійснюється.

В обґрунтування заявленого клопотання слідчий посилався на те, що проводиться досудове розслідування слідчими Криворізького відділення поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області у кримінальному провадженні № 0000037 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України.

Досудовим слідством встановлено, що невстановлена особа самовільно зайняла земельну ділянку загальною площею 36 га ріллі із земель державного резерву на території Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, яку засіяла соняшником та пшеницею, чим завдала значної шкоди її законному власнику в особі Управління Держгеокадастру в Дніпропетровській області.
Відомості за даним фактом було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000037 від 22.06.2016 за фактом самовільного зайняття земельної ділянки, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України.
В ході проведення досудового розслідування встановлено, що об`єктом самовільного зайняття являється земельна ділянка орієнтовною площею 36 га, що розміщена на території Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, (кадастровий номер відсутній), на межі з Кіровоградською областю по дорозі с. Раєво-Олександрівка Криворізького району, яка межує з земельною ділянкою кадастровий номер :09:001:0415 та ще з шістьома земельними ділянками.

Згідно акту комісійного обстеження земельної ділянки земель запасу Лозуватської сільської ради за участю землевпорядників Лозуватської сільської ради ОСОБА_5 та ОСОБА_6 і спеціаліста ОСОБА_7 встановлено, що невстановленою особою засіяно соняшником та пшеницею поле загальною площею 36 га.

Оскільки насіння соняшника являється специфічним продуктом, у якого на початку листопада починається природне гниття в умовах відкритої місцевості, тобто наявний ризик того, що вказане насіння, яке має значення речового доказу про даному кримінальному провадженню, може бути втрачене. У зв`язку із чим необхідно отримати можливість збору врожаю насіння соняшника та передачі його до державного елеватора з метою подальшої реалізації для забезпечення подання цивільного позову з метою можливості відшкодування збитків, нанесених потерпілій стороні вказаним кримінальним правопорушенням.

Враховуючи, що під час досудового розслідування наявний ризик псування, зникнення, втрати, знищення сільськогосподарської культури соняшника, що знаходиться на земельній ділянці орієнтовною площею 36 га, що розміщена на території Лозуваткської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, на межі з Кіровоградською областю по дорозі с. Раєво-Олександрівка Криворізького району, який по даному кримінальному провадженню має значення речового доказу та може бути використаний як доказ факту кримінального правопорушення в суді, з можливістю збору врожаю насіння соняшника та передачі до державного елеватора України прокурор просить задовольнити клопотання.
Слідчий суддя дослідивши клопотання, приходить до наступних висновків.

Згідно з частиною другою статті 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Положеннями ч.1 ст. 170 Кримінального процесуального кодексу України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна , відповідно до ст. 171 КПК України повинно бути зазначено, зокрема, підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна ; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

Як вбачається з наданих матеріалів досудового розслідування і кримінального провадження, відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.197-1 КК України, були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 червня 2016 року з присвоєнням кримінальному провадженню № 0000037, відповідно до витягу з якого вбачається, що невстановленими особами самовільно зайнято земельну ділянку загальною площею 36 га ріллі із земель державного резерву вартістю 1182 тис. грн. на території Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, яку засіяла соняшником та пшеницею, чим завдала значної шкоди її законному власнику в особі Управління Держгеокадастру в Дніпропетровській області.
Згідно довідки №10-404-99.4-5430/2-16 від 22.06.2016, наданої управлінням Держгеокадастру у Криворізькому районі Дніпропетровської області, земельна ділянка орієнтовною площею 36 га на території Лозуватської сільської ради Криворізького району відноситься до категорії земель землі сільськогосподарського призначення; цільове призначення земельної ділянки - 17,00 землі резервного фонду. Відповідно до вказаної довідки нормативно-грошова оцінка 1 га ріллі - станом на 01.01.2016 по КСП «Зарічний» становить 32483 гривні 49 копійок, тобто вартість самовільно зайнятої земельної ділянки площею 36 га складає 1169405 гривень 64 копійки.

В ході проведення досудового розслідування 13.07.2016 проведено огляд місця події з метою встановлення місця розташування та площі земельної ділянки, а також рослин які ростуть на ній. Оглядом встановлено, що на полі площею 36 га розміщеному на території Лозуватської сільської ради, Криворізького району Дніпропетровської області, ділянка площею 7 га задискована, а решта поля засаджена сільськогосподарською культурою соняшником, який перебуває у задовільному стані та набуває зрілості, висота стебла кожної рослини близько 1 метра. Згідно результатів перевірки дотримання вимог земельного законодавства при використанні земельної ділянки площею 36,0 га, розташованої на території Лозуватської сільської ради Криворізького району проведеної Державною інспекцією сільського господарства в Дніпропетровської області встановлено, що відповідно до картографічних матеріалів Лозуватської сільської ради за вказаним місцем розташування (місцезнаходження вказане спеціалістом ради) знаходиться земельний масив орієнтовною площею 36 га. За обстеженням земельного масиву на місцевості встановлено, що земельна ділянка орієнтовною площею 16 га зайнята одноманітними посівами соняшника середньої стиглості, земельна ділянка орієнтовною площею до 20,0 га вільна від посівів, на ґрунті видніються пожнивні залишки зернових.

Згідно акту про результати обстеження земель запасу на території Лозуватської сільської ради Криворізького району від 29.08.2016 наданого Криворізькою північною об`єднаною державною податковою інспекцією ГУДФС у Дніпропетровській області зафіксовано, що на території Лозуватської сільської ради на межі з Кіровоградською областю, по дорозі с. Раєво-Олександрівка Криворізького району встановлена земельна ділянка орієнтовною площею 36 га, яка згідно даних кадастру відноситься до земель резервного фонду, на якій знаходяться залишки стерні (площа приблизно 25 га) та посіви соняшника площею 11 га. По посівах соняшника бур`янів мало. Земельна ділянка межує з земельною ділянкою кадастровий номер :09:001:0415, та ще з 6 земельними ділянками. Власник даних посівів не встановлений, земельна ділянка не виділялася.

Згідно положень статті 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Частиною 1 ст.131 КПК України встановлено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, передбачений п.7) ч.2 ст.131 КПК України, який застосовується на підставі ухвали слідчого судді, постановленої згідно з вимогами ст.170 КПК України-ст.173 КПК України.
При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.
Так, у клопотанні слідчого про арешт не було індетифіковано майно на яке необхідно накласти арешт, не зазначено кадастровий номер земельної ділянки, а лише вказано неконкретні відомості, що ділянка, площею 36 га розташована на території Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, на межі з Кіровоградською областю по дорозі с. Раєво-Олександрівка Криворізького району, яка межує з земельною ділянкою кадастровий номер :09:001:0415 та ще з шістьома земельними ділянками .
З матеріалів досудового розслідування вбачається, що в кримінальному провадженні відсутня особа, якій повідомлено про підозру, а лише встановлено, що вартість самовільно зайнятої земельної ділянки складає 1169405,64 грн. Вартість насіння соняшника з поля, а так само і його кількість, яке посіяне на цій земельній ділянці, слідчим не встановлена. Вказана обставина позбавляє можливості слідчого суддю при винесенні судового рішення взяти до уваги розумність та спів розмірність обмеження права власності та врахування усіх наслідків арешту майна, як того вимагає ст.173 КПК України.
Тобто, слідчий в своєму клопотання не визначив розмір та вартість майна, його індивідуальні ознаки (сорт), що не узгоджується з вимогамист. 171 КПК України, що позбавляє можливості визначити порядок виконання ухвали, проведення конкретних дій, направлених на збереження цілісності і вартості даного майна.
При цьому слідчий суддя враховує, що цивільний позов в даному провадженні відсутній, а санкція вказаної статті кримінального кодексу не передбачає спеціальної конфіскації та конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально правового характеру щодо юридичної особи.
Слід також відмітити, що діючий КПК України, не передбачає такої мети для накладення арешту на майно, як для можливості збору врожаю насіння соняшника та передачі його до державного елеватора з метою подальшої реалізації, про яку зазначає слідчий, подаючи клопотання до суду.
Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Предметом кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.197-1 КК України є земельна ділянка як об`єкт права власності. Земельна ділянка - це частина земельної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами суб`єктів власності. Право власності на земельну ділянку поширюється в її межах на поверхневий (ґрунтовий) шар, на водні об`єкти, ліси і багаторічні насадження, які на ній знаходяться, а також на простір, що знаходиться над та під поверхнею ділянки (ст. 79 Земельного Кодексу України).
Посилання слідчого в клопотанні про арешт майна, що насіння соняшника, яке засіяне на спірній земельній ділянці зберегло на собі сліди кримінального правопорушення, є майном, набутим кримінально-противоправним шляхом необґрунтоване.
Доводи слідчого судді про не встановлення негативних наслідків для власника майна чи інших осіб внаслідок арешту зазначеного вражаю невмотивовані.
З урахуванням матеріалів кримінального провадження, не встановлення шкоди, що є обов`язковою ознакою складу, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України, тому слідчий суддя вважає що відсутня необхідність такого ступеню втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого.
Так, з урахуванням положень ст. ст. 2,7 КПК України, при розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст. ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати правову підставу для арешту майна, яка має бути викладена у клопотанні слідчого та відповідати вимогам закону.
В ході розгляду клопотання слідчого про накладення арешту на врожай у кримінальному провадженні не доведено необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України. Крім того, в клопотанні слідчого не визначено спосіб накладення арешту.
Вказана норма узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 р. у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.
За таких обставин достатніх підстав для накладення арешту на зазначене у клопотанні слідчого майно судом не встановлено, одже, слід відмовити в задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.7, 9, 131-132, 170-174, КПК України, слідчий суддя, -
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого Криворізького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області старшого лейтенанту поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Криворізької місцевої прокуратури № 2 юристом 1 класу ОСОБА_3 ,у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000037 від 22 червня 2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України - про арешт майна - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді про відмову у накладенні арешту на майно може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 5-ти днів з дня її оголошення.

Ухвала слідчого судді про відмову у накладенні арешту на майно набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала слідчого судді, яка набрала законної сили, обов`язкова для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

Повний текст ухвали складено та проголошено 14 листопада 2016 року о 13год.50хв.

Слідчий суддя: ОСОБА_1