Справа № 192/1890/16-к
Провадження № 1-кс/192/88/16
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"27" квітня 2016 р.слідчий суддя СОЛОНЯНСКОГО РАЙОННОГО СУДУ ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
слідчого Солонянського ВП - ОСОБА_4 ,
підозрюваного - ОСОБА_5 ,
захисника - ОСОБА_6 ,

ОСОБА_8 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Жданово Солонянського району Дніпропетровської області, громадянину України, зареєстрованому та проживаючому в АДРЕСА_1 , маючому середню освіту, не працюючому, раніше неодноразово судимому, в тому числі Солонянським районним судом Дніпропетровської області:
- 04.09.2008 року за ч.3 ст.186, ст.69 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки; звільненого з місць позбавлення волі 10.12.2010 року умовно-достроково за постановою Синельниківського районного суду від 03.12.2010 року;
- 11.10.2012 року за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки 3 місяці;
- 10.01.2013 року за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі, звільненого по відбуттю строку покарання 11.01.2016 року,
підозрюваному у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України,
В С Т А Н О В И В:
30 березня 2016 року близько 21.00 годин ОСОБА_5 , будучи обізнаним про наявність у власності ОСОБА_9 транспортного засобу - мотоцикла «Ява-350-634», керуючись умислом, направленим на незаконне повторне заволодіння транспортним засобом, а саме - мотоциклом, прийшов до приміщення гаражу по АДРЕСА_2 , куди потрапив через незамкнену хвіртку подвір`я, що належить ОСОБА_9 , де, реалізуючи свій умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, шляхом натиску руками пошкодив навісний замикаючий пристрій на воротах та відкрив їх. Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на незаконне повторне заволодіння транспортним засобом, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистої наживи, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_5 проник всередину, де вчинив незаконне заволодіння транспортним засобом, а саме - мотоциклом марки «Ява-350-634», д/н НОМЕР_1 , 1976 року випуску, червоного кольору, без коляски, двигун № НОМЕР_2 , рама № НОМЕР_3 , вартістю 1350 гривень, що належить на праві власності ОСОБА_9 , після чого викотив зазначений мотоцикл з гаражу і з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.
18 квітня 2016 року ОСОБА_5 в порядку ст.ст.276-278 КПК України повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України.
Слідчий звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором Солонянського відділення Дніпропетровської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_7 , про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з тих підстав, що він, будучи неодноразово судимим, маючи не зняту та не погашену в установленому законом порядку судимість, підозрюється в скоєнні повторно умисного корисливого злочину, який відносяться до категорії тяжких злочинів, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, а тому з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, а також вчиняти аналогічні кримінальні правопорушення, оскільки ніде не працює, внаслідок чого не має засобів до існування, що свідчить про наявність ризиків, передбачених п.п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України, та вказує на те, що застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу є недоцільним
В судовому засіданні слідчий СВ Солонянського ВП ДВП ГУНП України в Дніпропетровській області ОСОБА_4 клопотання про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_5 підтримала з підстав, зазначених в клопотанні.
Підозрюваний ОСОБА_5 своєї причетності до скоєного кримінального правопорушення та проти обрання відносно нього запобіжного заходу у виді домашнього арешту не заперечував, пояснивши, що злочин вчинив з корисною метою, оскільки не має достатньо коштів для проживання, так як не працює.
Захисник ОСОБА_6 не заперечував проти обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до підозрюваного ОСОБА_5 , який своєї причетності до скоєння злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, не оспорював.
Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання слідчого та прохав його задовольнити, оскільки наявні передбачені п.п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України ризики, в зв`язку з якими та з урахуванням особи підозрюваного не може бути забезпечено виконання ним визначених законом обов`язків без застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту.
Вислухавши слідчого, підозрюваного, захисника, прокурора, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, приходжу до наступного.
Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу, зокрема, є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема, переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.
Згідно ч. 2 зазначеної статті підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.
Відповідно до положень ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню, а процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Наявність обґрунтованої підозри у даному кримінальному провадженні узгоджується в точкою зору ЄСПЛ, яка викладена в рішенні по справі "Фокс, Кембелл і Хартлі проти Об`єднаного Королівства" від 30 серпня 1990 року, в п. 30 якого зазначено, що наявність "обґрунтованої підозри" передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок про те, що дана особа могла вчинити злочин.
Статтею 194 КПК України встановлено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Таким чином, приходжу до висновку, що з урахуванням вагомості наявних доказів обґрунтованої підозри у вчинені підозрюваним ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, та доведеності прокурором існування, передбачених п.1, п.5 ч.1 ст.177 КПК України ризиків, клопотання слідчого підлягає задоволенню, оскільки ОСОБА_5 , будучи неодноразово судимим за корисливі злочини, маючи не зняті та не погашені у встановленому законом порядку судимості, підозрюється у скоєнні повторно умисного кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, за скоєння якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, та з метою уникнення відповідальності за вчинене, він може переховуватись від досудового розслідування та суду, так як хоча і має постійне місце проживання, де позитивно характеризується, але за місцем проживання не має міцних соціальних зв`язків, а також вчиняти інші кримінальні правопорушення, оскільки він не працевлаштований, внаслідок чого не має постійних джерел прибутків та забезпечення свого існування, а тому для забезпечення належної поведінки підозрюваного до нього необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки з урахуванням особи підозрюваного інші, більш м`які запобіжні заходи, не можуть забезпечити його належної поведінки.
Крім цього, суд вважає необхідним при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту покласти на підозрюваного, передбачені п.1 - п.3 ч.5 ст.194 КПК України обов`язки, а також роз`яснити наслідки їх невиконання.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176-178, 181, 184, 193-194, 196,197, 205 КПК України,
У Х В А Л И В :
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_13 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем його реєстрації та проживання в АДРЕСА_1 , заборонивши залишати житло в період з 20 години 00 хвилин до 06 годин 00 хвилин.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_13 обов`язки:
-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
-прибувати до слідчого СВ Солонянського ВП ДВП ГУНП України в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , прокурора або суду за кожною вимогою;
-не відлучатися зі свого постійного місця проживання та реєстрації в АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора або суду.
Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та покладення обов`язків встановити до 10 червня 2016 року.
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередню до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Головуючий:слідчий суддя