АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1103/16 Справа № 178/525/16-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2016 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

судді - доповідача ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі - ОСОБА_5

розглянувши в відкритому судовому засіданні м. Дніпропетровську матеріали за апеляційними скаргами прокурора Криничанського відділу Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 18 квітня 2016 року про повернення прокурору обвинувального акта щодо

ОСОБА_7 , який народився у 1967 році в грудні 08 числа, уродженця с. Грушувате П`ятихатського району Дніпропетровської області, який проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 ,

та ОСОБА_8 , який народився у ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Семенівка Криничанського району Дніпропетровської області, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1

обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000566 від 06 грудня 2015 року

за участю сторін кримінального провадження: прокурорів ОСОБА_9 , ОСОБА_6 та потерпілого ОСОБА_10 , -

В С Т А Н О В И Л А:

На ухвалу суду про повернення прокурору обвинувального акта щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 були подані апеляційні скарги, в яких:

- прокурор просить ухвалу суду скасувати як незаконну та необґрунтовану та таку, що винесена з порушенням вимог чинного законодавства, обвинувальний акт з додатками повернути до суду першої інстанції на новий судовий розгляд зі стадії підготовчого судового засідання.

В обґрунтування своїх доводів посилається на те, що в порушення Конституції України та Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судом першої інстанції було проведено підготовче судове засідання не у залі судових засідань, а в службовому кабінеті судді, що перешкодило реалізувати сторонам їх процесуальні права та обов`язки.

Зазначає, що під час проведення досудового слідства Регіональним центром з надання безоплатної правової допомоги у Дніпропетровській області було видано доручення адвокату ОСОБА_11 про забезпечення надання вторинної правової допомоги обвинуваченому ОСОБА_7 , від якого обвинувачений у кримінальному провадженні не відмовлявся, але судом було порушено право обвинуваченого ОСОБА_7 на захист та проведено підготовче судове засідання без участі захисника адвоката ОСОБА_11 , який був в цей час зайнятий в іншому процесі.

Про наявність захисника в провадженні суду було повідомлено до початку підготовчого судового засідання обвинуваченим ОСОБА_7 та прокурором, також було повідомлено, що захисник, відповідно до вимог ст. 293 КПК України, 31 березня 2016 року отримав копію обвинувального акта та копію реєстру матеріалів досудового розслідування одночасно з направленням їх до суду, але судом доводи обвинуваченого ОСОБА_7 та прокурора було проігноровано. Вказує, що надання суду розписки, якою підтверджується вручення захиснику копії обвинувального акта та копії реєстру матеріалів досудового розслідування чинним КПК не передбачено, також ст. 291, ст. 293 КПК України не передбачено долучення такої розписки або її копії до обвинувального акта, реєстру матеріалів досудового розслідування, самих матеріалів досудового розслідування.

Також вказує, що судом не було враховано думку обвинувачених та потерпілого, які заперечували проти повернення обвинувального акта.

Крім того, обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 надійшов до Криничанського районного суду Дніпропетровської області 01 квітня 2016 року, але в порушення вимог ст. 314 ч.1 КПК України, судом лише 08 квітня 2016 року було постановлено ухвалу про призначення підготовчого судового засідання на 18 квітня 2016 року.

Зазначає, що доводи суду про неправильність правової кваліфікації кримінального правопорушення не відповідають дійсності, оскільки в обвинувальному акті, відповідно до положень ст. 291 ч.1 п. 5 КПК України, викладено фактичні обставини кримінального правопорушення, які є встановленими та проти яких обвинувачені не заперечують. Так, в тексті обвинувального акта зазначено, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 діяли за попередньою змовою та проникли до будинку і у господарські будівлі, тому зазначені дії обвинувачених охоплюються ст. 185 ч. 3 КК України, що свідчить про правильне визначення правової кваліфікації кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, у зв`язку з чим було сформульовано обвинувачення.

-обвинувачений ОСОБА_7 просить ухвалу суду скасувати як законну, необґрунтовану та таку, що винесена із порушенням норм кримінального процесуального права, обвинувальний акт повернути до Криничанського районного суду Дніпропетровської області на новий судовий розгляд.

В обґрунтування своїх доводів посилається на те, що 31 березня 2016 року йому в присутності його захисника адвоката ОСОБА_11 , а також його захиснику було вручено копію обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування. Розписку про отримання ним копій зазначених документів він надав прокурору ОСОБА_6

18 квітня 2016 року о 09 годині він, разом з обвинуваченим ОСОБА_8 , потерпілим ОСОБА_10 , захисником та прокурором прибули до залу судових засідань, однак через зайнятість залу, вони були вимушені чекати на судове засідання в коридорі. Близько 11.00 годин адвокат ОСОБА_11 , через зайнятість в іншому процесі, повинен був піти. В 12.30 годин учасників процесу покликали в засідання, але захисник прибути не зміг.

Вказує, що судове засідання проводилось в кабінеті судді, під час з`ясування явки осіб, прокурор повідомив суду, що для участь у справі на досудовому розслідуванні було залучено захисника адвоката ОСОБА_11 , ним було підтверджено слова прокурора, але суд не відреагував на це належним чином, чим порушив його право на захист, оскільки він не розумів зміст запитань суду без свого адвоката.

Крім того вказує, що на запитання суду щодо повернення обвинувального акта прокурору для усунення недоліків, всі учасники процесу заперечували. Зазначає, що зміст обвинувального акта повністю відповідає подіям та зібраним під час досудового слідства доказам.

Ухвалою Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 18 квітня 2016 року обвинувальний акт кримінального провадження щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України, повернуто прокурору для усунення недоліків, які суд вбачає в тому, що на досудовому слідстві дії обвинувачених кваліфіковані за ст. 185 ч.3 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у житло, щодо обвинуваченого ОСОБА_8 і повторно, але згідно обвинувального акта обвинувачені діяли за попередньою змовою і проникали не тільки в житло, а і господарську будівлю потерпілого; проте кваліфікуючі ознаки розкрадання попередня змова та проникнення в інше приміщення обвинуваченим не інкримінуються, що свідчить про неправильність правової кваліфікації кримінального правопорушення; крім того, в порушення вимог ст. 293 КПК України, копія обвинувального акта захиснику обвинуваченого ОСОБА_7 не була вручена.

Заслухавши доповідь судді, прокурора ОСОБА_6 , який підтримав свою апеляційну скаргу та просив скасувати ухвалу суду про повернення обвинувального акта і направити його на новий судовий розгляд зі стадії підготовчого судового засідання; думку прокурора ОСОБА_9 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; думку потерпілого ОСОБА_10 , який підтримав апеляційну скаргу прокурора; перевіривши надані матеріали провадження в межах поданих прокурором та обвинуваченим ОСОБА_7 апеляційних скарг та обговоривши їх доводи, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційні скарги прокурора та обвинуваченого ОСОБА_7 , підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

У підготовчому судовому засіданні, у відповідності до ст. 314 ч. 3 п. 3 КПК України, суд першої інстанції має право прийняти рішення про повернення прокурору обвинувального акта, за умови його невідповідності вимогам ст. 291 КПК України.

Статтею 291 частиною 2 п. 5 КПК України передбачено, що обвинувальний акт повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Таким чином законодавець чітко встановив вимоги до змісту обвинувального акта та підстави для повернення його судом першої інстанції прокурору.

Повернення обвинувального акта прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акта вимогам закону, а наявність у ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.

Як убачається з обвинувального акта, слідчий дійсно допустив невідповідність, оскільки одночасно зазначив, що обвинувачені діяли за попередньою змовою і проникали і в житло, а і господарську будівлю потерпілого, а при кваліфікації їх дій зазначив що вони вчинили крадіжку чужого майна, поєднаного з проникненням у житло, щодо обвинуваченого ОСОБА_8 і повторно та інших кваліфікуючих ознак розкрадання не привів.

Разом з тим, зазначена невідповідність не порушує права обвинувачених на захист та у відповідності до положень ст. 314 КПК України не передбачена як підстава для повернення обвинувального акта прокурору, крім зазначеного вмінення особам додаткових кваліфікуючих ознак злочину погіршує їх становище тому суд за власною ініціативою не має повноважень ставити питання про погіршення становища обвинувачених, а проводячи судовий розгляд справи по суті за наявності таких обставин повинен керуватися положеннями ст. 62 Конституції України.

Що стосується доводів апеляційної скарги прокурора про те, що дії обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 охоплюються ст. 185 ч. 3 КК України, то вони в даному випадку обговоренню колегією суддів не підлягають, оскільки такі питання можуть вирішуватися апеляційним судом, лише при оскарженні остаточних рішень суду першої інстанції по кримінальному провадженні, а не під час перевірки законності ухвали суду про повернення прокурору обвинувального акта.

Безпідставними є і доводи прокурора про те, що суд першої інстанції в порушення вимог ст. 314 ч. 1 КПК України 08 квітня 2016 року постановив ухвалу про призначення підготовчого судового засідання на 18 квітня 2016 року, оскільки, як убачається з наданих матеріалів, обвинувальний акт по кримінальному провадженню № 0000566 від 06 грудня 2015 року щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 надійшов до суду першої інстанції 04 квітня 2016 року, відповідно до протоколу автоматизованого розподілу від 04 квітня 2016 року головуючим був визначений суддя ОСОБА_1 , який у відповідності до вимог ст. 314 ч. 1 КПК України, якою передбачено п`ятиденний строк для призначення підготовчого судового засідання ухвалою від 07 квітня 2016 року призначив підготовче судове засідання на 18 квітня 2016 року на 9.00 годину.

Та обставина що підготовче судове засідання проводилося в службовому приміщенні, а не в залі судового засідання, і сторони видалялися з приміщення на час проведений суддею в нарадчій кімнаті для постановлення ухвали суду не є істотним порушенням чинного законодавства, оскільки такими діями суд не порушив таємницю нарадчої кімнати, а твердження прокурора про те, що проведення підготовчого судового засідання в службовому кабінеті судді перешкодило реалізувати сторонам їх процесуальні права та обов`язки є голослівним, оскільки усі процесуальні вимоги до проведення судового засідання судом були виконані, проводилася фіксування судового розгляду за допомогою технічного засобу, вівся журнал судового засідання.

Що стосується доводів прокурора та обвинуваченого ОСОБА_7 про те, що під час проведення досудового розслідування інтереси ОСОБА_7 захищав професійний адвокат, тому проведення підготовчого засідання зо його відсутності є порушенням чинного законодавства та права обвинуваченого ОСОБА_7 на захист, то вони заслуговують на увагу.

Не дивлячись на те, що слідчий та прокурор не зазначили в наданих суду документах про наявність у обвинуваченого ОСОБА_7 захисника та не вказали його прізвища, адреси та засобів зв`язку, в підготовчому судовому засіданні, хоч і насамкінець, суду стало відомо про наявність у обвинуваченого ОСОБА_7 професійного захисника адвоката ОСОБА_11 ..

За таких обставин суд першої інстанції для забезпечення прав обвинуваченого ОСОБА_7 , повинен був перенести розгляд обвинувального акта та повідомити захисника обвинуваченого ОСОБА_7 про час і місце проведення підготовчого судового засідання для забезпечення захисту інтересів обвинуваченого ОСОБА_7 .

Не об`явивши в підготовчому судовому засіданні перерви для виклику в підготовче судове засідання захисника обвинуваченого ОСОБА_7 , суд допустив і іншу помилку, зазначивши в ухвалі про повернення обвинувального акта прокурору як підставу для прийняття такого рішення і про порушення вимог ст. 293 КПК України та про не вручення захиснику обвинуваченого ОСОБА_7 копії обвинувального акта, оскільки законодавець не зобов`язує прокурора надавати до суду одночасно з обвинувальним актом і розписку захисника про отримання копії обвинувального акта та реєстру матеріалів.

За таких обставин, рішення суду про повернення прокурору обвинувального акта є помилковим, а тому ухвала суду підлягає скасуванню на підставі ст. 409 КПК України, а апеляційні скарги прокурора та обвинуваченого ОСОБА_7 підлягають частковому задоволенню.

Виходячи з викладеного, та з урахуванням того, що вирішення питань, передбачених ст. ст. 314, 315 КПК України є виключною компетенцією суду першої інстанції, до повноважень якого належить прийняття рішень по отриманим судом обвинувальним актам, колегія суддів, керуючись загальними засадами КПК України, а саме положеннями ст. 9 ч. 6, ст. 7 ч.1 п. п. 15,16 КПК України вважає, що обвинувальний акт підлягає поверненню на новий судовий розгляд у суд першої інстанції зі стадії підготовчого провадження.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 409, 415, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційні скарги прокурора Криничанського відділу Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 18 квітня 2016 року про повернення прокурору обвинувального акта щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 скасувати та призначити новий розгляд обвинувального акта у суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з дня проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: