Справа № 425/637/16-к
Провадження № 11-кп/782/194/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 серпня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Луганської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретарі ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

законного представника

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши на відкритому судовому засіданні у м. Сєверодонецьку апеляційну скаргу., захисника ОСОБА_6 , змінену апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_9 , на вирок Рубіжанського міського суду Луганської області від 26 травня 2016 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рубіжне, Луганської області, освіта неповна середня, не навчається, раніше засудженого: 09.11.2015 року Рубіжанським міським судом за ч.1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
засуджено: ч.2 ст. 186 КК України та призначено покарання з застосуванням ст. 69 КК України у виді 2 років позбавлення волі.
Згідно ч. 3 ст. 72 КК України покарання у виді штрафу призначене за вироком Рубіжанського міського суду від 17.11. 2015 року відносно ОСОБА_7 і вирок постановлений відносно ОСОБА_7 від 26.05.2016 року підлягають самостійному виконанню.
ОСОБА_7 взято під варту в залі суду, термін покарання обчислювати з 26 травня 2016 року.
Цим же вироком засуджено ОСОБА_10 вирок щодо якого не оскаржено.
Стягнуто з обвинувачених на користь потерпілої матеріальна та моральна шкода, питання про судові витрати та речові докази вирішені відповідно до вимог ст.ст.100, 124 КПК України.
В С Т А Н О В И Л А:
За вироком суду 22.12.2015 року о 17-30 годин неповнолітній ОСОБА_7 , за попередньою змовою з ОСОБА_10 знаходячись біля будинку № 17 по вул. Леніна, м. Рубіжне Луганської області, маючи злочинний намір, спрямований на відкрите заволодіння чужим майном, підбіг до ОСОБА_11 зі спини і шляхом ривку заволодів її сумкою марки «Дольче Габбана» чорного кольору, вартістю 98 гривень, у якій знаходились: мобільний телефон марки «Samsung Galaxy Асе2» модель GT-18160ZWASEK в корпусі білого кольору, вартістю - 630 гривень, мобільний телефон марки «Samsung» модель «SGH-X210» чорного кольору вартістю 135 грн., згідно висновку товарознавчої експертизи за № 19/113/9-3/68д від 04.02.2016 року потерпілій спричинено матеріальний збиток на загальну суму 1528 грн.
В зміненій апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_9 наводить доводи неправильного застосування судом закону про кримінальну відповідальність. Вказує, що призначивши ОСОБА_7 покарання суд першої інстанції вказав, що згідно ч. 3 ст. 72 КК України покарання у виді штрафу призначене за вироком Рубіжанського міського суду від 17.11. 2015 року відносно ОСОБА_7 і вирок постановлений відносно нього від 26.05.2016 року підлягають самостійному виконанню. Однак згідно довідки виданої Рубіжанським міським судом Луганської області від 07.07.2016 року штраф за вироком Рубіжанського міського суду Луганської області від 09.11.2015 року на користь держави в розмірі 50 неподаткових мінімумів доходів громадян було сплачено 12.11.2015 року. Таким чином суд безпідставно зазначив про окреме виконання вироку від 09.11.2015 року. Просить вирок змінити, виключити з резолютивної частини вироку в вказівку про самостійне виконання вироку Рубіжанського міського суду від 09.11.2015 року на підставі ч.3 ст.72 КК України у вигляді штрафу, в іншій частині вирок залишити без змін.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 наводить доводи призначення надто сурового покарання, без урахування особистості обвинуваченого та обставин по праві. Вказує, що суд першої інстанції не врахував, що ОСОБА_7 здійснив злочин у неповнолітньому віці, свою провину визнав, щиро розкаявся, висловив бажання відшкодувати спричинену шкоду. Суд у повній мірі не врахував, що злочин вчинила неповнолітня дитина, яка у в силу свого віку, життєвого досвіду та не сформованій психіки повній мірі не усвідомлювала протиправність своїх дій та тяжкість наслідків для потерпілої. Крім того, ОСОБА_7 по суті був втягнутий ОСОБА_12 у злочин. Суд не врахував думку прокурора, який просив суд призначити ОСОБА_7 покарання з застосуванням ст.ст.75, 104 КК України. Просить вирок суду змінити, застосувавши до ОСОБА_7 ст.ст.75, 104 КК України.
Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який підтримав доводи апеляції і вважає апеляцію захисника безпідставною, захисника який підтримав доводи своєї апеляції та апеляцію прокурора, обвинуваченого який просить задовольнити апеляцію захисника, обговоривши доводи апеляції, провівши судові дебати, вислухавши останнє слово обвинуваченого, колегія суддів приходить до наступного.

Суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_7 за ч.2 ст.186 КК України оскільки він здійснив дії що виразились у відкритому заволодінні чужим майном (грабіж), за попередньою змовою групою осіб, вказана кваліфікація та обставини здійсненого правопорушення не оскаржується по справі.

Разом з тим, у резолютивній частині вироку суду було зазначено, що згідно ч. 3 ст. 72 КК України покарання у виді штрафу призначене за вироком Рубіжанського міського суду від 09.11.2015 року відносно ОСОБА_7 і вирок постановлений відносно нього від 26.05.2016 року підлягають самостійному виконанню.
При цьому суд не з`ясував належним чином питання щодо виконання ОСОБА_7 покарання у вигляді штрафу, оскільки згідно довідки виданої Рубіжанським міським судом Луганської області ОСОБА_7 засуджений за вироком від 09 листопада 2015 року за ч.1 ст.309 КК України до покарання у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 50 неподаткових мінімумів доходів громадян, зазначений штраф сплатив 12.11.2015 року (а.с.148).
Вказані обставини відповідно до ст.409 п.4 КПК України в частині неправильного застосування Закону України про кримінальну відповідальність, служать підставою для зміни вироку суду.
З наведених підстав змінена апеляцію прокурора підлягає задоволенню.
Призначаючи ОСОБА_7 покарання суд відповідно до вимог ст.65 КК України врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до вимог ст.12 КК України віднесено до категорії тяжких, врахував данні про особу обвинуваченого, та правильно застосував ст.69 КК України урахувавши обставини які пом`якшують покарання: вчинення злочину неповнолітнім, щире каяття.

Однак на думку судової колегії, суд першої інстанції призначивши покарання з відбуванням в місцях позбавлення волі, повною мірою не врахував вимоги ст.103 КК України, а саме: умови життя та виховання неповнолітнього ОСОБА_7 , вплив дорослих, рівень його розвитку.

Враховуючі данні про особу обвинуваченого ОСОБА_7 який, характеризується задовільно, виховувався в неповній родині, має неповну середню освіту, а також враховуючі обставини скоєння правопорушення, а саме те, що ОСОБА_7 скоїв злочин у співучасті з дорослою, раніше неодноразово судимою особою, колегія суддів вважає можливим застосувати до призначеного ОСОБА_7 покарання вимоги ст.ст.75, 104 УК України.

Призначення ОСОБА_7 міри покарання з іспитовим строком на думку колегії суддів буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Таким чином, апеляція захисника підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:
Вирок Рубжанського міського суду Луганської області від 26 травня 2016 року щодо ОСОБА_7 - змінити.

Вважати засудженим ОСОБА_7 за ч.2 ст.186 КК України з застосуванням ст.69 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 2 роки.

На підставі ст..ст.75, 104 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком тривалістю 1 рік.

Відповідно до вимог ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_7 обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти цей орган про зміну місця проживання, роботи, навчання, періодично з`являтися у кримінально-виконавчу інспекцію на реєстрацію.

Запобіжний захід у вигляді тримання піл вартою ОСОБА_7 скасувати, звільнити ОСОБА_7 з під варти негайно в залі суду.

Виключити з резолютивної частини вироку Рубіжанського міського суду Луганської області від 26 травня 2016 року вказівку про самостійне виконання вироку Рубіжанського міського суду від 09.11.2015 року на підставі ч.3 ст.72 КК України у вигляді штрафу стосовно ОСОБА_7 .
В решті частини вирок Рубіжанського міського суду Луганської області від 26 травня 2016 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

Апеляцію захисника ОСОБА_6 задовольнити, змінену апеляцію прокурора ОСОБА_9 задовольнити частково.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили після її оголошення, але на неї може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ. Касаційна скарга подається безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_1