Номер провадження: 11-кп/785/1161/16
Номер справи місцевого суду: 509/1990/16-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06.09.2016 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі:

головуючого ОСОБА_3

суддів: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_6

прокурора ОСОБА_7

адвоката ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Одесі кримінальне провадження №0000833 від 11.04.2016 рокуза апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Овідіопольського районного суду Одеської області від 30.06.2016 року, яким:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Петродолинське Овідіопольського району Одеської області, громадянин України, українець, з середньою освітою, розлучений, не працюючий, маючий на утриманні малолітнього сина ОСОБА_10 2011 року народження, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

визнаний винним та засуджений за ч.2 ст.286 КК України до 5 (п`яти) років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки. У відповідності до ч.5 ст.72 КК України, в строк відбуття покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з 30.06.2016 року по день набрання вирокомзаконної сили. Стягнуто з ОСОБА_9 процесуальні витрати за залучення експерта в дохід держави в сумі 791 гривень 64 коп., -

встановив:
Згідно з вироком суду, 10 квітня 2016 року, приблизно о 10 год., ОСОБА_9 , в порушення п. 2.9 Правил дорожнього руху України, у стані алкогольного сп`яніння керував технічно-справним мотоциклом марки «Ява-350» без державного номерного знаку, рухався по сухому асфальтобетонному покриттю по вул. Леніна в с. Йосипівка Овідіопольського районуу напрямку від с. Мар`янівка до с. Петродолинське. На задньому пасажирському сидінні мотоцикла знаходився пасажир ОСОБА_11 . В порушення вимог пунктів 1.5, 2.3, 12.1 Правил дорожнього руху України, ОСОБА_9 , будучи неуважним, на заокругленні дороги, не обрав безпечну швидкість руху, не урахував дорожню обстановку, внаслідок чого не впорався з керуванням мотоцикла, допустив виїзд мотоцикла за межі проїзної частини дороги праворуч, наїзд на придорожнє дерево та перекидання мотоцикла.
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, пасажиру мотоцикла ОСОБА_11 були заподіяні тілесні ушкодження у виді множинних відкритих переломів кісток верхньої та нижньої щелепи, крововиливу у м`які тканини верхньої та нижньої щелепи, двох забійних ран піднебіння, забійних ран обличчя, крововиливу під тверду мозкову оболонку (субдуральна гематома), закритого перелому середньої третини правого стегна зі зміщенням уламків з крововиливом у м`язи, закритого перелому верхньої третини правої великої і малогомілкової кісток зі зміщенням уламків з крововиливом у м`язи, закритого перелому лівої внутрішньої і зовнішньої кісточки без зміщення уламків з крововиливом у м`язи, які ускладнили травматичним шоком, були небезпечні для його життя та здоров`я, тобто відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, від яких наступного дня наступила його смерть.
Не погоджуючись з вироком суду захисник адвокат ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій не оспорюючи кваліфікацію вчиненого та доведеність вини обвинуваченого, просить вирок суду змінити та призначити ОСОБА_9 покарання у виді 5 ( п`яти) років позбавлення волі, з застосуванням ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_9 від відбування покарання з випробуванням.

В апеляційній скарзіадвокат посилається на те, що судом першої інстанції були проігноровані обставини, які пом`якшують покарання, а саме те, що вчинене ОСОБА_9 кримінальне правопорушення відноситься до злочинів скоєних з необережності, обвинувачений повністю визнав себе винним та щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, раніше не судимий, позитивно характеризується. Крім того, захисник просить врахувати той факт, що обвинувачений має на утриманні малолітню дитину 2013 року народження, відсутність претензій від потерпілого.

Судовий розгляд проведено без участі обвинуваченого ОСОБА_9 , який не заявляв клопотання про участь в суді апеляційної інстанції, що відповідає положенням ч.1 ст.401, ч.4 ст.405 КПК України.

Заслухавши суддю-доповідача; адвоката, який підтримав апеляційну скаргу та просив задовольнити її; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги адвоката, просив вирок залишити без змін; вивчивши матеріали кримінального провадження; обговоривши доводи апеляційної скарги; провівши судові дебати; апеляційний суд приходить до наступного.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_9 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, за обставин, викладених у вироку, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються наявними в ній доказами, які, в силу вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, районним судом не досліджувались, оскільки ці обставини ніким не оспорювалися.

Порушень при вирішенні судом першої інстанції питання відносно порядку дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися, колегія суддів не вбачає, а тому ці обставини, як і юридична кваліфікація скоєного ОСОБА_9 не є предметом апеляційного розгляду, у зв`язку з чим суд апеляційної інстанції, відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, переглядає вирок суду лише в межах апеляційної скарги.

Що стосується доводів адвоката про необхідність зміни оскаржуваного вироку в частині призначеного покарання, то вони є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню, з огляду на таке.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_9 районний суд послався на ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу обвинуваченого, врахував його сімейний стан, першу судимість, щире каяття, а також те, що злочин скоєно у стані алкогольного сп`яніння та призначив йому покарання у виді позбавлення волі,що передбачено санкцією статті кримінального закону.

Таким чином, правильно врахувавши зазначені обставини в їх сукупності, суд першої інстанції, прийшов до вірного висновку, що виправлення, перевиховання обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, не можливе без його ізоляції від суспільства.

Разом з цим, призначаючи покарання ОСОБА_9 , незважаючи на наявність декількох обставин, які пом`якшують покарання, районний суд не врахував того, що на утриманні обвинуваченого перебуває малолітня дитина, та не мотивуючи свого рішення щодо розміру покарання,призначив обвинуваченому покарання в виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На думку апеляційного суду, характер і спосіб скоєного обвинуваченим кримінального правопорушення, особисте ставлення до скоєного обвинуваченого, який повністю розкаявся у скоєному, перебування на його утриманні малолітньої дитини,що не було враховано районним судом, позиція потерпілого, який не висловлював своєї категоричної позиції щодо позбавлення волі обвинуваченого,дають законні підстави для призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі в мінімальних межах санкції ч.2 ст.286 КК України.

В той же час, враховуючи те, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим у стані алкогольного сп`яніння, а його наслідками є смерть потерпілого, навіть з урахуванням пом`якшуючих обставин та позиції потерпілого, який не наполягав на суворому покаранні, покарання у виді позбавлення волі в мінімальних межах санкції статті кримінального закону, не є занадто суворим або не справедливим для обвинуваченого, в повній мірі відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 КК України, а тому підстав для звільнення обвинуваченого від призначеного йому покарання, згідно ст. 75 КК України, апеляційний суд не вбачає.
З урахуванням наведеного, апеляційний суд приходить до переконання про необхідність пом`якшення призначеного ОСОБА_9 покарання, в зв`язку з чимапеляційна скарга адвоката підлягає частковому задоволенню, вирок районного суду в частині призначеного покарання підлягає зміні.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,-

постановив:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 задовольнитичастково.

Вирок Овідіопольського районного суду Одеської області від 30.06.2016 року відносно ОСОБА_9 , в частині призначеного покарання змінити.

Вважати ОСОБА_9 , засудженим за ч.2 ст.286 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки, з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 3 (три) роки.

В решті вирок районного суду залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді апеляційного суду Одеської області
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_5