Провадження № 1-кп/643/933/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17.11.2016 р. Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0006149 від 09.08.2016 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, не працюючого, раніше судимого:

- 20.10.2009року Московським районним судом м.Харкова за ч.2 ст.186 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі з застосуванням ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з випробувальним терміном на 2 роки;

- 25.06.2013 року Фрунзенським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.185, ст. 71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі, звільненого 09.12.2015року з Диканівської ВК умовно-достроково на невідбутий строк 5 місяців 29 днів на підставі ухвали Червонозаводського районного суду м.Харова від 01.12.2015року, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ; проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

08.08.2016 р., приблизно о 18год.00хв., ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись біля під`їзду №3 за адресою: АДРЕСА_3 , діючи умисно, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин будучи обуреним висловлюванням ОСОБА_5 на його адресу, з метою спричинення тілесних ушкоджень, наніс один удар лівою рукою в область обличчя ОСОБА_5 . В результаті умисних дій ОСОБА_4 , потерпілому ОСОБА_5 , згідно висновку судово-медичної експертизи №2762-С/16 від 31.08.2016року була спричинена забита рана на голові, яка за ступенем тяжкості належить до легких тілесних ушкоджень, що спричинили за собою короткочасний розлад здоров`я тривалістю понад 6-ти днів але не більше 3-х тижнів (21дня) згідно п.2.3.1 «А» п. 2.3.3 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень».

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 2 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинили за собою короткочасний розлад здоров`я.

Так, 18.10.2016 року між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 була укладена угода про примирення, згідно якої ОСОБА_4 повно та беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України. Сторони угоди узгодили покарання у виді громадських робіт строком 200 годин.

Злочин, передбачений ч.2 ст.125 КК України, віднесений кримінальним законом до категорії злочинів невеликої тяжкості, тому угода не суперечить вимогам закону.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою провину у скоєні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України повністю, щиро покаявся і просив суд затвердити угоду про примирення, яка досягнута ним з потерпілим.

Потерпілий ОСОБА_5 просив суд затвердити угоду про примирення, підтвердив досягнення примирення з обвинуваченим.

Враховуючи вищевикладене, заслухавши думку прокурора, який просив затвердити угоду про примирення, думку обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , які просили затвердити угоду, перевіривши угоду про примирення між потерпілим та обвинуваченим на відповідність вимогам ч.1 ст.469, ст.471 КПК України, з`ясувавши, що обвинувачений ОСОБА_4 розуміє викладені в ч.4 ст.474 КПК України обставини та правильно розуміє наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Переконавшись, що укладення даної угоди сторонами є добровільним, суд приходить до висновку, що у даному кримінальному провадженні можливо постановити вирок відносно ОСОБА_4 , яким затвердити угоду про примирення між потерпілим та обвинуваченим, визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України та призначити йому покарання в межах санкції ч.2 ст.125 КК України у виді громадських робіт строком 200годин.

Цивільний позов не заявлявся, судові витрати у кримінальному провадженні та речові докази відсутні.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ст.ст. 368, 475 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:

Угоду про примирення між потерпілим та обвинуваченим, укладену 18.10.2016 року між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0006149 - затвердити.

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України і призначити узгоджене сторонами покарання у виді громадських робіт на строк 200 (двісті) годин.

Вирок суду може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Московський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Роз`яснити учасникам судового провадження право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, потерпілому та прокурору.

Копію судового рішення не пізніше наступного дня надіслати учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні.

Суддя - ОСОБА_1