Дата документу Справа № 334/2989/15-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження №11-кп/778/472/16 Головуючий в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Єдиний унікальний №334/2989/15-к Доповідач у 2-й інстанції: ОСОБА_2
Категорія: ст.300 ч.2 КК України

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 липня 2016 року м.Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області в складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю:
прокурора ОСОБА_6

обвинуваченої ОСОБА_7

розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000530, за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на вирок Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 25 грудня 2015 року відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Запоріжжя, громадянки України, освіта середня, не заміжньої, має на утриманні двох малолітніх дітей, офіційно не працевлаштованої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимої:

1) 29.08.2012р. Заводським райсудом м.Запоріжжя за ч.1 ст.309 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнена від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік; 09.09.2013р. знята з обліку за постановою Шевченківського райсуду м.Запоріжжя по закінченню строку;

2) 12.02.2015р. Жовтневим райсудом м.Запоріжжя за ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України до штрафу у розмірі 850 грн. з розстрочкою сплати (виплачений);

3) 16.03.2015р. Ленінським райсудом м.Запоріжжя за ч.3 ст.15, ч.1 ст.185 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнена від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік,

обвинуваченої у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.300 КК України.

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні зазначає, що незважаючи на те, що ОСОБА_7 має на утриманні двох малолітніх дітей, суд в порушення вимог ч.3 ст.61 КК України призначив обвинуваченій покарання у вигляді обмеження волі. Тому просить вирок в частині призначеного покарання скасувати, ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч.2 ст.300 КК України із застосуванням ст.69 КК України у вигляді громадських робіт строком на 100 годин. На підставі ч.4 ст.70 КК України з урахуванням положень ст.72 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, з урахуванням вироку Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 16.03.2015р. остаточно призначити 1 рік позбавлення волі та на підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік.

Вироком Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 25 грудня 2015 року ОСОБА_7 визнано винуватою та засуджено за ч.2 ст.300 КК України до 2 років обмеження волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, з урахуванням положень ст.72 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, враховуючи вирок Ленінського райсуду м.Запоріжжя від 16.03.2015р., остаточно призначено 1 рік позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнена від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік з покладенням на неї обов`язків, передбачених п.п.2-4 ч.1 ст.76 КК України.

Стягнуто з ОСОБА_7 витрати за проведення судової-мистецтвознавчої експертизи в розмірі 451 грн. 08 коп.

Доля речових доказів вирішена відповідно до ст.100 КПК України.

В судовому засіданні апеляційної інстанції: прокурор підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; обвинувачена ОСОБА_7 заперечувала проти апеляційної скарги та просила відмовити в її задоволенні.

Вислухавши доповідача, учасників судового провадження, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як зазначено у вироку, 03.02.2015р. ОСОБА_7 , знаходячись поблизу ресторану «Макдональдс», що розташований за адресою: м.Запоріжжя, пр.Леніна, 218, діючи з корисливих мотивів, маючи умисел на перевезення, зберігання з метою збуту та збут кіно-відеопродукції, що пропагує культ насильства і жорстокості, всупереч Закону України «Про захист суспільної моралі», достовірно знаючи про наявну у неї кіно-відеопродукцію, перевезла на маршрутному таксі, від зупинки громадського транспорту «Анголенко» до зупинки громадського транспорту «Пр.Металургів» м.Запоріжжя компакт-диск для лазерних систем зчитування формату DVD з фільмом «Хостел-2», який має інформацію, яка пропагує культ насильства та жорстокості, де, приблизно, о 19 годині за 100 грн. збула ОСОБА_8 зазначений компакт-диск.

Далі, продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на перевезення, зберігання з метою збуту та збут, кіно-відеопродукції, що пропагує культ насильства і жорстокості, 21.02.2015р. ОСОБА_7 перевезла на маршрутному таксі від зупинки громадського транспорту «Вул.Анголенка» до зупинки громадського транспорту «Пр. Металургів» м. Запоріжжя компакт-диск для лазерних систем зчитування формату DVD з фільмом «Пила 6», який має інформацію, яка пропагує культ насильства та жорстокості, після чого прослідувала до будинку АДРЕСА_2 , де за 100 грн. збула ОСОБА_8 вищевказаний компакт-диск.

Колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги про неможливість призначення обвинуваченій покарання у виді обмеження волі.

Разом з тим, в апеляційній скарзі прокурором не обґрунтовано за яких підстав обвинуваченій необхідно при призначенні покарання застосувати правила ст.69 КК України при наявності у санкції ч.2 ст.300 КК України більш м`якого покарання у вигляді штрафу.

Тому колегія суддів вважає за необхідне, в частині призначення ОСОБА_7 покарання вирок змінити, та призначити їй покарання у вигляді штрафу в межах санкції ч.2 ст.300 КК України.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні задовольнити частково.

Вирок Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 25 грудня 2015 року відносно ОСОБА_7 в частині призначеного їй покарання змінити. Призначити ОСОБА_7 за ч.2 ст.300 КК України покарання у виді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 1700 грн. На підставі ч.4 ст.70 КК України з урахуванням положень ст.72 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, з урахуванням вироку Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 16.03.2015р. остаточно призначити 1 рік позбавлення волі та на підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік. В решті вирок залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4