Дата документу Справа № 317/1703/16-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
ЄУ № 317/703/16-к Головуючий у 1-й інстанції
Провадження № 11- кп/778/1134/16 ОСОБА_1
Категорія ч.2 ст. 185 Доповідач в апел. інстанції
КК України ОСОБА_2

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника-адвоката ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Запорізького районного суду Запорізької області від 26 квітня 2016 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець с. Братське Покровського району Дніпропетровської області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий 26 березня 2015 року Запорізьким районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі з випробувальним терміном 1 рік,

визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України йому призначено покарання у вигляді 2 років 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання за цим вироком частково приєднано невідбуте покарання за вироком Запорізького районного суду Запорізької області від 26 березня 2015 року та остаточно призначено покарання у вигляді 2 років 8 місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід до набрання вироком законої сили обрано у виді тримання під вартою. Взято під варту в залі суду.

Початок строку відбування покарання постановлено рахувати з моменту фактичного затримання.

Доля речових доказів вирішена в порядку ст. 100 КПК України.
Обвинувачений ОСОБА_8 звернувся з апеляційною скаргою, в якій, як вбачається з її змісту, посилається на наявність пом`якшуючих покарання обставин, а саме: сприяння у встановленні істини по справі, розкаяння у вчиненому, повернення потерпілій викраденого майна, наявність співмешканки та 2 дітей, які залишились без годувальника, матері інваліда 2 групи, дядька інваліда та хворої бабусі. Просить пом`якшити призначене йому судом покарання.

В доповненні до апеляційної скарги ОСОБА_8 зазначає про повне відбуття ним покарання за вироком від 26 березня 2015 року, оскільки 09 березня 2016 року він останній раз з`являвся на реєстрацію до кримінально-виконавчої інспекції, тому вважає необґрунтованим висновок суду про вчинення ним злочину протягом іспитового строку.

Згідно з вироком суду, 21 березня 2016 року, близько 06 год. 00 хв., ОСОБА_8 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, знаходячись за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , де він мешкає без реєстрації з дозволу ОСОБА_9 , діючи таємно, з корисливих мотивів, викрав з території зазначеного домоволодіння майно ОСОБА_9 , на загальну суму 1800,00 грн., спричинивши потерпілій матеріальну шкоду на вказану суму.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши доводи захисника, який підтримав доводи апеляційної скарги обвинуваченого, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважає призначене ОСОБА_8 покарання необхідним і достатнім для його перевиховання і таким, що відповідає даним про його особу, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_8 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_8 винним себе визнав повністю та розкаявся у вчиненому, у зв`язку з чим судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорювались. Розгляд провадження в суді першої інстанції за обвинуваченням ОСОБА_8 був проведений відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України. Виконання судом цих вимог відображено на технічному засобі фіксування кримінального провадження.

Діям обвинуваченого дана правильна юридична оцінка. Рішення суду в частині доведеності вини та кваліфікації заподіяного в апеляції не оспорюється.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, тобто в частині призначеного покарання.

При призначенні обвинуваченому покарання суд послався:

- на дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, за місцем мешкання характеризується задовільно;

- обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнав його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Крім того, судом враховано, що ОСОБА_8 вчинив злочин у період іспитового строку, у зв`язку з чим остаточне покарання призначено останньому за сукупності вироків, частково приєднавши не відбуте покарання за попереднім вироком.

Відповідно до ч.2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції, врахувавши всі обставини, що впливають на вид і розмір покарання, призначив ОСОБА_8 покарання, яке відповідає вимогам ст. 65 КК України.

На думку колегії суддів, доводи обвинуваченого про знаходження на його утриманні співмешканки та її неповнолітніх дітей, матері, дядька та бабусі, матеріалами провадження та долученими обвинуваченим документами не підтверджуються.

В матеріалах провадження відсутні дані про те, що ОСОБА_8 будь-коли працював та утримував членів своєї родини, або здійснював догляд за ними, тому вказані ним обставини щодо сімейного стану не впливають на призначене судом покарання не можуть бути підставою для його пом`якшення.

Відповідно до ст.. 165 КВК України іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду.

Колегія суддів не погоджується з доводами обвинуваченого про відбуття ним покарання за попереднім вироком, оскільки вирок було ухвалено 26 березня 2015 року, іспитовий строк судом встановлено 1 рік, який закінчується через рік після ухвалення вироку, а не в день останньої реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Злочин, за який засуджено ОСОБА_8 , вчинено 21 березня 2016 року, тобто протягом іспитового строку, тому судом обгрунтовано враховано дану обставину при призначенні покарання.

Враховуючи вищевикладене, підстав для призначення більш м`якого покарання з доводів, викладених в апеляційній скарзі обвинуваченого, колегія суддів не вбачає

Рішення суду є законним та обгрунтованим, належним чином вмотивоване, порушень вимог кримінального та кримінально-процесуального законодавства, які потягнули б зміну чи скасування вироку районного суду винесеного відносно ОСОБА_8 не вбачається.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 412, 415 КПК України, колегія суддів

ухвалила:
апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Запорізького районного суду Запорізької області від 26 квітня 2016 року, яким ОСОБА_8 , засуджений за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, залишити без змін.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України, зарахувати ОСОБА_10 в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 26 квітня 2016 року по 17 серпня 2016 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4