Ухвала
іменем україни

22 лютого 2016 року м. Київ

Вищий спеціалізований суду України
з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі колегії:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши в судовому засіданні касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженої ОСОБА_5 на вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 23 квітня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 26 жовтня 2015 року,

в с т а н о в и в:
За вказаним вироком місцевого суду, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 26 жовтня 2015 року, визнано винуватою та засуджено
ОСОБА_5 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку

м. Києва, зареєстровану та проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судиму, останнього разу 14 березня 2013 року за ч. 2 ст. 15 і ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки і 1 місяць,

- за ч. 3 ст. 15 і ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік;

- за ч. 2 ст. 15 і ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік;

- за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки;

- за ч. 2 ст. 15 і ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки;

- за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки і 8 місяців.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки і 8 місяців.

Вирішено питання про долю речових доказів, стягнення процесуальних витрат та про цивільний позов.

За вироком суду, ОСОБА_5 визнано винуватою у вчиненні таємного викрадення чужого майна, вчиненого повторно; незакінченого замаху на таємне викрадення чужого майна; закінченого замаху на таємне викрадення чужого майна; закінченого замаху на таємне викрадення чужого майна, вчиненого повторно, поєднаного з проникненням в інше приміщення, які за вироком вона вчинила за наступних обставин:

07 вересня 2014 року приблизно о 16:30 год., 18:00 год. та 18:20 год. та 08 вересня 2014 року приблизно о 17:00 год. ОСОБА_5 таємно викрала з магазину «Дитячий світ» по вулиці Малишка, 3 в м. Києві товари, що належать ТОВ «Омега» відповідно на суму 471,78 грн, 772,83 грн, 785,30 грн та 1107,40 грн;

08 вересня 2014 року приблизно о 21:00 год. ОСОБА_5 підготувала до викрадення та сховала в камері схову для особистих речей майно того ж товариства на суму 3137,31 грн, який мала намір забрати наступного дня та винести з магазину, але була виявлена та затримана охороною;

23 вересня 2014 року приблизно о 23:20 год. - з магазину «Велика кишеня» по проспекту Воззєднання, 2/1, у місті Києві ОСОБА_5 намагалась таємно викрасти товари, що належать ТОВ «Фудмережа» на загальну суму 728,34 грн, але була затримана охороною;
01 жовтня 2014 року приблизно о 05:00 год. з магазину «Все по 10» по вул. Попудренка, 5, ОСОБА_5 викрала товари, що належать ФОП « ОСОБА_6 » на загальну суму 1740,88 грн;

04 жовтня 2014 року приблизно о 05:00 год. ОСОБА_5 , проникнувши в приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що по АДРЕСА_2 , намагалась викрасти майно ФОП « ОСОБА_7 », але була затримана працівниками охорони;
17 жовтня 2014 року приблизно о 19:00 - з магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 » по АДРЕСА_3 , ОСОБА_5 таємно викрала майно ТОВ «Омега» на суму 883,32 грн;

18 жовтня 2014 року приблизно о 16:15 год. з магазину « ІНФОРМАЦІЯ_4 » по АДРЕСА_4 , ОСОБА_5 викрала майно цього ж товариства на загальну суму 562,92 грн;

19 жовтня 2014 року близько 21:40 год. з магазину « ІНФОРМАЦІЯ_4 » по АДРЕСА_4 , ОСОБА_5 намагалася викрасти товари на суму 539,13 грн, але була затримана охоронцями;

17 листопада 2014 року приблизно о 16:00 год. з магазину «Білла» по Ленінградській площі, 1, ОСОБА_5 намагалася таємно викрасти майно, що належить ПП «Білла Україна» на загальну суму 1358,94 грн, але була затримана працівниками охорони магазину;
18 листопада 2014 року приблизно о 22:30 год. ОСОБА_5 намагалася таємно викрасти майно з магазину «Фора» по вул. Миропільській, 11 на загальну суму 209, 70 грн, але була затримана охороною;

28 листопада 2014 року близько 18:00 з магазину «Сільпо» по Русанівській набережній, 10, ОСОБА_5 намагалася викрасти товари ТОВ «Фоззі-Фуд» на суму 339, 40 грн, але була затримана охороною.

У касаційній скарзі захисник ОСОБА_4 не заперечує правильність фактичних обставин провадження, правильність застосування закону про кримінальну відповідальність при кваліфікації дій ОСОБА_5 . За всіма епізодами злочинної діяльності, за якими остання засуджена. ОСОБА_4 зазначає, що призначене ОСОБА_5 покарання не відповідає тяжкості вчинених нею злочинів та даним про її особу внаслідок суворості та просить його змінити пом`якшивши покарання у виді позбавлення волі на строк до 3 років. Указує, що при призначенні покарання судом неповною мірою враховане щире каяття ОСОБА_5 у вчинених кримінальних правопорушеннях, а також дані про її особу, зокрема позитивна характеристика за місцем проживання, не перебування на обліку у нарколога, стан здоров`я, наявність на утриманні малолітньої дитини та матері похилого віку, стан вагітності, який закінчився 23 листопада 2014 року пологами та втратою дитини.

Перевіривши касаційну скаргу, долучені копії судових рішень, колегія суддів вважає, що немає підстав для відкриття провадження з мотивів, наведених у касаційній скарзі.

Захисником не оскаржуються доведеність винуватості ОСОБА_5 у вчинених кримінальних правопорушеннях та правильність кваліфікації її дій за ч. 3 ст. 15 і ч. 2, ч. 2 ст. 15 і ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 і ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України. При цьому, у касаційній скарзі не наведено доводів щодо істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б могли бути підставою для скасування або зміни постановлених судових рішень щодо ОСОБА_5 .

Із наданих копій судових рішень убачається, що судом при призначенні ОСОБА_5 покарання відповідно до вимог ст. 65 КК України враховано тяжкість вчинених нею злочинів, дані про засуджену, пом`якшуючу покарання обставину.

Зокрема, як зазначено в судових рішеннях, при обранні виду та розміру покарання, суд урахував те, що ОСОБА_5 у період не знятої та непогашеної судимості за попереднім вироком, вчинила декілька кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України є тяжкими та середньої тяжкості злочинами, дані про особу засудженої, яка за місцем проживання характеризувалася посередньо, на спеціальних обліках не перебувала, стан її здоров`я.

Пом`якшуючою покарання обставиною суд визнав щире каяття ОСОБА_5 у вчинених злочинах.

Одночасно як убачається з ухвали, суд апеляційної інстанції, перевіривши доводи апеляційної скарги засудженої, які за змістом аналогічні доводам касаційної скарги захисника ОСОБА_4 , правильно визнав необґрунтованими посилання засудженої як на пом`якшуючу покарання обставину наявність на її утриманні малолітньої дитини, оскільки, як зазначено в судовому рішенні, відповідно до відповіді на адвокатський запит Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації ОСОБА_5 дійсно має малолітнього сина, ІНФОРМАЦІЯ_5 , який із 29 квітня 2014 року перебуває на обліку дітей сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування, влаштований під опіку до сторонніх осіб. Після звільнення 14 серпня 2014 року, на підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році» з місць позбавлення волі ОСОБА_5 не вчинила жодних дій для повернення сина на своє утримання та піклування, не реагувала на запрошення та ініційовані службою у справах дітей Дніпровського району міста Києва та Київським міським Центром дитини для вирішення згаданих питань зустрічі, водночас питання щодо позбавлення її батьківських прав не вирішувалося.
Суд касаційної інстанції не має підстав не довіряти даним висновкам суду апеляційної інстанції про те, що за таких обставин малолітня дитина ОСОБА_5 не перебуває на її утриманні, а тому доводи касаційної скарги захисника у цій частині є необґрунтованими.

Інші обставини, на які у скарзі посилається захисник, не є такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчинених ОСОБА_5 злочинів, а тому не можуть бути підставою для пом`якшення призначеного їй покарання, як зазначає про це захисник ОСОБА_8 .

Те, що ОСОБА_5 страждає на певні захворювання, не є достатньою підставою для пом`якшення призначеного засудженій покарання, а у разі погіршення її стану здоров`я не виключена можливість застосування до неї ст. 84 КК України в установленому законом порядку.

Таким чином, колегія суддів вважає, що відсутні підстави для пом`якшення покарання, призначеного ОСОБА_5 за сукупністю злочинів, оскільки призначене засудженій покарання, є необхідним і достатнім для її виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів як нею, так і іншими особами.

Ухвала суду апеляційної інстанції відповідає вимогам ст. 419 КПК України.

З огляду на вищевикладене, з мотивів, наведених у касаційній скарзі, наданих до неї судових рішень убачається, що підстави для її задоволення відсутні, а тому у відкритті провадження слід відмовити.
Виходячи з викладеного, керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України,

п о с т а н о в и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 на вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 23 квітня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 26 жовтня 2015 року щодо ОСОБА_5 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3