Справа № 761/5698/15-к
Провадження №1-кп/761/266/2016
В И Р О К
іменем України
04 серпня 2016 року

Шевченківський районний суд м. Києва в складі :

головуючого судді ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,
захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м.Києва кримінальне провадження № 0014565 від 26.12.2014 по обвинуваченню

ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Києва, громадянина України, з середньо освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Києва, громадянина України, з середньо освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимий,

ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м.Києва, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України, внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0014565 від 26 грудня 2014 року,-

В С Т А Н О В И В :
Обвинувачений ОСОБА_8 26 грудня 2014 року приблизно о 12 годині 20 хвилин зустрівся з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з метою придбання подарунка родичу одного з обвинувачених, для чого вони на автомобілі марки «Джип Гранд Черокі» державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_6 рухалися по пр. Перемоги в м.Києві, де зупинилися біля будинку № 20 по пр. Перемоги в м. Києві, оскільки ОСОБА_7 необхідно було скористатися банкоматом, для чого останній вийшов з автомобіля.
В цей час за кермом автомобіля залишався ОСОБА_6 , а ОСОБА_8 , вийшовши з автомобіля у своїх справах, в цей час помітив припаркований автомобіль марки «Шкода» д.н.з. НОМЕР_2 , з якого вирішив вчинити крадіжку чужого майна, яке належить потерпілому ОСОБА_9 ,при цьому про свій умисел вчинити крадіжку ОСОБА_6 та ОСОБА_7 він не повідомив.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, діючи самостійно на власний розсуд, ОСОБА_8 підійшов до автомобіля «Шкода» д.н.з. НОМЕР_2 , і скориставшись тим, що водійські двері не були зачинені, проник до автомобіля, звідки з метою обернення на свою користь та особистого збагачення таємно викрав чуже майно, яке належить потерпілому ОСОБА_9 , а саме: мобільний телефон марки «Гармін-Асус» вартістю 2 400 гривень із зарядним пристроєм вартістю 50 гривень, панель від автомагнітоли вартістю 400 гривень та шкіряний чохол для документів з документами по обслуговуванню автомобіля марки «Шкода», які матеріальної цінності не становлять, та які належать ОСОБА_9 . Після цього ОСОБА_8 з викраденим майном повернувся до автомобіля «Джип Гранд Черокі» під керуванням ОСОБА_6 , де на передньому пасажирському сидінні вже знаходився ОСОБА_7 , зайнявши в автомобілі заднє пасажирське сидіння, в задній кишеню переднього сидіння поклавши викрадене майно. При цьому ОСОБА_8 не повідомив обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про вчинену ним крадіжку майна з автомобіля «Шкода». В подальшому автомобіль під керування ОСОБА_6 продовжив рух, проте оскільки дії ОСОБА_8 були помічені працівниками правоохоронних органів, автомобіль, в якому знаходилися ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , був зупинений, в автомобілі було вилучене майно, викрадене ОСОБА_8 . Всього ОСОБА_8 було таємно викрадене майно потерпілого на загальну суму 2850 грн.

Згідно обставин обвинувачення, ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні крадіжки за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , дії кожного з обвинувачених окремо кваліфіковані органом досудового розслідування за ознаками ч.2 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна - крадіжка за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_7 також обвинувачується у вчиненні крадіжки повторно.

Так, згідно обвинувачення, 24 грудня 2014 року, перебуваючи на території мікрорайону «Борщагівка», ОСОБА_8 зустрівся з раніше знайомими ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які повідомили про наявність у них пристрою для сканування замків автомобілів та про можливість за допомогою даного пристрою вчиняти крадіжки з автомобілів, після чого вони спільно розробили злочинний план, спрямований на таємне викрадення чужого майна.
Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи згідно заздалегідь розробленому плану, ОСОБА_8 26.12.2014 приблизно о 12 годині 20 хвилин зустрівся у дворі власного будинку з ОСОБА_6 з метою вчинення крадіжок з автомобіля. Після цього вони сіли до автомобіля марки «Джип Гранд Черокі» державний номерний знак НОМЕР_1 , що є в користуванні ОСОБА_6 , та поїхали на вул.Ромена Ролана, де зустріли іншого учасника злочинної змови ОСОБА_7 , після чого останній сів до салону автомобіля та вони продовжили рух.
Так, рухаючись по проспекту Перемоги в м.Києві, ОСОБА_7 , використовуючи пристрій для сканування, виявив автомобіль марки «Шкода», що був розташований будинку № 20, і на який було зчитано код сигналізації. Після чого, діючи по заздалегідь розподіленим ролям, ОСОБА_6 зупинив рух на автомобілі «Джип Гранд Черокі», ОСОБА_8 вийшов з автомобіля, а саме: зі сторони переднього пасажирського сидіння, ОСОБА_7 вийшов з автомобіля, а саме: зі сторони заднього пасажирського сидіння. Після цього ОСОБА_7 , використовуючи пристрій для відмикання сигналізації дверей автомобіля, вимкнув сигналізацію на автомобілі марки «Шкода» д.н.з. НОМЕР_2 , а ОСОБА_8 підбіг до даного автомобіля. Переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_8 відчинив двері автомобіля та дістав своєю рукою мобільний телефон марки «Гармін-Асус» вартістю 2 400 гривень із зарядним пристроєм вартістю 50 гривень, панель від автомагнітоли вартістю 400 гривень та шкіряний чохол для документів з документами по обслуговуванню автомобіля марки «Шкода», які матеріальної цінності не становлять та які належать ОСОБА_9 , після чого повернулися до автомобіля, в якому на них чекав ОСОБА_6 , та з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, але в подальшому були затримані працівниками міліції.
В суді ОСОБА_8 не заперечував ті обставини, що він самостійно на власний розсуд не узгоджуючи свої дії з іншими обвинуваченими, дійсно викрав з автомобіля Шкода НОМЕР_2 , який був припаркований біля будинку № 20 по пр. Перемоги в м.Києві, скориставшись, що двері автомобіля були відчинені, майно потерпілого ОСОБА_9 - мобільний телефон із зарядним пристроєм, панель від автомагнітоли, чохол з документами, в той час як ОСОБА_10 вийшов до банкомату з автомобіля Джип, на якому вони з останнім та ОСОБА_11 прибули на пр. Перемоги в м.Києві, зупинившись біля будинку № 20. В цей час за кермом автомобіля залишався ОСОБА_6 , з поля зору якого він вибув на момент вчинення крадіжки. При цьому ОСОБА_12 заперечував наявність попередньої змови про крадіжку з іншими обвинуваченими. Одночасно пояснив, що після викрадення майна з автомобіля «Шкода» він повернувся до автомобіля «Джип гранд Черокі», сів на заднє пасажирське сидіння, оскільки на передньому пасажирському сидінні вже сидів ОСОБА_7 , на задньому сидінні він розмістився сам, після свого повернення до автомобіля нічого не повідомляв обвинуваченим про викрадені ним речі, які він сховав в кишеню на зворотній частині переднього сидіння. Не заперечував перелік викраденого майна, мотив, мету, вартість викраденого майна. Пояснив, що коли їх зупинили працівники правоохоронних органів, все викрадене майно було повернуто потерпілому. Щодо способу викрадення майна пояснив, що крадіжку майна з автомобіля «Шкода» він вчинив, скориставшись відчиненими дверима, без застосування будь якого технічного приладу.

Обвинувачений ОСОБА_7 в суді свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, не визнав в повному обсязі. Заперечував свою причетність до вчинення крадіжки майна потерпілого ОСОБА_9 з автомобіля «Шкода». При цьому пояснив, що 26.12.2014 року він зі своїми знайомими ОСОБА_11 , ОСОБА_12 виїхали в автомобілі «Джип гранд Черокі» за подарунком. По ходу руху автомобіля вони зупинялися по пр. Перемоги, де він виходив з автомобіля до банкомату, який був розташований на певній відстані від автомобіля і він не міг чути, як відкривалися, закривалися двері автомобіля, чи спостерігати за діями інших обвинувачених. Після повернення через 2-3 хвилини до автомобіля, за кермом якого був ОСОБА_6 , він сів на переднє пасажирське сидіння, через деякий час повернувся ОСОБА_8 , який сів на заднє пасажирське сидіння. Про викрадені речі він дізнався, коли автомобіль по ходу руху зупинили працівники міліції. При цьому ОСОБА_12 їм з ОСОБА_11 не повідомляв, що планує вчинити крадіжку, а також після повернення до автомобіля не повідомляв про викрадені речі, які їм не показував.

Обвинувачений ОСОБА_6 в суді також свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, не визнав в повному обсязі. Заперечував свою причетність до вчинення крадіжки майна потерпілого ОСОБА_9 з автомобіля «Шкода». Одночасно пояснив, що 26.12.2014 року він зі своїми знайомими ОСОБА_10 , ОСОБА_12 виїхали в автомобілі «Джип гранд Черокі» за подарунком. По ходу руху автомобіля вони зупинялися по пр. Перемоги, де ОСОБА_10 виходив з автомобіля до банкомату, який був розташований на відстані від автомобіля. В цей час він залишався за кермом автомобіля, що робив в цей час декілька хвилин ОСОБА_8 , який також вийшов з автомобіля, він не знає, оскільки не спостерігав за ним. Після повернення через 2-3 хвилини до автомобіля ОСОБА_10 сів на переднє пасажирське сидіння, через деякий час повернувся ОСОБА_12 , який сів на заднє пасажирське сидіння. Про викрадені речі він дізнався, коли їх зупинили працівники міліції, провели обшук в їх автомобілі, виявили викрадені речі на задньому сидінні. При цьому ОСОБА_12 їм з ОСОБА_10 не повідомляв, що планує вчинити крадіжку, а також після повернення до автомобіля не повідомляв про викрадені речі, які їм не показував.

Допитаний в суді свідок ОСОБА_13 помічник оперативного уповноваженого ОПВ УКР ГУ МВС України в м.Києві пояснив в суді, що вони з оперативним уповноваженим ОСОБА_14 26.12.2014 в денний час знаходилися по пр. Перемоги в м.Києві, помітили автомобіль зеленого кольору «Джип Гранд Черокі», який зупинився. З автомобілів вийшли двоє чоловіків, ОСОБА_8 пішов до припаркованого автомобіля «Шкода», а ОСОБА_7 пішов до магазинів, в цей час вони розмовляли по телефону. ОСОБА_8 сів на заднє сидіння автомобіля «Шкода», деякий час там перебував, коли вийшов з автомобіля «Шкода» в руках у нього був предмет, схожий на книжку, панель від магнітоли та мобільні телефони, направився до автомобіля «Джип». В цей час ОСОБА_7 розмовляв по телефону, озирався навкруги, знаходився від Шкоди на відстані приблизно 15 м. Потім чоловіки сіли в автомобіль, який почав рух, а вони підозрюючи, що було вчинено крадіжку, почали рухатися за автомобілем Джип, при цьому викликали оперативну слідчу групу. Коли автомобіль ОСОБА_15 затримали, проведено огляд автомобіля та вилучені речі, ОСОБА_12 пояснював, що вилучені речі він викрав.

Свідок ОСОБА_14 в суді пояснив, що він працює помічником оперативного уповноваженого ОПВ УКР ГУ МВС України в м.Києві. 16.12.2014 він знаходився в складі оперативної групи в денний час на пр. Перемоги, 19 в м.Києві біля приміщення Дельта Банку. Він помітив автомобіль Джип «Гранд Черокі», в якому знаходилися троє чоловіків. ОСОБА_6 знаходився за кермом автомобіля. В цей час ОСОБА_12 вийшов з автомобіля, підійшов до припаркованого автомобіля «Шкода», в цей час спрацював центральний замок та сигналізація. Після цього обидва чоловіки швидким кроком повернулися до автомобіля ОСОБА_15 . Чи були між автомобілем ОСОБА_15 та «Шкода» інші припарковані автомобілі він не пам*ятає. Автомобіль «Шкода» був розташований на місцевості передньою частиною автомобіля до банку ОСОБА_16 , автомобіль Джип був розвернутий задньою частиною автомобіля до автомобіля «Шкода», між якими відстань була приблизно 20 м. Під час затримання в автомобілі ОСОБА_15 була вилучена сервісна книжка «Шкоди», панель від автомагнітоли, ноутбук, сканер. У кого саме були вилучені викрадені речі він не пам*ятає.

В обґрунтування обвинувачення ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у вчиненні крадіжки за попередньою змовою групою осіб прокурор навів також фактичні дані в наданих та досліджених в суді документах.

Так, відповідно до фотокопії протоколу огляду від 26.12.2014 року, слідчим Солом*янського РУ ГУ МВС України в м. Києві в присутності понятих та ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 оглянута ділянка місцевості, де розташований автомобіль «Джип 4х4» чорного кольору АА 5325 ЕЕ. В задній кишені пасажирського сидіння автомобіля виявлений предмет, схожий на пістолет марки «Форт- 14», магазин з набоями, пристрій, ззовні схожий на брелок, з маркуванням, в багажному відділенні виявлено сумку чорного кольору з маркуванням, в якій знаходиться ноутбук «Асер» чорного кольору, зарядний пристрій, відео реєстратор, мобільний телефон, сервісна книжка до автомобіля «Шкода Супер Б», картонна коробка, в якій заходиться пристрій, схожий на тюнер, кабель жовтого кольору, панель від магнітоли марки «Кенвуд». Речі запаковані до поліетиленових пакетів, опечатані. До протоколу долучені фототаблиці із зображеннями речей.

Постановою слідчого відділу міліції Шевченківського РУ ГУ МВС України в м.Києві ОСОБА_17 приєднано до матеріалів кримінального провадження речові докази- речі, які були вилучені в автомобілі «Джип Гранд Черокі» НОМЕР_1 , передати до камери схову Шевченківського РУ ГУ МВС України в м. Києві.

В розписці від 14.01.2015 потерпілий ОСОБА_9 підтвердив, що отримав мобільний телефон «Асус», зарядний пристрій, папку та кришку магнітоли, буклети.

Постановою слідчого від 27.12.2014 у справі призначено криміналістичну експертизу щодо вилучених в ході огляду речей. Висновком експерта від 24.02.2015, до якого доданий прилад в корпусі чорного кольору з написом «Пантера», за результатами дослідження технічного пристрою чорного кольору з надписом «Пантера» встановлено, що властивостей, притаманних кодграбберам, в досліджуваному пристрої не виявлено.

Слідчим СВ Шевченківського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_17 26.12.2014 за участю потерпілого ОСОБА_9 складено протокол огляду за результатами огляду автомобіля «Шкода» чорного кольору з державними номерами НОМЕР_2 , який не має пошкоджень, з місця огляду нічого не вилучалося.

Протоколом огляду від 27.12.2014 року зафіксовано результати огляду за участю потерпілого ОСОБА_9 мобільного телефону «Garmin Asus», який належить йому з ІМЕІ НОМЕР_3 , зарядного пристрою для мобільного телефону, панель до автомагнітоли «Кенвуд» чорного кольору, шкіряний чохол 24х16 см чорного кольору з розміщеним буклетом «Шкода Авто», буклет « Шкода Авто» сервісна книжка, буклет «Заміна мастила», книжка управління пристроєм Кенвуд, договір добровільного страхування на ім*я ОСОБА_9 , страховик «Про 100».

Протоколом огляду слідчим ОСОБА_17 зафіксовано результати огляду місця події від 26.12.2014 року - огляду автомобіля «Джип 4х4» чорного кольору НОМЕР_1 , чотиридверного, за заднім сидінням наявний перехід до багажного відділення. На автомобіля зовнішніх пошкоджень не виявлено. В салоні передні сидіння оснащені карманними відділеннями.

Постановою слідчого від 11 лютого 2015 року приєднано до матеріалів справи речовий доказ - компакт диск , вилучений протоколом виїмки від 06.02.2015 року з приміщення ПрАТ «Київстар».

06.02.2015 складено протокол тимчасового доступу до речей та документів, зазначених згідно ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду від 06.01.2015.

11 лютого 2015 року здійснено огляд роздруківки телефонних з*єднань номера оператора мобільного зв*язку «Київстар» НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_7 , зазначено дати, часу, номера абонента, номера, з яким відбувається з*єднання, тривалість розмови, ІМЕІ телефона, код регіону, місце знаходження абонента в момент розмови, в проміжок часу з 01 грудня 2014 року по 27 грудня 2014 року.

Постановою слідчого від 28 грудня 2014 року приєднано до кримінального провадження речові докази - ДВД диск із записом показань підозрюваного ОСОБА_8 , зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Потерпілий ОСОБА_9 , будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з*явився, направив суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності (а.с.124, том1). При цьому суд враховує, що фактичні дані в показаннях потерпілого ОСОБА_9 можуть бути доказами нарівні з іншими доказами у відповідності до ст.95 КПК України. Проте прокурор, який відповідно до ст. 17 КПК України має обов*язок довести вину особи в пред`явленому обвинуваченні, що в свою чергу також передбачає і забезпечення стороною обвинувачення присутності в судовому засіданні особи, яка може надати показання, що можуть бути джерелом доказів, не наполягав на обов*язковості участі потерпілого у справі, не забезпечив показання потерпілого ОСОБА_9 в суді як джерело доказів для безпосереднього дослідження їх судом.

Відповідно до ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Оцінивши в сукупності всі досліджені докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємозв*язку, суд дійшов таких висновків.

Як убачається з показань обвинуваченого ОСОБА_8 щодо обставин вчинення ним одноосібно крадіжки майна потерпілого з автомобіля Шкода, його показання в суді знаходять підтвердження в показаннях допитаних свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , узгоджуються з показаннями свідків, тому суд вважає такі показання обвинуваченого ОСОБА_8 добровільними, послідовними, логічними, які можливо покласти в основу вироку щодо наявності вини ОСОБА_18 у вчиненні ним крадіжки чужого майна.

Таким чином, на підставі досліджених показань обвинуваченого ОСОБА_8 , свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , які є достатніми, належними та допустимими доками, суд дійшов висновку, що ОСОБА_8 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), його дії кваліфікуються судом за ч.1 ст. 185 КК України.

Одночасно суд дійшов висновку, що обставини обвинувачення ОСОБА_8 , щодо способу вчинення крадіжки внаслідок узгоджених дій з обвинуваченими, з використанням ними пристрою для відмикання сигналізації дверей автомобіля, у вчиненні крадіжки за попередньою змовою групою осіб з іншими обвинуваченими ОСОБА_7 , ОСОБА_6 - не знайшло підтвердження в ході судового розгляду, оскільки причетність останніх до вчинення крадіжки майна потерпілого ОСОБА_9 , зазначений спосіб вчинення крадіжки не підтверджується беззаперечно належними та допустимими доказами в суді.

Так, в своїх показаннях ОСОБА_8 заперечував обізнаність інших обвинувачених про вчинення ним крадіжки майна з автомобіля, що узгоджується з показаннями обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , які кожен окремо заперечували свою участь у вчиненні крадіжки майна, свою обізнаність про умисел ОСОБА_8 на викрадення майна з автомобіля Шкода, про викрадення майна дізналися лише після зупинення автомобіля та його огляду, вилучення викрадених речей. Також ОСОБА_8 заперечував зазначений в обвинуваченні спосіб вчинення крадіжки із застосування технічного приладу для сканування замків автомобілів. Такі показання обвинувачених в суді не спростовані прокурором іншими доказами. При цьому суд враховує, що з досліджених судом доказів убачається, що у ОСОБА_7 , ОСОБА_6 не вилучалися будь які речі, які б вказували на їх причетність до вчинення крадіжки майна ОСОБА_8 .
Одночасно в основу вини ОСОБА_7 , ОСОБА_6 у вчиненні крадіжки майна за попередньою групою осіб суд не може покласти показання свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 які також не підтвердили безпосередню участь вказаних обвинувачених у таємному викраденні майна, не вказали безсумнівно про спільність та узгодженість дій обвинувачених при викраденні майна ОСОБА_8 , їх попередню домовленість, чи спільну участь у оберненні викраденого майна на свою користь. Показання допитаних свідків не є беззаперечними та достатніми, не спростовують показань обвинувачених.

При цьому суд не може покласти в основу вини обвинувачених надані прокурором фактичні дані в протоколах слідчих (розшукових) дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Положеннями ст. 85 КПК України передбачено, що належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно із ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Підозра, обвинувачення не можуть ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Зазначена норма закону повністю узгоджується з вимогами ст. 62 Конституції України, відповідно до положень якої обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У відповідності до ч.2 ст.93 КПК України, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
За ч.1 ст.104 КПК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, хід і результати проведення процесуальної дії фіксуються у протоколі.
За змістом ч.1 ст.99 КПК України, документом є спеціально створений з метою збереження інформації матеріальний об`єкт, який містить зафіксовані за допомогою письмових знаків, звуку, зображення тощо відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Відповідні до п.3 ч.2 ст.99 КПК України, до документів, за умови наявності в них відомостей, передбачених частиною першою цієї статті, можуть належати складені в порядку, передбаченому цим Кодексом, протоколи процесуальних дій та додатки до них, а також носії інформації, на яких за допомогою технічних засобів зафіксовано процесуальні дії.
Відповідно до вимог ч.3 ст.99 КПК України сторона кримінального провадження, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, зобов`язані надати суду оригінал документа. Оригіналом документа є сам документ, а оригіналом електронного документа - його відображення, якому надається таке ж значення, як документу.
Проте в обґрунтування обвинувачення прокурор надав в суді фотокопію протоколу огляду від 26.12.2014 року, яка не містить ознак документу, фактичні дані надані в формі, яка не відповідає вимогам КПК України, у зв*язку з чим дані у вказаному протоколі огляду 26.12.2014 року з додатками фототаблицею визнається судом недопустимим доказом. При цьому прокурор не обґрунтував та не довів наявність обставин, передбачених ч.5 ст.99 КПК України.
В подальшому вилучені в ході огляду автомобіля від 26.12.2014 року речі були визнані речовими доказами, були направлені на дослідження експерту. Проте такі речі як речові докази не можуть бути визнані судом допустимими доказами, а також фактичні дані у висновку експерта є недопустимими, оскільки вказані речові докази, висновки експерта за результатами їх дослідження отримані в ході проведення процесуальної дії, вчиненої з порушенням порядку, визначеного ч.2ст. 237 КПК України, яка також не була належним чином зафіксована у протоколі слідчої дії, який як документ у розумінні ст.99 КПК України суду фактично не наданий.
За таких висновків суд також враховує, що відповідно до статті 233 КПК України ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якої метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків, установлених частиною третьою цієї статті. Під іншим володінням особи розуміються транспортний засіб, земельна ділянка, гараж, інші будівлі чи приміщення побутового, службового, господарського, виробничого та іншого призначення тощо, які знаходяться у володінні особи.
Згідно з положеннями ч.2 ст.237 КПК України огляд житла чи іншого володіння особи здійснюється за правилами, передбаченими для обшуку житла, який проводиться виключно на підставі ухвали слідчого судді, як це передбачено ст.234 КПК України.
Статтею 3 цієї ж статті визначено, що слідчий, прокурор має право до постановления ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину. У такому випадку прокурор, слідчий за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися з клопотанням про проведення обшуку до слідчого судді.
Як встановлено судом, автомобіль Джип 4х4, в якому проводився огляд з вилученням речових доказів, був у користуванні обвинуваченого ОСОБА_6 . Проте суду надано лише фотокопію протоколу огляду, в якому відсутній підпис ОСОБА_6 , відсутній дозвіл власника, володільця майна на огляд автомобіля. Процесуальний документ, в якому у встановленому Кримінальним процесуальним законом порядку був ба зафіксований хід такої процесуальної дії як огляд з дотриманням прав усіх осіб у кримінальному провадженні, суду не наданий.
Після вилучення речей в ході огляду слідчий також не дотримався правил проведення обшуку, визначеного ч.2 ст.237, ст.234 КПК України, відповідна ухвала слідчого судді в матеріалах справи відсутня.
Вилучені речі як речові докази, які оглянуті без дотримання вимог ст.ст. 105-106 КПК України, не були відповідно упаковані для можливості перевірки результатів вчинення вказаної слідчої дії, - мобільний телефон марки Гармін Асус; панель до автомагнітоли Кенвуд; шкіряний чехол для документів з документами по обслуговуванню автомобіля марки «Шкода»; пристрій для знятті сигналізації, брелок з надписом Пантера - є недопустимими доказами.
Крім того, під час дослідження доказів прокурором не надане підтвердження того, що стороні захисту відкривалися вказані речові докази, які, крім того, не можуть бути допущені судом з огляду на положення ч.12 ст.290 КПК України. Підтвердження сторони захисту того факту, що їм надавався доступ до матеріалів із зазначенням найменування таких матеріалів, як того вимагає ч.9 ст. 290 КПК України, прокурор в суді не надав.
Прокурор також не представив суду речові докази для безпосереднього дослідження з дотриманням вимог ст. 357 КПК України, тому з урахуванням засад безпосередності дослідження доказів не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в речах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду. З огляду на таке не можуть бути визнані доказами відомості, які містяться на ДВД диску з показаннями ОСОБА_8 , який безпосередньо як обвинувачений надавав показання в суді.
Інші отримані фактичні дані за результатами тимчасового доступу до речей та документів, огляду автомобілів «Шкода», «Джип 4х4», огляду речей за участю потерпілого ОСОБА_9 є неналежними доказами, оскільки вони не підтверджують причетність до вчинення крадіжки майна потерпілого обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , а також не підтверджують обставини обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні крадіжки майна потерпілого за попередньою змовою групою осіб, способом, зазначеним згідно висунутого обвинувачення.

Таким чином, причетність обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 до вчинення таємного викрадення майна потерпілого ОСОБА_9 за попередньою змовою групою осіб викликає обґрунтований сумнів і на переконання суду не доведена в суді прокурором. Наявність таких сумнівів не узгоджується з принципом доказування поза розумним сумнівом, що застосовується при оцінці доказів, такі докази «могут вытекать из сосуществования достаточно сильных, четких и взаимно подтверждающих умозаключений или аналогичных неопровержимых презумпций факта», що встановлено рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Коробов проти України» від 21.07.2011 року, що дає підстави відповідно до п.2 ч.1 ст.373 КПК України для постановлення виправдувального вироку в частині обвинувачення ОСОБА_6 , ОСОБА_7 кожного окремо у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, оскільки в суді не доведено, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченими.

В суді прокурором також не доведено та обставини, що вчиняючи крадіжку, ОСОБА_8 діяв у попередній змові групою осіб, однак при цьому обвинувачення в частині вчинення ОСОБА_8 злочину таємного викрадення чужого майна (крадіжки) знайшло підтвердження в ході судового розгляду, його дії суд кваліфікує за ч.1 ст. 185 КК України, за вчинення вказаного злочину останній підлягає кримінальному покаранню.

Обставинами, які пом`якшують покарання, відповідно до ст.66 КК України, є сприяння розкриттю злочину. Обставин, що обтяжують покарання відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

Вирішуючи питання про покарання, суд враховує положення ст.65 КК України, відповідно до якої особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне і достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Призначене покарання за своїм видом та розміром повинно бути відповідним характеру вчинених дій їх небезпечності та даним про особу винного.

При призначенні покарання суд враховує обставини, які пом`якшують та відсутність таких, що обтяжують покарання, особу ОСОБА_8 , який раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, не перебуває на обліку у лікаря нарколога, психіатра, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до умисних корисливих злочинів середньої тяжкості, розмір завданої шкоди, у зв*язку з чим необхідним і достатнім для виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень буде призначити покарання у вигляді позбавлення волі.

З урахуванням тих обставин, що ОСОБА_8 сприяв розкриттю злочину, раніше не судимий, має сімейні та соціальні зв*язки, постійне місце проживання, позитивно характеризується, з урахуванням його молодого віку суд дійшов висновку про можливість виправлення та попередження нових злочинів без відбування покарання обвинуваченим, у зв*язку з чим його необхідно звільнити від відбування покарання з випробуванням та покладенням обов*язків відповідно до п. 2,3,4 ч.1 ст. 76 КК України, зобов*язавши ОСОБА_8 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально виконавчої інспекції, повідомляти кримінально виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з*являтися для реєстрації в кримінально виконавчу інспекцію .

Відповідно до ст.100 КПК України речові докази, передані на зберігання потерпілому ОСОБА_9 , залишити володільцю ОСОБА_9 .

Керуючись ст.ст. 369-371, 374 КПК України, суд -

З А С У Д И В:

ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, і призначити покарання у виді позбавлення волі строком на один рік.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_8 від призначеного покарання з випробуванням строком на один рік, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов*язки.

Відповідно до п. 2,3,4 ч.1 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_8 обов*язки не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально виконавчої інспекції, повідомляти кримінально виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з*являтися для реєстрації в кримінально виконавчу інспекцію.

ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, - виправдати за недоведеністю його участі у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України.

ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, - виправдати за недоведеністю його участі у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України.

Речові докази СД диск, вилучений у «Київстар» - залишити в матеріалах справи, речі, передані на зберігання потерпілому ОСОБА_9 , залишити володільцю ОСОБА_9 .

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - в той же строк з моменту отримання копії вироку. Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1