Справа № 214/2912/16-к
1-кп/214/487/16
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2016 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

за участю захисника ОСОБА_4

за участю обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кривому Розі кримінальне провадження № 000977 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч.2 КК України, суд,
ВСТАНОВИВ:

Прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зазначивши, що мається ризик, що з урахуванням особи обвинуваченого, останній, перебуваючи на свободі, може вчинити новий злочин, вплинути на свідків.

Обвинувачений у судовому заперечує проти продовження йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просить обрати більш м`який запобіжний захід.

Захисник у судовому засіданні підтримав думку обвинуваченого та просить змінити запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт, так як справа розглядається значний час, свідки до суду не з`являються.

Вислухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 належить продовжити. При цьому суд враховує наступне.

Згідно ст.331 ч.3 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ст. 186 ч.2 КК України. Строк тривання під вартою закінчується 21 жовтня 2016 року. Судове провадження на даний час не завершене, докази по справі не досліджені, свідки не допитані. З урахуванням викладеного, закінчити розгляд справи до 21 жовтня 2016 року, вбачається за неможливе. Суд приходить до переконання, що існують ризики передбачені ст. 177 ч.1 КК України, а саме, що обвинувачений може вчинити новий злочин, вплинути на свідків та потерпілого. До такого висновку суд приходить з урахуванням особи обвинуваченого, який не працює, не одружений, раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, пов`язаних з насильством. Також, суд враховує, що через нетривалий час після звільнення з місць позбавлення волі, ОСОБА_5 знов обвинувачується у вчиненні злочину, поєднаного з застосуванням насилля. На переконання суду, позитивна характеристика обвинуваченого з місця проживання, не виключає ризиків, визначених судом.

Тому суд вважає, що доцільним є продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 строк тримання під вартою.

Суд приходить до переконання, що строк тримання під вартою обвинуваченого належить продовжити, згідно ст.197 КПК України, строком на 60 днів. Зважаючи на те, що юридичне значення ухвали про продовження строку тримання під вартою є в продовженні строку який закінчується, то юридично значима дія цієї ухвали, починається з дня закінчення строку тримання під вартою, та вказані 60 днів необхідно відраховувати з 21 жовтня 2016 року і продовжити строк тримання під вартою до 20 грудня 2016 року.

Керуючись ст.ст. 331, 369-372 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 строк тримання під вартою до 20 грудня 2016 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя : ОСОБА_1