Справа № 396/661/16-к
Провадження № 1-кп/396/104/16
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10.05.2016 року Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області
у складі: головуючого-судді ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 ,
обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Захарівка Новоукраїнського району, громадянина України, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , освіта середня загальна, не одруженого, утриманців не має, не працюючого, в силу ст.89 КК України такого, що не має судимості,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Рівне Новоукраїнського району, громадянина України, зареєстрованого в АДРЕСА_3 , проживаючого по АДРЕСА_4 , освіта середня спеціальна, працюючого трактористом у ФГ «Гетьман», одруженого, має на утриманні двох малолітніх дітей, раніше не судимого,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Помічна Новоукраїнського району, громадянина України, зареєстрованого в АДРЕСА_5 , проживаючого по АДРЕСА_6 , освіта середня спеціальна, не одруженого, працюючого вантажником у супермаркеті «Файно Маркет», утриманців не має, такого, що не має судимості,
у вчиненні кримінального праворушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України,
Обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 і ОСОБА_6 вчинили відкрите викрадення чужого майна, поєднане із насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинену за попередньою змовою групою осіб, поєднану із проникненням у житло, тобто скоїли кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.186 КК України.
В судовому засіданні встановлено та доведено, що ОСОБА_4 , ОСОБА_5 і ОСОБА_6 вночі 26 лютого 2016 року близько 01.50 год., маючи корисливий мотив заволодіння чужим майном, будучи підбурені до вчинення злочину ОСОБА_4 , прийшли на подвір`я домоволодіння потерпілого ОСОБА_7 із метою вчинення таємного викрадення чужого майна грошових коштів із проникненням до житла, за попередньою змовою наперед розподіливши роль кожного із них у вчиненні крадіжки.
Після цього ОСОБА_4 своїми активними діями усунув перешкоду у проникненні до житла, знявши скляну шибку у віконному отворі, через який зняв навісний гачок на вхідних дверях і відчинив двері, через які усі обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 і ОСОБА_6 проникли до житла. За попередньою домовленістю, ОСОБА_4 почав шукати у домоволодінні грошові кошти, а ОСОБА_5 і ОСОБА_6 перебували біля ліжка, в якому спав потерпілий ОСОБА_7 . Після того як потерпілий ОСОБА_7 прокинувся і включив ліхтар, освітивши приміщення, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 і ОСОБА_6 усвідомлюючи відкритість своїх протиправних дій, не відмовились від свого злочинного наміру, а продовжували відкрите викрадення, застосовуючи до потерпілого насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, під час якого ОСОБА_5 забрав із рук потерпілого ліхтар, а ОСОБА_6 утримував руками потерпілого, перешкоджаючи йому піднятися з ліжка, в цей же час ОСОБА_4 продовжував пошуки грошових коштів.
ОСОБА_4 знайшов і відкрито привласнив гаманець із грошовими коштами 200 грн. і посвідченням дитини війни, і також скляну банку із розчинною кавою ТМ «Черная карта», заповненою наполовину, а ОСОБА_5 відкрито привласнив забраний у потерпілого ліхтар. Після цього, обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 і ОСОБА_6 покинули домоволодіння потерпілого ОСОБА_7 разом із викраденим майном на загальну суму 355,21 грн., при цьому обвинуваченим ОСОБА_5 і ОСОБА_6 не було відомо вміст гаманця, викраденого ОСОБА_4 .
Згодом ОСОБА_4 в присутності ОСОБА_5 і ОСОБА_6 викинув викрадений гаманець і посвідчення дитини війни, попередньо витягнувши з нього і залишивши собі 200 грн., а ОСОБА_5 в присутності ОСОБА_4 і ОСОБА_6 викинув викрадений ліхтар, а пізніше в будинку ОСОБА_5 обвинувачені розпили викрадену каву, розпорядившись таким чином викраденим майном на власний розсуд.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав у повному обсязі, погодився з обставинами вчинення кримінального правопорушення, викладеними в обвинувальному акті, пояснив, що в ніч з 25 на 26 лютого 2016 року він перебував у домоволодінні ОСОБА_5 у АДРЕСА_4 разом із ОСОБА_5 і ОСОБА_6 , де грали в карти, близько 1.30 год. 26.02.2016 року закінчились гроші, й він запропонував ОСОБА_5 і ОСОБА_6 вчинити крадіжку грошових коштів із будинку потерпілого ОСОБА_7 , на що останні погодились, й він разом з ними прийшов до будинку потерпілого ОСОБА_7 по АДРЕСА_7 , наперед погодивши свою участь у вчиненні крадіжки. Усі були в рукавицях. Він вийняв віконну шибку та відчинив вхідні двері із середини, після чого разом з ОСОБА_5 і ОСОБА_6 проник до літньої кухні домоволодіння ОСОБА_7 , не вмикаючи світла. Він почав шукати грошові кошти, а ОСОБА_5 та ОСОБА_6 знаходились у кімнаті літньої кухні, де спав ОСОБА_7 . Через 10 хв. ОСОБА_7 прокинувся та увімкнув ліхтар, який знаходився біля нього, освітивши приміщення. З метою утримання потерпілого, ОСОБА_6 почав утримати його руками, при цьому потерпілий знаходився в положенні лежачи, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в цей час знаходилися поруч, при цьому він, ОСОБА_4 , продовжував шукати грошові кошти. В цей час, ОСОБА_5 забрав із рук потерпілого ліхтар та вимкнув його, після чого забрав його із собою.
Із метою завершення свого протиправного умислу на викрадення майна потерпілого, усвідомлюючи що він разом з іншими обвинуваченими вчиняє відкрите викрадення майна, оскільки потерпілий вже прокинувся та був очевидцем викрадення його майна, він, ОСОБА_4 , на полиці тумби знайшов гаманець коричневого кольору, в якому знаходились посвідчення дитини війни на ім`я ОСОБА_7 та грошові кошти в сумі 200 гривень. При виході з літньої кухні він на столі в іншій кімнаті взяв скляну банку кави натуральної розчинної сублімованої «Чорна карта», вагою 47,5 г, заповненою наполовину.
Після викрадення майна, він разом з ОСОБА_6 і ОСОБА_8 покинули будинок, при цьому забравши з собою ліхтар, гаманець коричневого кольору, посвідчення дитини війни на ім`я ОСОБА_7 , грошові кошти в сумі 200 грн. та скляну банку кави натуральної розчинної сублімованої «Чорна карта», вагою 47,5 г, в якій знаходилось половина банки самої кави. Усі обвинувачені бачили, що саме було викрадено й погоджувались із викраденням цього майна, після чого гаманець із посвідченням дитини війни він викинув, обвинувачений ОСОБА_5 викинув ліхтар, за викрадені гроші 200 грн. вони придбали у магазині товар, а каву випили вдома у ОСОБА_5 після повернення з місця викрадення майна.
У вчиненому розкаюється, обіцяє в подальшому не вчиняти правопорушень, із вартістю викраденого майна погоджується, він добровільно відшкодував потерпілому 120 грн. за завдану шкоду, просить його суворо не карати.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину визнав у повному обсязі, погодився з обставинами вчинення кримінального правопорушення, викладеними в обвинувальному акті, пояснив, що в ніч з 25 на 26 лютого 2016 року він перебував у своєму домоволодінні у АДРЕСА_4 разом із ОСОБА_4 і ОСОБА_6 , де грали в карти, близько 1.30 год. 26.02.2016 року закінчились гроші, й ОСОБА_4 запропонував йому та ОСОБА_6 вчинити крадіжку грошових коштів із будинку потерпілого ОСОБА_7 , на що вони погодились й прийшли до будинку потерпілого ОСОБА_7 по АДРЕСА_7 , наперед погодивши свою участь у вчиненні крадіжки. Усі були в рукавицях. ОСОБА_4 вийняв віконну шибку та відчинив вхідні двері із середини, після чого він разом із ОСОБА_4 і ОСОБА_6 проникли до літньої кухні домоволодіння ОСОБА_7 , не вмикаючи світла. ОСОБА_4 почав шукати грошові кошти, а він, ОСОБА_5 , і ОСОБА_6 знаходились у кімнаті літньої кухні, де спав ОСОБА_7 . Через 10 хв. ОСОБА_7 прокинувся та увімкнув ліхтар, який знаходився біля нього, освітивши приміщення. З метою утримання потерпілого, ОСОБА_6 почав утримати його руками, при цьому потерпілий знаходився в положенні лежачи, а він, ОСОБА_5 , і ОСОБА_4 в цей час знаходилися біля них, при цьому ОСОБА_4 продовжував шукати грошові кошти. В цей час, він, ОСОБА_5 , забрав із рук потерпілого ліхтар та вимкнув його, після чого забрав його із собою.
Із метою завершення свого протиправного умислу на викрадення майна потерпілого, усвідомлюючи що він разом з іншими обвинуваченими вчиняє відкрите викрадення майна, оскільки потерпілий вже прокинувся та був очевидцем викрадення його майна, ОСОБА_4 продовжував пошуки грошових коштів, після виходу з будинку потерпілого він, ОСОБА_5 , побачив, що ними було викрадено гаманець коричневого кольору, що саме в ньому знаходилось йому не було відомо, а також скляну банку кави натуральної розчинної сублімованої «Чорна карта», вагою 47,5 г.
Усі обвинувачені погоджувались із викраденням чужого майна, після чого гаманець ОСОБА_4 викинув, а він, ОСОБА_5 , викинув ліхтар, каву вони випили у нього вдома після повернення з місця викрадення майна.
У вчиненому розкаюється, обіцяє в подальшому не вчиняти правопорушень, із вартістю викраденого майна погоджується, він добровільно відшкодував потерпілому 300 грн. за завдану шкоду, просить його суворо не карати.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину визнав у повному обсязі, погодився з обставинами вчинення кримінального правопорушення, викладеними в обвинувальному акті, пояснив, що в ніч з 25 на 26 лютого 2016 року він перебував у домоволодінні ОСОБА_5 у АДРЕСА_4 разом із ОСОБА_4 і ОСОБА_5 , де грали в карти, близько 1.30 год. 26.02.2016 року закінчились гроші, й ОСОБА_4 запропонував йому та ОСОБА_5 вчинити крадіжку грошових коштів із будинку потерпілого ОСОБА_7 , на що вони погодились й прийшли до будинку потерпілого ОСОБА_7 по АДРЕСА_7 , наперед погодивши свою участь у вчиненні крадіжки. Усі були в рукавицях. ОСОБА_4 вийняв віконну шибку та відчинив вхідні двері із середини, після чого він, ОСОБА_6 , разом із ОСОБА_5 і ОСОБА_4 проник до літньої кухні домоволодіння ОСОБА_7 , не вмикаючи світла. ОСОБА_4 почав шукати грошові кошти, а він і ОСОБА_5 знаходились у кімнаті літньої кухні, де спав ОСОБА_7 . Через 10 хв. ОСОБА_7 прокинувся та увімкнув ліхтар, який знаходився біля нього, освітивши приміщення. З метою утримання потерпілого, він, ОСОБА_6 , почав утримати його руками, при цьому потерпілий знаходився в положенні лежачи, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 в цей час знаходилися біля них, при цьому ОСОБА_4 продовжував шукати грошові кошти. В цей час, ОСОБА_5 забрав із рук потерпілого ліхтар та вимкнув його, після чого забрав його із собою.
Із метою завершення свого протиправного умислу на викрадення майна потерпілого, усвідомлюючи що він разом з іншими обвинуваченими вчиняє відкрите викрадення майна, оскільки потерпілий вже прокинувся та був очевидцем викрадення його майна, ОСОБА_4 на полиці тумби знайшов гаманець коричневого кольору, в якому знаходились посвідчення дитини війни на ім`я ОСОБА_7 та грошові кошти в сумі 200 гривень. При виході з літньої кухні він на столі в іншій кімнаті взяв скляну банку кави натуральної розчинної сублімованої «Чорна карта», вагою 47,5 г.
Після викрадення майна, він разом з ОСОБА_4 і ОСОБА_8 покинули будинок, при цьому забравши з собою ліхтар, гаманець коричневого кольору, посвідчення дитини війни на ім`я ОСОБА_7 , грошові кошти в сумі 200 грн. та скляну банку кави натуральної розчинної сублімованої «Чорна карта», вагою 47,5 г. Усі обвинувачені бачили, що саме було викрадено й погоджувались із викраденням цього майна, після чого гаманець із посвідченням дитини війни ОСОБА_4 викинув, обвинувачений ОСОБА_5 викинув ліхтар, за викрадені гроші 200 грн. вони придбали у магазині товар, а каву випили вдома у ОСОБА_5 після повернення з місця викрадення майна.
У вчиненому розкаюється, обіцяє в подальшому не вчиняти правопорушень, із вартістю викраденого майна погоджується, він добровільно відшкодував потерпілому 300 грн. за завдану шкоду, просить його суворо не карати.
Потерпілий ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, подавши заяву про розгляд кримінального провадження у його відсутності, а тому, за згодою усіх учасників судового провадження, суд ухвалив про судовий розгляд у відсутності потерпілого.
Приймаючи до уваги, що обвинувачені повністю визнали свою вину в інкримінованих їм злочинів, їх показання повністю відповідають фактичним обставинам справи, наслідки застосування ч.3 ст.349 КПК України обвинуваченим та іншим учасникам судового розгляду роз`яснені та вони вважають недоцільним дослідження доказів щодо обставин, викладених в обвинувальному акті, при цьому у суду нема сумнівів у добровільності їх позиції, суд приходить до висновку про недоцільність дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Крім визнання своєї вини, вина обвинувачених у таємному викраденні чужого майна доводиться наступними письмовими доказами:
-заявою потерпілого ОСОБА_7 від 26.02.2016 року, який повідомив про відкрите викрадення з його будинку належного йому майна;
-протоколом огляду місця події за адресою АДРЕСА_7 від 26.02.2016 року та фототаблицями, згідно якого одна із шибок віконного отвору житлового будинку витягнута, на внутрішній поверхні вікна виявлено сліди рукавиць і два сліди пальців рук, відстань від віконного отвору, з якого витягнуто шибку, до гачка на деревяних дверях складає 60 см, під час обшуку вилучено два сліди рукавиць, два сліди пальців рук, скляну шибку, дактилокарту;
-заявою від ОСОБА_9 від 27.02.2016 року, яка добровільно видала працівникам поліції банку з-під кави, яка на собі має частину наліпки із слідами зривання, яка є пустою та без кришки;
-висновком судово-дактилоскопічної експертизи №169 від 03.03.2016 року, згідно якого сліди рук найбільшими розмірами по вісях 13х20 мм та 11х18 мм, які від копійовані на відрізку прозорої липкої стрічки розмірами 38х60 мм та вилучені в ході огляду місця події від 26.02.2016 року за адресою АДРЕСА_7 , залишені вказівним пальцем правої руки обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;
-висновком експерта №205 від 24.03.2016 року, згідно якого ринкова вартість однієї скляної банки кави натуральної розчинної сублімованої ТМ «Чёрная карта», маса нетто 47,5 г, в якій знаходилось пів банки кави, складає 21,70 грн. станом на 26.02.2016 року, ринкова вартість одного гаманця виготовленого із шкірозамінника складає 82,50 грн., ринкова вартість одного електричного ліхтаря складає 51,01 грн.
Даючи оцінку показанням обвинувачених та дослідженим письмовим доказам, суд приходить до переконання про доведеність винуватості обвинувачених у вчиненні інкримінованого їм злочину.
Суд визнає, що дії обвинувачених органом досудового розслідування правильно кваліфіковані й в судовому засіданні знайшла підтвердження винуватість обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 і ОСОБА_6 у вчиненні відкритого викрадення чужого майна, поєднаного із насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, поєднаного із проникненням у житло, тобто кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України.
ОСОБА_4 , ОСОБА_5 і ОСОБА_6 в судовому засіданні визнали, що вночі 26 лютого 2016 року близько 01.50 год., маючи корисливий мотив заволодіння чужим майном, будучи підбурені до вчинення злочину ОСОБА_4 , прийшли на подвір`я домоволодіння потерпілого ОСОБА_7 із метою вчинення таємного викрадення чужого майна грошових коштів із проникненням до житла, за попередньою змовою, наперед розподіливши роль кожного із них у вчиненні крадіжки.
Після цього ОСОБА_4 своїми активними діями усунув перешкоду у проникненні до житла, знявши скляну шибку у віконному отворі, через який зняв навісний гачок на вхідних дверях і відчинив двері, через які усі обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 і ОСОБА_6 проникли до житла. За попередньою домовленістю, ОСОБА_4 почав шукати у домоволодінні грошові кошти, а ОСОБА_5 і ОСОБА_6 перебували біля ліжка, в якому спав потерпілий ОСОБА_7 . Після того як потерпілий ОСОБА_7 прокинувся і включив ліхтар, освітивши приміщення, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 і ОСОБА_6 усвідомлюючи відкритість своїх протиправних дій, не відмовились від свого злочинного наміру, а продовжували відкрите викрадення, застосовуючи до потерпілого насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, під час якого ОСОБА_5 забрав із рук потерпілого ліхтар, а ОСОБА_6 утримував руками потерпілого, перешкоджаючи йому піднятися з ліжка, в цей же час ОСОБА_4 продовжував пошуки грошових коштів.
ОСОБА_4 знайшов і відкрито привласнив гаманець із грошовими коштами 200 грн. і посвідченням дитини війни, і також скляну банку із розчинною кавою ТМ «Черная карта», заповненою наполовину, а ОСОБА_5 відкрито привласнив забраний у потерпілого ліхтар. Після цього, обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 і ОСОБА_6 покинули домоволодіння потерпілого ОСОБА_7 разом із викраденим майном, при цьому обвинуваченим ОСОБА_5 і ОСОБА_6 не було відомо вміст гаманця, викраденого ОСОБА_4 .
Згодом ОСОБА_4 в присутності ОСОБА_5 і ОСОБА_6 викинув викрадений гаманець і посвідчення дитини війни, попередньо витягнувши з нього і залишивши собі 200 грн., а ОСОБА_5 в присутності ОСОБА_4 і ОСОБА_6 викинув викрадений ліхтар, а пізніше в будинку ОСОБА_5 обвинувачені розпили викрадену каву, розпорядившись таким чином викраденим майном на власний розсуд.
Індивідуалізуючи участь кожного з обвинувачених у вчиненні відкритого викрадення чужого майна, поєднаної із насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненої за попередньою змовою групою осіб, поєднаної із проникненням у житло, суд визначає дії обвинуваченого ОСОБА_4 як підбурювача та виконавця, оскільки саме останній переконав ОСОБА_5 і ОСОБА_10 вчинити крадіжку, під час якої він, як виконавець, здійснював активні дії забезпечив можливість усім обвинуваченим проникнути до житла шляхом усунення перешкод, безпосередньо викрадав чуже майно гаманець із посвідченням війни та грошовими коштами 200 грн., а також скляної банки із кавою, згодом у присутності інших обвинувачених розпорядився частиною викраденого майна.
Дії обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні відкритого викрадення чужого майна, поєднаного із насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, поєднаного із проникненням у житло, суд визначає як виконавця та пособника, оскільки останній, проникши у житло потерпілого, залишався біля потерпілого, й після його прокидання забрав у нього ліхтар і виключив його, усуваючи таким чином перешкоди для ОСОБА_4 у продовженні викрадення чужого майна, також ОСОБА_5 безпосередньо викрав ліхтар, який перед цим забрав від потерпілого, привласнив його та виніс із житла потерпілого, після чого у присутності інших обвинувачених розпорядився ним.
Дії обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні відкритого викрадення чужого майна, поєднаного із насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, поєднаного із проникненням у житло, суд визначає як пособника, оскільки останній, проникши у житло потерпілого, залишався біля потерпілого, й після його прокидання утримував його руками, заважаючи йому піднятися, усуваючи таким чином перешкоди для ОСОБА_4 і ОСОБА_5 у викраденні чужого майна, а в подальшому був присутній у розпорядженні ОСОБА_4 і ОСОБА_5 викраденим майном, тобто взяв участь у його розпорядженні.
Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він характеризується посередньо, утриманців не має, на обліку психіатра і нарколога не перебуває, не працює, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання.
Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_5 встановлено, що він характеризується задовільно, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, на обліку психіатра і нарколога не перебуває, до кримінальної відповідальності не притягувався, працює, має постійне місце проживання.
Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_6 встановлено, що він характеризується задовільно, утриманців не має, на обліку психіатра і нарколога не перебуває, до кримінальної відповідальності не притягувався, працює, має постійне місце проживання.
Призначаючи покарання ОСОБА_4 суд враховує суспільну небезпечність кримінального правопорушення, який вчинив умисний тяжкий корисливий злочин, ступінь його вини, дані про його особу, його роль у вчиненому злочині, ставлення до наслідків вчиненого кримінального правопорушення, який розкаявся у вчиненому, обіцяв не вчиняти в подальшому будь-яких злочинів, пом`якшуючі обставини щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування заподіяної шкоди, обтяжуючі обставини вчинення злочину щодо особи похилого віку, а тому вважає за необхідне призначити йому покарання в межах ч.3 ст.186 КК України у вигляді позбавлення волі, яке буде достатнім для його виправлення, перевиховання та запобігання вчиненню нових злочинів.
В той же час, суд приходить до висновку про необхідність звільнення ОСОБА_4 від реального відбування призначеного покарання із випробуванням, оскільки останній щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, добровільно відшкодував завдану шкоду, має постійне місце проживання, характеризується задовільно, що істотно знижує його суспільну небезпечність та переконує суд у можливості його перевиховання без ізоляції від суспільства. Проте, з урахуванням активної ролі ОСОБА_4 у вчиненні злочину та той факт, що останній раніше притягувався до кримінальної відповідальності, на шлях виправлення не став, йому слід встановити максимальний іспитовий строк.
Призначаючи покарання ОСОБА_5 суд враховує суспільну небезпечність кримінального правопорушення, який вперше вчинив умисний тяжкий корисливий злочин, ступінь його вини, дані про його особу, його роль у вчиненому злочині, ставлення до наслідків вчиненого кримінального правопорушення, який розкаявся у вчиненому, обіцяв не вчиняти в подальшому будь-яких злочинів, пом`якшуючі обставини щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування заподіяної шкоди, обтяжуючі обставини вчинення злочину щодо особи похилого віку, а тому вважає за необхідне призначити йому покарання в межах ч.3 ст.186 КК України у вигляді позбавлення волі, яке буде достатнім для його виправлення, перевиховання та запобігання вчиненню нових злочинів.
В той же час, суд приходить до висновку про необхідність звільнення ОСОБА_5 від реального відбування призначеного покарання із випробуванням, оскільки останній щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, добровільно відшкодував завдану шкоду, має постійне місце проживання, працює, утримує двох малолітніх дітей, характеризується задовільно, що істотно знижує його суспільну небезпечність та переконує суд у можливості його перевиховання без ізоляції від суспільства.
Призначаючи покарання ОСОБА_6 суд враховує суспільну небезпечність кримінального правопорушення, який вперше вчинив умисний тяжкий корисливий злочин, ступінь його вини, дані про його особу, його роль у вчиненому злочині, ставлення до наслідків вчиненого кримінального правопорушення, який розкаявся у вчиненому, обіцяв не вчиняти в подальшому будь-яких злочинів, пом`якшуючі обставини щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування заподіяної шкоди, обтяжуючі обставини вчинення злочину щодо особи похилого віку, а тому вважає за необхідне призначити йому покарання в межах ч.3 ст.186 КК України у вигляді позбавлення волі, яке буде достатнім для його виправлення, перевиховання та запобігання вчиненню нових злочинів.
В той же час, суд приходить до висновку про необхідність звільнення ОСОБА_6 від реального відбування призначеного покарання із випробуванням, оскільки останній щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, добровільно відшкодував завдану шкоду, має постійне місце проживання, працює, характеризується задовільно, що істотно знижує його суспільну небезпечність та переконує суд у можливості його перевиховання без ізоляції від суспільства.
Цивільний позов не заявлено, судові витрати по кримінальному провадженню суд стягує порівну з усіх обвинувачених, долю речових доказів суд вирішує, згідно ст.100 КПК України.
Запобіжні заходи відносно обвинувачених слід залишити без змін до набрання вироком законної сили.
Керуючись ст.ст. 369-375 КПК України,
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України, та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.
Згідно ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання із випробуванням, встановивши йому іспитовий строк на 3 (три) роки.
Згідно ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_4 обов`язки протягом іспитового строку не виїжджати за межі України без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти цей орган про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації до органу кримінально-виконавчої інспекції.
Запобіжний захід ОСОБА_4 у вигляді домашнього арешту залишити без змін до набрання вироком законної сили.
Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави процесуальні витрати за проведення судових експертиз в розмірі 632 (шістсот тридцять дві гривні) 40 копійок.
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України, та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.
Згідно ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання із випробуванням, встановивши йому іспитовий строк на 2 (два) роки.
Згідно ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_5 обов`язки протягом іспитового строку не виїжджати за межі України без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти цей орган про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтися для реєстрації до органу кримінально-виконавчої інспекції.
Запобіжний захід ОСОБА_5 у вигляді особистого зобов`язання залишити без змін до набрання вироком законної сили.
Стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави процесуальні витрати за проведення судових експертиз в розмірі 632 (шістсот тридцять дві гривні) 40 копійок.
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України, та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців.
Згідно ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання із випробуванням, встановивши йому іспитовий строк на 2 (два) роки.
Згідно ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_6 обов`язки протягом іспитового строку не виїжджати за межі України без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти цей орган про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтися для реєстрації до органу кримінально-виконавчої інспекції.
Запобіжний захід ОСОБА_6 у вигляді особистого зобов`язання залишити без змін до набрання вироком законної сили.
Стягнути з ОСОБА_6 в дохід держави процесуальні витрати за проведення судових експертиз в розмірі 632 (шістсот тридцять дві гривні) 40 копійок.
Речові докази скляну банку від розчинної кави, яка знаходиться у камері зберігання речових доказів при Новоукраїнському ВП ГУНП у Кіровоградській області, із набранням вироком законної сили знищити.
Речові докази експертний пакет №0650704 із дактилокартою, експертний пакет №2386616 із дактилокартою, два паперових пакети із відкопійованими відбитками пальців залишити при матеріалах кримінального провадження.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченим та прокурору.
На вирок може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Кіровоградської області через Новоукраїнський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий: ОСОБА_1