г Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/553/16-к
Номер провадження 1-кп/213/110/16
В И Р О К

Іменем України

16 червня 2016 року Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурорів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Інгулецького районного суду в м. Кривому Розі об`єднане кримінальне провадження за кримінальними провадженнями: №0001681 від 27.10.2015 року та №0000249 від 19.02.2016 року за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився: м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянина України, освіта: професійно-технічна, не працював, перебував у цивільному шлюбі, проживав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1) 06.02.2007 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України з випробувальним терміном 2 роки;
2) 03.04.2007 року Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу за ч. 2 ст. 307, 69, 70 ч. 4 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, звільнився 11.09.2008 року умовно-достроково на 9 місяців 16 днів;
3) 11.12.2008 року Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу за ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309, 70, 71 КК України до 5 років 3 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнився 07.11.2012 року умовно-достроково за постановою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 07.11.2012 року на 1 рік 2 місяці 2 дні;
4) 09.07.2014 року Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу за ст. 309 ч. 2 КК України до 2 років позбавленням волі із застосуванням ст. 75 КК України з іспитовим строком 1 рік;
5) 11.09.2015 року Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу за ч. 2 ст. 309 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України з випробувальним терміном 1 рік 6 місяців, судимості не погашені,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 , маючи не зняті та не погашені у встановленому законом порядку судимості, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став і повторно скоїв ряд умисних злочинів.
Так, ОСОБА_5 влітку 2015 року у невстановлений слідством час з метою придбання та незаконного зберігання вогнепальної зброї, не маючи дозволу, передбаченого положенням «Про дозвільну систему», перебуваючи на ринку в Довгинцівському районі м. Кривого Рогу, у невстановленої слідством особи, за 500 гривень умисно, незаконно, придбав обріз мисливської рушниці, після чого почав незаконно умисно зберігати в приміщенні квартири за адресою: АДРЕСА_1 .
Після цього, 19.02.2016 року о 18 годині 00 хвилин під час проведення огляду за добровільною згодою власника ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в приміщенні однокімнатної квартири АДРЕСА_2 , у кімнаті виявлено та вилучено обріз мисливської рушниці, який згідно висновку експерта № 14/3.1- 626 від 24.02.2016 року є обрізом гладкоствольної двоствольної мисливської рушниці і відноситься до категорії нестандартної вогнепальної зброї, який виготовлений шляхом укорочення саморобним способом блока стволів і ложі мисливської рушниці моделі «ІЖ-58МАЕ» 12 калібру серії НОМЕР_1 , та придатний для проведення пострілів, який ОСОБА_5 незаконно придбав та зберігав в приміщенні квартири за адресою: АДРЕСА_1 без передбаченого законом дозволу.
Окрім цього, ОСОБА_5 27.10.2015 року приблизно о 17 годині 00 хвилин знаходився біля входу в будівлю дитячого садку № 155, розташованого по вул. Наливайка, 14, в Інгулецькому районі м. Кривого Рогу, де побачив дитячий трьохколісний велосипед марки «Azimut Trike», який стояв біля входу у вказану будівлю. Після чого, у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, реалізуючи який, він, користуючись відсутністю уваги з боку сторонніх осіб, повторно, таємно, умисно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу викрав вказаний велосипед марки «Azimut Trike», вартість якого згідно судово-товарознавчої експертизи № 491 від 21.03.2016 року становить 1423 гривень 75 копійок, і утримуючи викрадене майно при собі, з місця скоєння кримінального правопорушення зник, чим завдав потерпілій ОСОБА_7 матеріальний збиток на вказану суму.
ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених: ч.2 ст.185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, та ч. 1 ст. 263 КК України, за ознаками придбання, зберігання вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу.

Допитаний обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч. 1 ст. 263 Кримінального кодексу України визнав повністю, щиро розкаявся у скоєному, викладені у обвинувальних актах обставини не оспорював. При цьому пояснив, що в обвинувальних актах все зазначено правильно. З найменуванням, ціною викраденого майна згідний. Обріз рушниці він ніде не використовував. Просив суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_7 у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд кримінального провадження за її відсутності, претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має, при призначенні покарання покладається на розсуд суду.

На підставі ч. 3 ст.349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження інших доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. Судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності позицій немає. При цьому, суд обмежився допитом обвинуваченого та дослідив документи, що характеризують особу обвинуваченого, документи стосовно речових доказів.

Розгляд об`єднаного провадження проводився відносно обвинуваченого в межах пред`явлених йому обвинувачень.

При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні вищезазначених кримінальних правопорушень в судовому засіданні доведена повністю, і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.

Вина обвинуваченого ОСОБА_5 у скоєнні інкримінованих йому кримінальних правопорушень за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України, підтверджується також речовими доказами, якими є:

- велосипед «Azimut Trike» жовтого кольору, переданий під зберігальну розписку потерпілій ОСОБА_7 (кр. пр. т. 4 а. с. 24, 25);
- обріз мисливської гладкоствольної двоствольної рушниці моделі «ІЖ-58МАЕ» 12 калібру серії НОМЕР_1 , переданий на зберігання до камери схову Інгулецького ВП КВП (кр. пр. т. 2 а. с. 40, 41).
Вищезазначені встановлені судом обставини підтверджуються сукупністю належних та допустимих доказів, що отримані судом з досліджених у судовому засіданні таких процесуальних джерел доказів як показання та документи.

Таким чином, враховуючи викладене, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 необхідно кваліфікувати за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, та за ч. 1 ст. 263 КК України придбання, зберігання вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу.

Суд, призначаючи покарання обвинуваченому, відповідно до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

До обставин, які пом`якшують покарання, обвинуваченому ОСОБА_5 згідно вимог ст.66 КК України необхідно віднести визнання вини, щире каяття.

До обставин, які обтяжують покарання відповідно до вимог ст. 67 КК України суд відносить рецидив злочину.

На підставі викладеного, з урахуванням тяжкості вчинених ним злочинів, які відповідно до ст. 12 КК України за ч. 2 ст. 185 КК України є злочином середньої тяжкості, за ч. 1 ст. 263 КК України є тяжким злочином, враховуючи відношення обвинуваченого до вчиненого, особу обвинуваченого, який свою вину визнав повністю, щиро розкаявся, не працював, за місцем проживання характеризується посередньо, перебував у цивільному шлюбі, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, має непогашені судимості, є рецидив злочину. Цивільний позов не заявлено, матеріальну шкоду потерпілій відшкодовано за рахунок вилучення викраденого майна. Потерпіла покладала призначення покарання обвинуваченому на розсуд суду. Претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має.

Відповідно до ч.2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових злочинів, а згідно із ч.2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, попередження вчинення нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. За таких обставин суд вважає, що покарання обвинуваченому за ч. 2 ст. 185 КК України необхідно обрати у вигляді позбавлення волі в межах передбаченої санкції ч. 2 ст. 185 КК України. За ч. 1 ст. 263 КК України вчинив триваючий злочин, який продовжувався до 19.02.2016 року, покарання слід обрати у виді позбавлення волі в межах санкції статті. На підставі ст.70 ч.1 КК України необхідно шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання у вигляді позбавлення волі. Підстав для застосування ст.ст. 69, 75 КК України немає.

У судовому засіданні також встановлено, що ОСОБА_5 засуджений 11.09.2015 року Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу за ч. 2 ст. 309 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців.

Отже, оскільки злочини, за які ОСОБА_5 засуджується, були вчинені ним після постановлення судом вироку від 11.09.2015 року (за ч. 1 ст. 263 КК України є триваючим), то суд на підставі ст.71 ч.1 КК України вважає необхідним призначити покарання за сукупністю вироків, до покарання призначеного за даним вироком необхідно частково приєднати покарання у вигляді позбавлення волі, призначене за вироком Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11.09.2015 року у вигляді позбавлення волі, яким засуджено за ч. 2 ст. 309 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, і остаточно призначити покарання у вигляді позбавлення волі.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою по даному кримінальному провадженню не обирався. Запобіжний захід ОСОБА_5 по даному об`єднаному кримінальному провадженню не обирати.

Питання про долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ч.9 ст.100 КПК України.

Витрати, пов`язані з залученням експерта, підлягають стягненню з ОСОБА_5 в доход держави в розмірі 921 грн 60 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 373, 374 Кримінального процесуального кодексу України, суд -

З А С У Д И В :

ОСОБА_5 визнати винним у пред`явлених обвинуваченнях за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України у виді 2 (двох) років 7 (семи) місяців позбавлення волі;

- за ч. 1 ст. 263 Кримінального кодексу України у виді 3 (трьох) років 4 (чотирьох) місяців позбавлення волі.

На підставі ст.70 ч.1 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання у виді позбавлення волі більш суворим у виді позбавлення волі, остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді 3 (трьох) років 4 (чотирьох) місяців позбавлення волі.

На підставі ст.71 ч.1 КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного за даним вироком частково приєднати призначене покарання у виді позбавлення волі за вироком Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11.09.2015 року за ст. 309 ч.2 КК України, яким було засуджено до 2 років 6 місяців позбавлення волі у вигляді позбавлення волі та остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді 3 (трьох) років 8 (восьми) місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою по даному кримінальному провадженню не обирався. Запобіжний захід ОСОБА_5 по даному кримінальному провадженню не обирати.

Строк покарання у вигляді позбавлення волі ОСОБА_5 по даному вироку обраховувати з моменту взяття його під варту по кримінальному провадженню № 0003404 з 14 грудня 2015 року.

На підставі ст.72 ч.5 КК України зарахувати в строк відбування покарання ОСОБА_5 час тримання під вартою в слідчому ізоляторі з 14.12.2015 року до дати винесення вироку з розрахунку один день знаходження в слідчому ізоляторі за два дні позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_5 в доход держави витрати, пов`язані із залученням експерта на проведення балістичної експертизи № 14/3.1- 626 від 24.02.2016 рокув розмірі 921 гривень 60 коп.

Речові докази:

- велосипед «Azimut Trike» жовтого кольору, переданий під зберігальну розписку потерпілій ОСОБА_7 (кр. пр. т. 4 а. с. 24, 25), що знаходиться на відповідальному зберіганні у потерпілої ОСОБА_7 залишити їй;
- обріз мисливської гладкоствольної двоствольної рушниці моделі «ІЖ-58МАЕ» 12 калібру серії НОМЕР_1 , що знаходиться в білому пакеті «АТБ» (кр. пр. т. 2 а. с. 40, 41), який знаходиться на зберіганні у камері схову Інгулецького ВП КВП знищити.
Матеріали кримінальних проваджень № 0001681 та № 0000249 залишити при обвинувальних актах з подальшим зберіганням при обвинувальних актах у об`єднаному кримінальному провадженні №213/553/16-к, пр.1-кп/213/110/16.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Вирок може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги через Інгулецький районний суд м.Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя ОСОБА_1