пр. № 1-кп/759/124/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 липня 2016 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретарів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0006578 за обвинувальним актом відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Любче Волинської обл., громадянина України, українця, з середньою освітою, працюючого водієм в ПАТ «Аеробуд», перебуває у цивільному шлюбі, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, ідентифікаційний код НОМЕР_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

сторони кримінального провадження прокурори: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , захисник: ОСОБА_7 , обвинувачений: ОСОБА_4 , інші учасники потерпілий: ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 27.07.2014 приблизно о 03 год. 30 хв. знаходився за місцем свого мешкання, а саме на балконі 1-го поверху кв. АДРЕСА_3 , де відпочивав та слухав музику. В цей час з вулиці до даного балкону підійшов ОСОБА_8 , який зробив усне зауваження ОСОБА_4 з приводу того, що останній гучно слухає музику та порушує тишу у нічний час. Після чого ОСОБА_4 , будучи обуреним даним зауваженням ОСОБА_8 , вийшов на вулицю, де між останніми розпочався словесний конфлікт, в ході якого ОСОБА_4 , відчуваючи раптово виниклу неприязнь, умисно наніс декілька ударів руками, стиснутими в кулаки, в область обличчя ОСОБА_8 , після чого вихопив у ОСОБА_9 з рук металевий совок для взуття та наніс даним совком декілька ударів в область голови ОСОБА_8 , в результаті чого останній почав втрачати свідомість та впав на землю. В цей час ОСОБА_4 продовжив наносити ОСОБА_8 удари кулаками в область голови.
За таких обставин ОСОБА_4 завдав ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді: забійної рани в лобній ділянці зліва (спрямована вертикально, подовженої форми 4,5x0,2 см), яке відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я останнього (за критерієм тривалості розладу здоров`я), а також не визначеної форми синців в надбрівній ділянці зліва 3x1,5 см; на внутрішній поверхні лівого плеча у верхній третині 9x3 см; на тильній поверхні лівої кісті в проекції 1-2 п`ясних кісток з переходом на проксимальні фаланги відповідних пальців; садна подовженої та овальної на задній поверхні правого ліктьового суглобу 4,5x2 см; на тильній поверхні лівої кісті в проекції проксимальної фаланги 1-го пальці (2x0,5) см, на підошовній поверхні дистальної фаланги 1-го пальця правої ступні 1х0,8 см, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину за наведених вище обставин не визнав у повному обсязі та показав, що 27.07.2014 приблизно о 03 год. він, його дружина та їхня подруга ОСОБА_10 були на балконі та збиралися їхати на рибалку він носив речі в машину. Його дружина та ОСОБА_10 слухали музику на мобільному телефоні. В якийсь момент прийшов потерпілий і зробив зауваження з приводу порушення тиші голосно грала музика та попросив зробити тихіше. Він вийшов на вулицю, виносячи речі в машину, а потерпілий вже стояв навпроти під`їзду та виражався на його адресу нецензурними словами. До нього підійшов потерпілий та між ними виникла штовханина плечима. В той момент із-за під`їзду вибіг син потерпілого, в руках якого була лопатка для взуття і почав нею розмахувати. На вулицю вийшла його-обвинуваченого дружина та їхня подруга ОСОБА_10 і син потерпілого почав на їхню адресу нецензурно висловлюватись. Тому ОСОБА_10 сказала, щоб він-обвинувачений щось зробив із тією лопаткою, бо хвилювалася, що син потерпілого нею когось вдарить. Він забрав в останнього цю залізну лопатку, накрутив її на руку і викинув в смітник. Потерпілий знову почав його провокувати на бійку, однак він його не бив, а відштовхнув від себе рукою. Вони обоє нецензурно висловлювались. Пізніше вийшла дружина потерпілого і сказала, щоб він не чіпав її сина. Знову почалася сварка і він-обвинувачений викликав міліцію. Поки чекали міліцію потерпілий знову почав його провокувати на бійку. Оскільки потерпілий його провокував, то він-обвинувачений схопив його за шию. Через декілька хвилин приїхали працівники міліції, вони все пояснили, письмових пояснень ніхто не відбирав, працівники міліції забрали лопатку і поїхали. Через 10 хв. приїжджала швидка медична допомога, але до кого не знає, бачив, що медичні працівники заходили в їхній під`їзд. Він не був в стані алкогольного сп`яніння, оскільки мав їхати за кермом. Сина потерпілого він не бив, а лише пропонував його підстригти. Потерпілого він не бив лопаткою та й навіть якщо й хотів би вдарити, то нормального удару не вийшло б, оскільки метал, з якого вона зроблена, був дуже м`яким, як в консервних банок. Від чого в потерпілого могла утворитися забійна рана в лобній ділянці голови, а також надбрівна рана він не знає, оскільки потерпілий не падав, він потерпілого не бив і жодних тілесних ушкоджень в ту ніч на останньому не бачив. Потерпілий був одягнений в білу майку і на ній крові він не бачив, оскільки удару не було. Зазначив, що під час штовханини він разом з потерпілим впали на поштові скриньки плечима, тому вважає, що від цього травми не могло бути. Вважає, що потерпілий сам наніс собі тілесні ушкодження, але пізніше. Цивільний позов не визнав у повному обсязі.

Не дивлячись на невизнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини у вчиненні злочину відносно потерпілого ОСОБА_8 та його захисну версію, його вина у вчиненому за викладених вище обставин підтверджується, крім власне його показань, в яких не заперечуються окремі обставини з фактичного боку, усією сукупністю досліджених у судовому засіданні доказів, які узгоджуються в деталях між собою і не викликають жодних сумнівів у своїй достовірності та допустимості.

Так, у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_8 суду показав, що 27.07.2014 приблизно о 03 год. він і його сім`я не могли спати, оскільки в його сусіда ОСОБА_4 була якась шумна вечірка, яка почалась ще десь о 23 год. попереднього дня. Він вийшов під балкон і попросив обвинуваченого припинити розваги. Він вже заходив назад в дім, був на сходах перед будинком, як обвинувачений вийшов йому на зустріч і одразу почав його душити. Потім, обвинувачений, утримуючи його однією рукою, іншою наносив удари по голові, при цьому це супроводжувалось нецензурною лайкою. Скільки було ударів він сказати не може, але не один-два. Після цього вибіг на вулицю його син із лопаткою і почав кричати, щоб обвинувачений його відпустив. Також в цей момент вийшли на вулицю: дружина обвинуваченого і їх подруга, вони почали штовхатися і бігати за його сином. Обвинувачений вихопив у сина лопатку і наніс удар по його голові, розбивши її. Після цього майже нічого не пам`ятає, він був весь в крові, а обвинувачений продовжував його бити, а також почав бити його сина, і він (потерпілий) схопив обвинуваченого за шию, щоб той відпустив сина. Після цього вийшла його (потерпілого) дружина і, вчепившись в обвинуваченого, почала кричати, щоб той відпустив і його, і сина. Натомість обвинувачений викрикував на його адресу та його сім`ї образливі та нецензурні слова, а також погрози. Приблизно о 4 год. - 5 год. цього дня чув з балкону обвинуваченого постріли та вважає, що останній стріляв, щоб його залякати. Ініціатором конфлікту був обвинувачений.

У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_8 заявлений цивільний позов підтримав у повному обсязі, пояснивши, що розмір цивільного позову викликаний втратою ним викладацької роботи, зважаючи на жахливий його зовнішній вигляд. У зв`язку із цими подіями в нього дуже велика душевна травма.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_11 суду показала, що потерпілий є її чоловіком, обвинувачений сусідом. 27.07.2014 близько 03 год. вона перебувала на кухні, куди зайшов її чоловік і сказав, що в сусідів дуже голосно грає музика, чути сміх, крики і голосні розмови. Вона також вийшла на балкон і переконалася, що дійсно там була шумна гулянка. Через 10-15 хв. її чоловік пішов на вулицю під балкон попросити сусідів проводити своє святкування тихіше. Почекавши чоловіка 10 хв., її син вийшов на вулицю і одразу повернувся, сказавши, що обвинувачений душить батька. Син знову вийшов на вулицю, взявши з собою лопатку для взуття. Тоді вона вийшла на вулицю і побачила таку картину: стояв її чоловік біля під`їзду весь в крові, неподалік стояла дружина обвинуваченого і якась не відома їй жінка. Трохи далі бігав її син, а за ним обвинувачений. Не відомо з якої причини обвинувачений почав тягнути її сина за волосся в під`їзд, а вона з чоловіком, вчепившись за обвинуваченого, почали відтягувати сина від останнього. Також до них приєдналася дружина обвинуваченого та їх подруга. Вирвавши сина, вони відправили його додому. Вона не бачила як обвинувачений наносив удари її чоловікові.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_9 суду показав, що потерпілий є його батьком, а обвинувачений сусідом. 27.07.2014 приблизно о 03 год. в їхніх сусідів голосно грала музика і його батько пішов на вулицю під балкон сказати сусідам, щоб вони зробили звук тихіше. Оскільки батько не повертався десь хвилин 20, він вийшов на вулицю, де побачив, що його батька тримає за голову обвинувачений. Побачивши це, він забіг додому та взяв лопатку для взуття. Замахнувшись лопаткою на обвинуваченого з метою його залякування, останній відпустив батька і вирвав цю лопатку в нього з рук і почав нею замахуватися спочатку на нього, потім на батька, і в результаті розбив батькові лобну частину голови. Батько впав біля машини, залив кров`ю асфальт і втратив свідомість. Тоді обвинувачений схопив його за волосся. Його батько й мати почали просити обвинуваченого, щоб той його відпустив. При цьому обвинувачений бив батька по голові кулаком, вдарив приблизно 8 разів. Потім вони якось розчепились і він з батьком пішли додому.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_12 суду показала, що обвинувачений є її цивільним чоловіком, а потерпілий сусідом. В кінці липня 2014 року вони планували їхати на рибалку. У зв`язку з чим до її приїхала подруга, вони повечеряли і приблизно о 23 год. лягли спати. Приблизно о 03 год. вони проснулися, а їхні дві дочки ще спали. Поки обвинувачений збирався на рибалку, вона та її подруга слухали на кухні музику, що грала на телефоні, розмовляли і сміялися, вважаючи, що не голосно. Почули, що під вікно прийшов потерпілий і сказав обвинуваченому, щоб той вийшов на вулицю поговорити. На вулицю вони вийшли разом: обвинувачений, вона та її подруга. Між потерпілим, який звинувачував обвинуваченого в порушенні тиші, та обвинуваченим спочатку почався словесний конфлікт на підвищених тонах. Тоді вибіг син потерпілого з лопаткою і почав нею замахуватися на обвинуваченого, який вихопив її в сина потерпілого, скрутив і викинув в смітник. Всі штовхалися між собою, але, щоб билися, то такого не було. Вона не бачила, щоб її чоловік наносив удари потерпілому, а також його сину. Один момент, який був, так це той, що її чоловік обійняв сина потерпілого і сказав, що може його постригти. Конфлікт тривав приблизно 40 хвилин. Вони не були в ту ніч в стані алкогольного сп`яніння.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_10 суду показала, що приблизно 27-28.07.2014 вона перебувала в квартирі обвинуваченого, з якими збиралась їхати на рибалку. Приблизно о 03 год. - 04 год. вона з дружиною обвинуваченого слухали музику, а потерпілий підійшов під балкон і почав робити їм зауваження. Алкогольних напоїв вони не вживали. Потерпілий сказав обвинуваченому вийти на вулицю, щоб вияснити відносини. Вийшов спочатку обвинувачений, а потім одразу вона з дружиною обвинуваченого. Обвинувачений з потерпілим розмовляли на відстані приблизно 1 метр один від одного, про що саме не знає, чула, що вони кричали один на одного. Потім обвинувачений та потерпілий при розмові почали розмахувати руками і між ними виникла штовханина: обвинувачений прижав потерпілого, щоб той не починав бійку. Через 10 хв. з дому вийшов син потерпілого з взуттєвою лопаткою і почав до всіх нею замахуватися і вона його відганяла від всіх. Після цього вся її увага була прикута до сина потерпілого і вона не бачила, що відбувалося між обвинуваченим і потерпілим. Побоюючись за те, що син потерпілого цією лопаткою може когось вдарити, вона попросила обвинуваченого забрати її в нього, що і зробив обвинувачений, а потім він скрутив цю лопатку і викинув в сміттєвий бак. Вона не бачила, щоб обвинувачений наносив удари потерпілому чи його сину, а також не бачила ні на кому тілесних ушкоджень.

У судовому засіданні досліджено письмові докази, надані стороною обвинувачення, а саме:

- протокол пред`явлення особи для впізнання від 09.10.2014, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_8 серед пред`явлених йому для впізнання фотознімків осіб впізнав ОСОБА_4 як особу, яка 27.07.2014 о 03 год. 30 хв. поблизу буд № 6 по вул. Святошинській в м. Києві нанесла йому тілесні ушкодження;

- протокол проведення слідчого експерименту від 18.04.2015 за участю потерпілого ОСОБА_8 та із застосуванням відеозапису, відповідно до якого останній підтвердив та відтворив вищезазначені обставини вчинення відносно нього злочину обвинуваченим ОСОБА_4 . Обставини, встановлені під час проведення даного слідчого експерименту, відповідають показанням потерпілого ОСОБА_8 , наданим ним у судовому засіданні щодо місця вчинення злочину відносно нього та механізму нанесення йому тілесних ушкоджень обвинуваченим ОСОБА_4 ;

- копію карти виїзду швидкої медичної допомоги № 219 від 27.07.2014 (виклик отримано о 03 год. 50 хв.), відповідно до якої бригадою ШМД проведено огляд потерпілого ОСОБА_8 та виявлено забійну рану лобної ділянки голови зліва з нерівними краями, які кровоточать розміром 4х2 см;

- висновки експерта № 1830/е від 16.10.2014 та № 2082/е від 18.11.2015, відповідно до яких у ОСОБА_8 було виявлено: забійну рану в лобній ділянці зліва (спрямована вертикально, подовженої форми 4,5x0,2см), яке відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я останнього (за критерієм тривалості розладу здоров`я); невизначеної форми синці в надбрівній ділянці зліва 3x1,5 см; на внутрішній поверхні лівого плеча у верхній третині 9x3 см; на тильній поверхні лівої кісті в проекції 1-2 п`ясних кісток з переходом на проксимальні фаланги відповідних пальців; садна подовженої та овальної на задній поверхні правого ліктьового суглобу 4,5x2 см; на тильній поверхні лівої кісті в проекції проксимальної фаланги 1-го пальця 2x0,5 см; на підошовній поверхні дистальної фаланги 1-го пальця правої ступні 1х0,8 см, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Характер та морфологія виявлених тілесних ушкоджень, відомі часові дані та обставини події дозволяють стверджувати про те, що вказані тілесні ушкодження утворилися від шестикратної дії. Не виключається ймовірність утворення виявлених тілесних ушкоджень внаслідок нанесення ударів руками чи взутими ногами. Утворення виявлених тілесних ушкоджень за рахунок падіння на площину виключається.

Сторона захисту у судовому засіданні наполягала на допиті в якості свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , які були понятими під час проведення слідчого експерименту від 18.04.2015 за участю потерпілого ОСОБА_8 , однак їх явку у судове засідання сторона захисту не забезпечила, незважаючи на те, що суд всіляко сприяв стороні захисту в цьому шляхом надсилання та вручення повісток про виклик.

Крім того, у судовому засіданні сторона захисту заявила клопотання щодо виклику та допиту слідчого ОСОБА_15 та експерта ОСОБА_16 з приводу з`ясування питань: в який спосіб слідчим було отримано документи, зазначені в його постанові від 29.09.2014, оскільки згідно висновку експерта № 2123 від 29.09.2014 документи на експертизу слідчим не надавались, а також з`ясувати статус документу, який направлявся експерту електрокопія карти виїзду швидкої медичної допомоги чи оригінал карти, оскільки вказана в ній інформація має певні неточності у зазначені часу виїзду карети швидкої медичної допомоги. При цьому сторона захисту явку вказаних свідків у судове засідання не забезпечила.

Суд відмовив стороні захисту у задоволенні вказаного клопотання як необґрунтованого, оскільки в матеріалах кримінального провадження міститься копія карти виїзду швидкої медичної допомоги № 219 від 27.07.2014, засвідчена Центром екстренної медичної допомоги та медицини катастроф міста Києва, в якій зазначено, що виклик отримано о 03 год. 50 хв., виїзд на місце відбувся о 03 год. 51 хв., час прибуття на місце 04 год. 01 хв., закінчення виклику 05 год. 04 хв.). Інформація, яка міститься у копії вказаного документу, відповідає змісту відповіді Центру екстренної медичної допомоги та медицини катастроф міста Києва від 19.04.2016 № 1134/Б на адвокатський запит. Крім того, сам обвинувачений у судовому засіданні зазначав, що після конфлікту через 10 хв. до їхнього будинку приїжджала швидка медична допомога, медичні працівники якої заходили в їхній під`їзд, але до кого він не знає.

Не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні доводи сторони захисту щодо заявленого у відповідності до ч. 3 ст. 89 КПК України клопотання про визнання недопустимими доказами: протоколу проведення слідчого експерименту від 18.04.2015 за участю потерпілого ОСОБА_8 , оскільки в ньому лише дублюються показання потерпілого, постанову слідчого про призначення експертизи від 29.09.2014, висновок експерта № 1830/е від 16.10.2014, копію карти виїзду швидкої медичної допомоги № 219 від 27.07.2014, оскільки зазначені в них документи (довідка з травмпункту № 5084, амбулаторна картка ОСОБА_8 , рентген-знімок, карта виїзду швидкої медичної допомоги) отримані в незаконний спосіб, враховуючи те, що в матеріалах кримінального провадження відсутня відповідна переписка щодо їх отримання, а також стороні захисту незрозуміло, який документ направлявся експерту електрокопія карти виїзду швидкої медичної допомоги чи сама карта та вказана в ній інформація має певні неточності у зазначені часу виїзду карети швидкої медичної допомоги (різниця в одну хвилину), з огляду на наступне.

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 18.04.2015 даний слідчий експеримент проводився за участю потерпілого ОСОБА_8 із застосуванням відеозапису, який досліджувався судом, під час якого потерпілий вказав місце вчинення відносно нього злочину та відтворив на місці вищезазначені обставини вчинення відносно нього злочину обвинуваченим ОСОБА_4 . Крім того, стороною захисту не надано жодного доказу, який би свідчив про незаконність отримання слідчим медичної документації або її неправдивість. Вказані докази в розумінні ст. ст. 84-86 КПК України є належними та допустимими.

Оцінюючі різні версії подій, які повідомили потерпілий та обвинувачений на предмет їх достовірності, суд визнає достовірною версію потерпілого, показання якого відповідають наведеним вище і встановленим судом фактичним обставинам вчинення ОСОБА_4 злочину, оскільки вищевказані показання потерпілого ОСОБА_8 є логічними, послідовними, узгоджуються з письмовими доказами, дослідженими в ході судового розгляду, не суперечать один одному. Тому, вказані докази є належними, допустимими та достовірними, у зв`язку з чим суд кладе їх в основу вироку.

При цьому суд бере до уваги, що очевидцями даної події були близькі родичі та друзі обвинуваченого та потерпілого, які є заінтересованими особами в результатах даного кримінального провадження. У зв`язку з чим суд їх бере до уваги лише в частині, яка не суперечить вищезазначеним доказам, покладеним в основу вироку.

Невизнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні злочинних дій відносно потерпілого ОСОБА_8 суд розцінює як захисну позицію, що має на меті уникнення покарання за скоєне. Доводи сторони захисту про ненадання доступу обвинуваченому до матеріалів кримінального провадження не підтверджено матеріалами.

За таких обставин, розглядаючи дане кримінальне провадження в межах ст. 337 КПК України, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_4 умисно заподіяв ОСОБА_8 легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, а тому ці його дії за ч. 2 ст. 125 КК України кваліфіковано вірно.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує: ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно із ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості, дані про особу винного: до кримінальної відповідальності притягується вперше, займається суспільно-корисною працею працює на посаді водія в ПАТ «Аеробуд», за місцем роботи характеризується позитивно, перебуває у цивільному шлюбі, на консультативних обліках у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.
Обставин, що пом`якшують покарання та обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.
Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, суд вважає за можливе призначити покарання ОСОБА_4 в межах санкції, передбаченої ч. 2 ст. 125 КК України, з урахуванням думки потерпілого ОСОБА_8 , який у вирішенні зазначеного питання поклався на розсуд суду, у виді громадських робіт, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Заявлений у даному кримінальному провадженні потерпілим ОСОБА_8 цивільний позов про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_4 моральної шкоди у сумі 60 000 (шістдесят тисяч) гривень на його користь та на користь його сина, суд вважає за необхідне задовольнити частково, виходячи з наступного.

Згідно із ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

У відповідності до ч. ч. 1, 2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Враховуючи те, що матеріалами даного кримінального провадження не підтверджено факту порушення прав сина потерпілого ОСОБА_8 з боку обвинуваченого, суд вважає за необхідне в позовних вимогах про відшкодування моральної шкоди з обвинуваченого на користь сина потерпілого ОСОБА_8 відмовити.

Згідно із роз`ясненнями, що містяться у п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

У зв`язку з чим, при визначенні обґрунтованості заявленого розміру моральної шкоди на користь потерпілого ОСОБА_8 суд враховує, що вона була заподіяна потерпілому саме діями обвинуваченого, оскільки внаслідок отриманих тілесних ушкоджень потерпілому заподіяно фізичний біль та шкоду його здоров`ю (ці обставини підтверджуються висновками експерта № 1830/е від 16.10.2014 та № 2082/е від 18.11.2015), а також ту обставину, що нанесені потерпілому легкі тілесні ушкодження спричинили короткочасний розлад здоров`я останнього, враховує характер та обсяг його душевних страждань, а також враховує вік, стан здоров`я та майновий стан обвинуваченого, який працює водієм та, виходячи із вимог розумності, виваженості та справедливості, вважає обґрунтованим розмір заподіяної моральної шкоди в сумі 7 000 (сім тисяч) гривень.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368, 373-376 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, за яким призначити йому покарання у виді громадських робіт строком двісті годин.

Цивільний позов ОСОБА_8 задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_8 7 000 (сім тисяч) гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди. В іншій частині позовних вимог відмовити.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1