Справа № 544/381/16-к
Пров. № 1-кп 544/48/2016
В И Р О К
іменем України
11 квітня 2016 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Пирятинського районного суду Полтавської області на вул. Соборній, 41 обвинувальний акт у кримінальному провадженні, унесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) за № 0000124 від 09.03.2016, стосовно

ОСОБА_3 , народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки та жительки АДРЕСА_1 , одруженої, працюючої молодшою медичною сестрою /санітаркою/ Грабарівського психоневрологічного будинку - інтернату, освіта середня спеціальна, такої, що має на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , такої що не перебуває на військовому обліку, не є депутатом, не має військових та спеціальних звань, урядових нагород, участі у військових діях не приймала, раніше не судимої,

якій органами досудового розслідування оголошено підозру в скоєнні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 191 Кримінального кодексу України (далі КК України),

із участю сторін кримінального провадження із боку обвинувачення прокурора Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області юриста 3 класу ОСОБА_5 , із боку захисту обвинуваченої ОСОБА_3 , її захисника адвоката ОСОБА_6 ,

У С Т А Н О В И В:
Органами досудового розслідування обвинуваченій ОСОБА_3 оголошено підозру про те, що вона, будучи головою дільничної виборчої комісії № 530697 одномандатного виборчого округу № 151 із позачергових виборів народних депутатів України 2014 року, виконуючи у зв`язку з цим функції представника влади відповідно до Закону України «Про вибори народних депутатів», тобто, будучи службовою особою, із прямим умислом на вчинення службового підроблення та отримання одноразової грошової винагороди шляхом зловживанням своїм службовим становищем, особисто склала завідомо неправдиву постанову ДВК № 530697 «Про виплату одноразової грошової винагороди» б/н від 31.10.2014, привласнивши в результаті цього кошти в сумі 799 гривень та розтративши 1352 гривень шляхом перерахування на особистий банківський рахунок та рахунки заступника голови та секретаря ДВК № 530703 одномандатного округу № 151 на підставі вказаної постанови.

Кваліфікація органами досудового розслідування дій обвинуваченої ОСОБА_3 за фактом складання завідомо неправдивих документів за ч. 1 ст. 366 КК України, як службове підроблення, вчинене шляхом складання завідомо неправдивих документів, відповідає змісту обвинувального акта.

Кваліфікація органами досудового розслідування дій обвинуваченої ОСОБА_3 за фактом привласнення та розтрати коштів за ч. 2 ст. 191 КК України, як привласнення та розтрата чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, відповідає змісту обвинувального акта.

Між заступником керівника Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області радником юстиції ОСОБА_7 , якому на підставі ст. 37 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) надані повноваження прокурора в даному кримінальному провадженні, та обвинуваченою ОСОБА_3 16 березня 2016 року була укладена угода про визнання винуватості.

Відповідно до угоди про визнання винуватості підозрювана беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 191 та ч. 1 ст. 366 КК України.

В угоді зазначається також узгоджене її сторонами покарання за вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст. 191 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій на строк 1 (один) рік 1 (один) місяць та за вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, на строк 1 (один) рік.
Сторони визначили остаточне покарання обвинуваченій ОСОБА_3 за сукупністю злочинів відповідно до приписів ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглиненя менш суворого покарання більш суворим у вигляді позбавлення волі на строк 2 (два) роки з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій на строк 1 (один) рік 1 (один) місяць зі звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування основного покарання у вигляді позбавлення волі з іспитовим строком, який буде визначений судом.

Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить із того, що відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Як передбачено ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним може бути укладена в провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, унаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Злочини, передбачені ч. 1 ст. 366 та ч. 2 ст. 191 КК України, у вчиненні яких обвинувачена ОСОБА_3 визнала себе винуватою, відповідно до ч. ч. 2 та 3 ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості та злочином середньої тяжкості і внаслідок їх вчинення шкода завдана лише державним інтересам.

У судовому засіданні встановлено, що зміст даної угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

Судом установлено, що обвинувачена ОСОБА_3 цілком розуміє наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, положення ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки невиконання угоди, передбачені ч. 1 ст. 476 КПК України.

Відповідно до ч. 6 ст. 474 КПК України суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом установлено, що підстави для відмови в затвердженні даної угоди, передбачені ч.7 ст. 474 КПК України, відсутні.

Згідно приписів пункту першого частини третьої статті 314 КПК України в підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про затвердження угоди про визнання винуватості між заступником керівника Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області радником юстиції ОСОБА_7 та обвинуваченою ОСОБА_3 .

Як передбачено приписами ч. 3 ст. 72 КК України основне покарання у виді штрафу при призначенні його, у тому числі, за сукупністю злочинів, складанню з іншими видами покарань не підлягає і виконується самостійно.

Цивільний позов заявлено не було.

Питання речових доказів належить вирішити відповідно до приписів ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід відносно обвинуваченої ОСОБА_3 не обирався.

Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд -

у х в а л и в :
Угоду про визнання винуватості від 16 березня 2016 року по кримінальному провадженню, унесеному до ЄРДР за № 0000124 від 09.03.2016, укладену між заступником керівника Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області радником юстиції ОСОБА_7 та обвинуваченою ОСОБА_3 , затвердити.

Визнати ОСОБА_3 винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 1 ст. 366 та ч. 2 ст. 191 Кримінального кодексу України та призначити узгоджене покарання за ч. 2 ст. 191 Кримінального кодексу України у вигляді позбавлення волі на строк 2 (два) роки з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій на строк 1 (один) рік та 1 (один) місяць, за ч. 1 ст. 366 Кримінального кодексу України у вигляді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на час розгляду кримінального провадження складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень з позбавленням права обіймати певні посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, на строк 1 (один) рік.

На підставі ч. 1 ст. 70 Кримінального кодексу України, призначити ОСОБА_3 узгоджене остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим в частині основного покарання у вигляді позбавлення волі на строк 2 (два) роки та в частині додаткового покарання з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, на строк 1 (один) рік 1 (один) місяць.

На підставі ст.75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_3 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком один рік, якщо вона протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки.

На підставі ст.76 Кримінального кодексу України покласти на ОСОБА_3 обов`язок повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця роботи та проживання.

Термін іспитого строку обраховувати з 11.04.2016.

Речові докази по справі: протокол №1 засідання ДВК №530697, список членів ДВК №530697, завірені копії відомості про нарахування заробітної плати та відомості про виплату заробітної плати, завірену копію постанови б/н від 31.10.2014, присяги ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_3 , які зберігаються в матеріалах кримінального провадження №0000124, залишити в ньому.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених пунктами 1 та 2 частини 4 ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Полтавської області через Пирятинський районний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набуває законної сили після розгляду справи.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копія вироку негайно після його проголошення підлягає врученню обвинуваченій та прокурору.

Головуючий: