АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 11-кп/790/2501/16 Головуючий І-ої інстанції
Справа № 639/6332/16-к ОСОБА_1
Категорія: ч.2 ст.289 КК України Доповідач: ОСОБА_2

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

при секретарі ОСОБА_6 ,

за участю: прокурора ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Жовтневого районного суду м.Харкова від 14 вересня 2016 року, -

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Жовтневого районного суду м.Харкова від 14 вересня 2016 року відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_8 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання.
Мотивуючи рішення, суд в ухвалі зазначив, що ОСОБА_8 просив зарахувати строк попереднього ув`язнення до строку відбування покарання за вироками Жовтневого районного суду м.Харкова від 22 березня 2011 року та Червонозаводського районного суду м.Харкова від 17 серпня 2015 року, однак строк попереднього ув`язнення згідно з вимогами ч.5 ст.72 КК України за останнім вироком йому вже був перерахований згідно з ухвалою апеляційного суду Харківської області від 31 березня 2016 року. Клопотання засудженого про зарахування строку попереднього ув`язнення за вироком Жовтневого районного суду м.Харкова від 22.03.2011р., як вказано в ухвалі, не підлягає задоволенню, оскільки ОСОБА_8 звільнений 03.12.2013р. умовно-достроково за цим вироком, та строки, протягом яких засуджений утримувався під вартою, не були враховані під час ухвалення останнього вироку, оскільки були вже відбуті.
В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу та призначити новий розгляд у суді першої інстанції. Вказує, що судовий розгляд був проведений у режимі відеоконференції, під час якої суд позбавив його можливості надати пояснення щодо поданого клопотання, а крім того, суд не залучив захисника-адвоката. Засуджений вважає, що суд безпідставно відмовив йому у перерахунку строку попереднього ув`язнення за вироком Жовтневого районного суду м.Харкова від 22.03.2011р., невідбута частина покарання за яким приєднана до останнього вироку, та не мотивував належним чином своє рішення. В доповненні до апеляційної скарги ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу та перерахувати строк попереднього ув`язнення в порядку ч.5 ст.72 КК України за вироком Жовтневого районного суду м.Харкова від 22.03.2011р. з 12.08.2009р. по 10.10.2011р.
Заслухавши доповідь судді, засудженого ОСОБА_8 , який просив задовольнити апеляційну скаргу з викладених в ній підстав, прокурора, який вважав ухвалу суду законною, а апеляційну скаргу необґрунтованою, дослідивши матеріали кримінального провадження та особової справи засудженого, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Як вбачається з матеріалів особової справи, ОСОБА_8 відбуває покарання за вироком Червонозаводського районного суду м.Харкова від 17.08.2015 року, яким він засуджений за ч. 2 ст. 289 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі без конфіскації майна. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення покарання, призначеного за вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 09.07.2015 року, яким його засуджено за ч.2 ст.185 КК України до 2 років 2 місяців позбавлення волі, остаточно йому призначено 5 років 6 місяців позбавлення волі без конфіскації майна. Вирок набрав законної сили 31.03.2016 року.

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 31 березня 2016 року ОСОБА_8 зараховано відповідно до ч.5 ст.72 КК України строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 11 березня 2015 року по 31 березня 2016 року.

Отже, суд першої інстанції правильно зазначив в ухвалі, що клопотання засудженого про зарахування в порядку ч.5 ст.72 КК України строку попереднього ув`язнення за вироком Червонозаводського районного суду м.Харкова від 17.08.2015 року задоволенню не підлягає, оскільки це питання вже вирішено апеляційним судом Харківської області в ухвалі від 31 березня 2016 року, що не оспорюється засудженим в апеляційній скарзі.
Стосовно доводів ОСОБА_8 про зарахування йому у строк покарання строку попереднього ув`язнення за вироком Жовтневого районного суду м.Харкова від 22.03.2011 року, то вони не підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до абз.1 ч.5 ст.72 КК України зі змінами, внесеними Законом України від 26 листопада 2015 року №838-УІІІ, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України, зі змінами, внесеними Законом України від 26 листопада 2015 року №838-УІІІ у строк попереднього ув`язнення включається строк: а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання; в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження; г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи; ґ) перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

Відповідно до Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання", цей Закон застосовується до всіх осіб, щодо яких на момент набрання чинності цим Законом набрав законної сили обвинувальний вирок, покарання за яким не відбуто повністю, за клопотанням засудженої особи, членів її сім`ї або захисника, суду, що виніс обвинувальний вирок, протягом двох тижнів з дня отримання відповідного клопотання судом або за власною ініціативою суду.

Так, вироком Жовтневого районного суду м.Харкова від 22.03.2011 року ОСОБА_8 засуджений за ч.3 ст.185, ч.2 ст.289 КК України до покарання 5 років 3 місяці позбавлення волі, звільнений 03.12.2013 року умовно-достроково на невідбутий термін 11 місяців 18 днів.

При ухваленні вироку Червонозаводського районного суду м.Харкова від 17.08.2015р., за яким на даний час відбуває покарання ОСОБА_8 , строки, протягом яких засуджений утримувався під вартою за вироком Жовтневого районного суду м.Харкова від 22.03.2011 року не були враховані, оскільки були вже відбуті, на що обґрунтовано послався суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі.

Таким чином, доводи ОСОБА_8 в апеляційній скарзі, що положення ч.5 ст.72 КК України повинні бути застосовані з урахуванням строку попереднього ув`язнення за вироком Жовтневого районного суду м.Харкова від 22.03.2011 року, не ґрунтуються на положеннях закону, оскільки зазначеними положеннями встановлено зарахування строку попереднього ув`язнення в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення.
Судовий розгляд даного кримінального провадження проведено судом у режимі відеоконференції за письмовою згодою засудженого ОСОБА_8 . Порушень вимог ст.336 КПК України не вбачається.
Доводи засудженого, що суд позбавив його можливості надати пояснення стосовно поданого клопотання спростовуються матеріалами справи, оскільки, всупереч доводам ОСОБА_8 , в судовому засіданні йому надавалась така можливість. Відмовляючи ОСОБА_8 у задоволенні його клопотання про зарахування строку попереднього ув`язнення за кількома вироками у строк покарання, суд надав в ухвалі оцінку всім наданим засудженим поясненням у судовому засіданні, належним чином обґрунтувавши і мотивувавши своє рішення.
Доводи засудженого, що суд не залучив до участі у розгляді справи захисника, чим порушив його право на захист, не є обґрунтованими.

Так, за вимогами ст.49 КПК України, суд зобов`язаний забезпечити учать захисника у кримінальному провадженні у разі, якщо: відповідно до вимог ст.52 цього Кодексу участь захисника є обов`язковою, а підозрюваний, обвинувачений не залучив захисника; підозрюваний, обвинувачений заявив клопотання про залучення захисника, але за відсутністю коштів чи з інших об`єктивних причин не може його залучити самостійно; суд вирішить, що обставини кримінального провадження вимагають участі захисника, а підозрюваний, обвинувачений не залучив його.

У даному кримінальному провадженні обставин, передбачених ст.52 КПК України, не встановлено, а тому порушення права ОСОБА_8 на захист під час розгляду справи не вбачається.
Отже, розглядаючи клопотання ОСОБА_8 суд першої інстанції дотримався вимог процесуального і матеріального права, ухвалив законне та обґрунтоване рішення. Підстав для його скасування не вбачається, а тому апеляційна скарга засудженого задоволенню не підлягає.
Розглянувши кримінальне провадження в межах апеляційної скарги, на підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Жовтневого районного суду м.Харкова від 14 вересня 2016 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_8 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання, без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно, але може бути оскаржена протягом трьох місяців безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, а засудженим, - у той же строк з моменту отримання копії ухвали.

Судді:

_________________ _________________ _________________

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_5