14.07.2016
Справа № 642/ 2767/16-к
Провадження № 1кс/642/1066/16
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
про застосування запобіжного заходу тримання під вартою

14 липня 2016 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 при участі секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши винесене в кримінальному провадженні № 0000202 клопотання старшого слідчого Холодногірського відділу поліції ( м. Харків) ГУ НП в Харківській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Дніпропетровської області, Покровського району, с. Богодарівка, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останні рази 18.01.2016 Покровським районним судом Дніпропетровської області за ст. 395 КК України до покарання у вигляді 3 місяців 14 днів арешту, 28.01.2016 Індустріальним районним судом м. Дніпропетровськ за ст. 185 ч.3 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
14 липня 2016 року до Ленінського районного суду м. Харкова звернувся старший слідчий Ленінського відділу поліції (м. Харків) ГУ Національної поліції в Харківській області майор поліції ОСОБА_4 із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні підозрюваного ОСОБА_5 .

Вивченням клопотанням із долученими до нього додатками встановлено, що ОСОБА_5 , будучи раніше неодноразово судимий за вчинення тяжких злочинів проти власності, ввечері 26.03.2015р. знаходився в районі вокзалу станції Харків-Пасажирський, а саме під Кузинським мостом, поблизу шостої платформи вокзалу Харків-Пасажирський, що розташований на території Холодногірського району м. Харкова. Близько 18 години 30 хвилин, 26.03.2015, ОСОБА_5 помітив потерпілу ОСОБА_6 , яка йшла по тротуару, між шостою платформою та забором ЗАТ «Електромашина», прямуючи від Кузинського мосту до вокзалу Харкові-Пасажирський, та розмовляла по мобільному телефону. ОСОБА_5 , діючи повторно з прямим умислом направленим на спричинення тілесних ушкоджень потерпілій та заволодіння її майном, переслідуючи корисний намір власного збагачення, шляхом відкритого заволодіння чужим майном, наздогнав ОСОБА_6 , застосовуючи до неї насилля, що не є небезпечним для потерпілої в момент нанесення, повалив останню на землю, наніс удар в область обличчя та не реагуючи на крики ОСОБА_6 , вихопив з її руки мобільний телефон марки Samsung Galaxy Ace GT-I8160, після чого з місця вчинення злочину зник у напрямку вокзалу Харків-Пасажирський.

У цей же день, 26.03.2016 о 19 год. 52 хв., викрадений мобільний телефон, ОСОБА_5 , реалізував у відділенні ломбарду «Свіжа копійка» (у березні 2015 Ломбард «Скарбниця») за адресою: м. Харків, вул. Полтавський шлях, 60, за грошові кошти у розмірі 800 гривень.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 1035-ая/15 від 27.03.2015 встановлено, що у потерпілої ОСОБА_6 мали місце травматичний набряк м`яких тканей голови та крововилив на верхній губі, що виникли від дії тупих предметів у строк 26.03.2016. За ступенем тяжкості наявні тілесні ушкодження у ОСОБА_6 являються легкими тілесними ушкодженнями.

Відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 105 від 30.03.2015 встановлено, що вартість викраденого мобільного телефону Samsung Galaxy Ace GT-I8160, без комплектуючих матеріалів, станом на 26.03.2015 складає 1033 (одна тисяча тридцять три) гривні 33 копійки.

Своїми умисними противоправними діями, що виразились у відкритому заволодінні чужим майном, з застосуванням насильства, ОСОБА_5 , спричинив потерпілій ОСОБА_6 легкі тілесні ушкодження та матеріальну шкоду на загальну суму 1033 (одна тисяча тридцять три) гривні 33 копійки.

Таким чином, ОСОБА_5 , 1991 року народження, обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, - а саме відкритому заволодінні чужим майном (грабіж), вчинений повторно, поєднаний з застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого.

Подане клопотання слідчий мотивує тим, що наявні достатні підстави для підозри громадянина ОСОБА_5 у скоєнні відкритого заволодіння чужим майном, поєднаного із застосування насильства, що не є небезпечного для життя чи здоров`я потерпілої, (грабіж), тобто кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

За даним фактом розпочато досудове розслідування в рамках кримінального провадження № 0000202 від 27.03.2015 за попередньою правовою кваліфікацією, складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, а саме відкрите заволодіння чудим майном (грабіж) поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої.

Досудове слідство здійснюється СВ Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області за територіальною підслідністю, проведення слідства доручено старшому слідчому майору поліції ОСОБА_4 .

14.07.2016 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Допитаний як підозрюваний ОСОБА_5 свою провину у інкримінованому йому злочині визнав повністю, розкаявся.

Відповідно до ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м. Харків засудженого ОСОБА_5 етаповано з Солонянського ВК № 21 до Харківського слідчого ізолятора для проведення слідчих дій в рамках кримінального провадження № 0000202 від 27.03.2016.

В судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали дане клопотання.

ОСОБА_5 проти задоволення клопотання слідчого не заперечував.

Вина ОСОБА_5 , 1991 року народження, підтверджується наданим суду доказами: показами потерпілої ОСОБА_6 , що зафіксовані в порядку ст. 225 КПК України під час судового засідання, протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотокартками, довідкою з ломбарду на ім`я ОСОБА_5 , про реалізацію викраденого майна, показами свідка ОСОБА_7 та заявою про вчинений злочин, написаною ОСОБА_5 в умовах Дніпропетровського слідчого ізолятора.

Згідно ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним засобом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, та як передбачено ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які

мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4 ) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України.

Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачений КПК України.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

В ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Слідчий суддя, перевіривши надані матеріали, вважає, що клопотання підлягає задоволенню, так як при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України слідчий суддя враховує наявність ризиків передбачених п.1, п.4, п.5, ч.1 ст.177, ст. 172 КПК України, а також оцінюючи сукупність обставин, а саме що ОСОБА_5 , раніше неодноразово засуджений, має не зняті та не погашені у передбаченому законом судимості, а тому він виявляє підвищену соціальну небезпеку, не працює, що дає суду підстави вважати, що він, перебуваючи на волі може переховуватися від органів досудового розслідування і суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків вчинення ним кримінального правопорушення, і таким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальній провадженні, не можна виключати ризик вчинення ним нового кримінального правопорушення.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу відповідно до вимог п.4 ч.1 ст. 184 КПК України врахована наявність ризиків передбачених вищевказаними пунктами ст. 177 КПК України і що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам передбачених ст. 177 КПК України .

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства

Таким чином слідчий суддя вважає, що подане клопотання слідчого достатньо мотивоване та підлягає задоволенню.

Слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховує підстави та обставини, передбачені ст.ст. 177-178 КПК України та не визначає розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства.

Керуючись ст. ст. 32, 110, 131, 132, 176-178, 183,193-194, 196, 369-372, 395 КПК України,-

У Х В А Л И В:
Клопотання слідчого Холодногірського відділу поліції (м. Харків) ГУ Національної поліції в Харківській області майора поліції ОСОБА_4 - задовольнити.
Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Харківської установи виконання покарань (№ 27) строком на 60 днів, тобто до 12 вересня 2016 року.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту внесення ухвали, тобто з 14 липня 2016 року.

Строк дії ухвали до 12 вересня 2016 року.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня ї проголошення, а підозрюваним в той же строк, але з моменту вручення їй ухвали суду.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1