Кримінальне провадження №629/2550/16-к
Номер провадження 1-кп/629/258/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 липня 2016 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Лозівського міськрайонного суду Харківської області в м.Лозова Харківської області, кримінальне провадження №0001017 від 16.04.2016 року, яке надійшло з Лозівської місцевої прокуратури Харківської області 29.06.2016 року, відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Панютине, Лозівського району, Харківської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, проживаючого в цивільному шлюбі з громадянкою ОСОБА_5 , не працюючого, не військовозобов`язаного, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 12.05.2015 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ст.ст.15 ч.2,185 ч.3 КК України до 3 років позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України з іспитовим строком 2 роки,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.121 ч.1 КК України, -

встановив:

15.04.2016 року, приблизно о 18-30 год., ОСОБА_6 знаходячись у домоволодінні ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_3 , під час розпивання спиртних напоїв з останньою, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, в ході сварки, виниклої на ґрунті особистих неприязних відносин між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , наніс ОСОБА_5 удар долонею руки по щоці, яка з метою оборони від подальшого насильства з боку ОСОБА_6 схватила з холодильника кухонний ніж, але відразу ж його викинула. Після чого, ОСОБА_6 діючи з прямим умислом, направленим на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з мотиву особистої неприязні, взяв з кухні ніж та наніс останній удар по лівій бічній поверхні грудної клітини та другий удар в поперекову ділянку, завдавши потерпілій ОСОБА_5 , згідно висновку судово-медичної експертизи №189-ЛЗ/16 від 14.06.2016 року: колото-різане поранення лівої бічної поверхні грудної клітини в області 5,6 ребер по середній паховій лінії, яка проникає в ліву плевральну порожнину без ушкодження органів плевральної порожнини, з розвитком гемопневмотораксу та колото-різану рану в лівій поперековій ділянці, що проникає в заочеревний простір. Вищевказані колото-різане поранення грудної клітини, що проникає в плевральну порожнину відноситься до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя (згідно п.2.1.3. Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень Наказу №6 МОЗ України від 17.05.1995 року), колото-різана рана поперекової ділянки це легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я (згідно п.2.3.3. Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень Наказу №6 МОЗ України від 17.05.1995 року).

Обвинувачений ОСОБА_6 винним себе визнав повністю та пояснив у судовому засіданні, що дійсно 15.04.2016 року, приблизно о 18-30 год., перебуваючи в домоволодінні ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_3 , з якою він проживає в цивільному шлюбі, розпивали спиртні напої, під час розпиття спиртного між ними виникла сварка, в ході якої ОСОБА_5 намагалася його вигнати з будинку, він наніс потерпілій удар долонею руки по щоці, а ОСОБА_5 у відповідь схопила ніж з метою оборони але потім його викинула, він взяв цей ніж і коли потерпіла заходила до зали наніс їй два удари збоку, один з яких в область ребер, через деякий час він помітив на ОСОБА_5 збоку кров, після чого викликав швидку допомогу та намагався надати першу допомогу потерпілій, після приїзду швидкої, виходячи з будинку, з порогу викинув ніж до сараю. Лікарям повідомив, що саме він наніс удар потерпілій ножем, після чого лікарями були викликані працівники поліції, яким він в подальшому надавав пояснення та вказав місцезнаходження ножа. У вчиненому злочині щиросердно розкаюється та просив вибачення у потерпілої. Також ним були сплачені всі витрати понесені потерпілою в ході лікування та реабілітації.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що 15.04.2016 року, приблизно о 18-30 год., вона перебувала разом з ОСОБА_6 у її домоволодінні, за адресою: АДРЕСА_3 , де спільно розпивали спиртні напої та між ними виникла сварка на ґрунті її відносин з колишнім співмешканцем, до якого ОСОБА_6 її ревнував, в ході сварки обвинувачений наніс їй удар долонею руки по щоці, вона схопила ніж з метою залякати ОСОБА_6 та вигнати з будинку але потім кинула ніж на стіл та пішла до зали, проходячи до зали вона отримала два удари ножем від ОСОБА_6 та навіть не відчула як він їх наніс, коли вона зайшла до кімнати то їй стало зле, в очах почало темніти. Потім ОСОБА_6 викликав швидку та почав надавати їй першу медичну допомогу. Після приїзду швидкої ОСОБА_6 перебував на подвір`ї домоволодіння та чекав на приїзд працівників поліції. Претензій матеріального та морального характеру вона до нього не має, вважає, що сварка між ними відбулася через неї, оскільки вона її спровокувала, через її дуже запальний характер. Просила не позбавляти її співмешканця волі та призначити більш м`яке покарання ніж передбачене законом.

Враховуючи зізнавальні показання підсудного ОСОБА_6 , а також те, що ним та іншими учасниками судового провадження не оскаржуються фактичні обставини справи, які вказані в обвинувальному акті, зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, не наполягають на дослідженні інших доказів у справі, учасники судового провадження розуміють неможливість в подальшому оскаржити дані фактичні обставини в апеляційному порядку, у суду не має сумнівів в добровільності та істинності їх позицій, тому відповідно до ч.3 ст.349 КПК України дослідження доказів відносно фактичних обставин справи визнано судом недоцільним, суд обмежив їх дослідження допитом обвинуваченого і потерпілої, дослідженням матеріалів: для вирішення питання про долю речових доказів і документів, характеризуючих особу обвинуваченого та розмір процесуальних витрат по справі.

Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що винність ОСОБА_6 доведена, його дії суд кваліфікує за ст.121 ч.1 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

При призначенні покарання підсудному ОСОБА_6 суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, що відповідно до ч.4 ст.12 КК України, він вчинив злочин, який відноситься до категорії тяжких злочинів.

Дослідженням даних про особу підсудного ОСОБА_6 встановлено, що він раніше судимий, перебуває на обліку в Лозівському МРВ КВІ УДПтСУ в Харківській області з 17.06.2015 року, вчинив новий злочин в період випробувального терміну, має не зняту й непогашену судимість, на військовому обліку не перебуває на підставі ст.37 п.6 пп.6 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу», не одружений, проживає в цивільному шлюбі з потерпілою ОСОБА_5 , не працює, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, з 2010 року перебуває на обліку у лікаря нарколога з приводу вживання алкоголю зі шкідливими наслідками, має постійне місце проживання, за яким характеризується задовільно (а.с.30-32,33,34,35,36,37,39-40,41,42).

Відповідно до ст.66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання підсудного ОСОБА_6 , суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку та усунення заподіяної шкоди, надання медичної допомоги потерпілому безпосередньо після вчинення злочину.

Відповідно до ст.67 КК України обставинами, що обтяжують покарання підсудного ОСОБА_6 суд визнає вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння та рецидив злочинів.

З урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, даних про особу підсудного і його відношення до вчиненого, обставин вчинення злочину, з врахуванням позиції потерпілої, яка просила не позбавляти волі ОСОБА_6 з яким вона спільно проживає однією сім`єю, з врахуванням принципу справедливості та невідворотності покарання за вчинений злочин, суд приходить до висновку про те, що виправлення підсудного можливе тільки в місцях позбавлення волі, тобто в умовах ізоляції від суспільства на певний строк до кримінально-виконавчої установи.

При наявності сукупності зазначених вище обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням обставин вчинення злочину та особи винного, суд вважає за можливе призначити покарання ОСОБА_6 відповідно до ст.69 КК України - нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією статті 121 ч.1 КК України.

Оскільки підсудний ОСОБА_6 вчинив злочин в період випробувального терміну, суд призначає покарання за даним вироком відповідно до ст.71 КК України за сукупністю вироків, приєднавши частково невідбуту частину покарання за вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 12.05.2015 року.

Підстав для застосування до підсудного ст.75 КК України, суд не вбачає.

Строк відбування покарання обвинуваченому обчислювати з моменту взяття під варту.

По справі прокурором Лозівської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_3 заявлено цивільний позов про стягнення з ОСОБА_6 на користь Комунального закладу охорони здоров`я «Лозівського територіального медичного об`єднання» Лозівської міської ради Харківської області коштів витрачених на лікування потерпілої від кримінального правопорушення ОСОБА_5 за період з 15.04.2016 року по 28.04.2016 року в сумі 3973,43 грн. Розмір позову підтверджений довідкою КЗОЗ «Лозівське територіальне медичне об`єднання» Лозівської міської ради Харківської області про перебування потерпілої на лікуванні (т.1 а.с.22-25,26).

Сума витрат на стаціонарне лікування потерпілої від злочину понесених Комунальним закладом охорони здоров`я «Лозівське територіальне медичне об`єднання» Лозівської міської ради Харківської області документально підтверджена та підлягає стягненню в заявленому розмірі.

Судові витрати по справі відсутні.

Долю речових доказів суд, вирішує в поряду ст.100 КПК України одяг ОСОБА_6 (футболку, спортивну кофту, спортивні штани), які знаходиться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Лозівського ВП ГУНП в Харківській області після набрання вироком законної сили повернути ОСОБА_6 , в разі відмови в отриманні - знищити, як такі, що не представляють цінності, кухонний ніж зі слідами речовини бурого кольору та марлевий тампон зі слідами речовини бурого кольору, одяг ОСОБА_5 (кофту та курточку), які знаходиться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Лозівського ВП ГУНП в Харківській області - знищити, як такі, що не представляють цінності (а.с.43,44,45,46).

Керуючись ст.ст.100,370,373,374 КПК України, суд, -

ухвалив:
Визнати ОСОБА_6 винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.121 КК України та призначити покарання, з застосуванням ст.69 КК України, у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст.71 КК України, до покарання призначеного за новим вироком часткового приєднати невідбуту частину покарання призначеного вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 12.05.2015 у виді 1 (одного) місяця позбавлення волі і остаточно до відбуття призначити ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 1 (один) місяць.

Початок строку відбування покарання обчислювати з моменту взяття під варту ОСОБА_6 .

Обрати ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою, взявши під варту із залу суду.

Цивільний позов прокурора Лозівської місцевої прокуратури Харківської області задовольнити, стягнути з ОСОБА_6 в рахунок відшкодування понесених закладом охорони здоров`я витрат на стаціонарне лікування потерпілої від злочину ОСОБА_5 в сумі 3973 (три тисячі дев`ятсот сімдесят три) гривні 43 копійки, на користь Комунального закладу охорони здоров`я «Лозівське територіальне медичне об`єднання» Лозівської міської ради Харківської області, р/р 3240 в УДК Лозівського управління державної казначейської служби в Харківській області МФО 851011, .

Речові докази по справі: одяг ОСОБА_6 (футболку, спортивну кофту, спортивні штани) після набрання вироком законної сили повернути ОСОБА_6 , в разі відмови в отриманні - знищити, як такі, що не представляють цінності, кухонний ніж зі слідами речовини бурого кольору та марлевий тампон зі слідами речовини бурого кольору, одяг ОСОБА_5 (кофту та курточку) - знищити, як такі, що не представляють цінності.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Лозівський міськрайонний суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку після постановлення ухвали апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1