АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 210/784/15-к Суддя 1 інстанції ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/774/160/К/16 Суддя-доповідач ОСОБА_2
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 травня 2016 року м. Кривий Ріг
Колегія суддів судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретар ОСОБА_5

ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровськ Дніпропетровської області,
громадянина України, з середньою освітою, неодружений, не працює,
раніше судимий:
1)23.06.1999 року Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області за ст. 17, ч. 2 ст. 140, ч. 3 ст. 140, ст. 42 КК України
до позбавлення волі строком на 4 роки, звільнений 02.11.2002 року по
відбуттю строку покарання;
2) 03.02.2004 року Амур-Нижньодніпровським районним судом
м. Дніпропетровська Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 КК України
до позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців, звільнений 09.03.2007 року
по відбуттю строку покарання;
3) 17.01.2008 року Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 188, ч. 1 ст. 263,
ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки 10 місяців,
звільнений 05.05.2012 року по відбуттю строку покарання;
4) 11.09.2012 року Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі
строком на 3 роки;
5) 15.10.2012 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України
до позбавлення волі строком на 3 роки;
6) 25.10.2012 року Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України
до позбавлення волі строком на 3 роки 3 місяці;
7) 28.01.2013 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до позбавлення
волі строком на 3 роки 4 місяці. Звільнився 07.11.2014 року згідно ухвали
Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 30.10.2014 року
умовно-достроково на невідбутий строк 11 місяців 4 дні;
8) 04.03.2015 року Криворізьким районним судом Дніпропетровської області
за ч. 1 ст. 199, ч. 1 ст. 71 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки
3 місяці;
9) 26.03.2015 року Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 71 КК України до позбавлення
волі строком на 3 роки 3 місяці,
10) 09.04.2015 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до позбавлення
волі строком на 3 роки 3 місяців;
11) 23.04.2015 року Криворізьким районним судом Дніпропетровської області
за ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки
4 місяці;
12) 22.07.2015 року Широківським районним судом Дніпропетровської області
за ч. 1 ст. 199, ч. 4 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки
6 місяців;
13) 22.10.2015 року Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України
до позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців,
без постійного місця проживання,
за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України.
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_7
обвинувачений ОСОБА_6
захисник обвинуваченого, адвокат ОСОБА_8

В С Т А Н О В И Л А:
В апеляційній сказі обвинувачений ОСОБА_6 просить пом`якшити покарання, зменшивши його строк.
За обставин, встановлених судом першої інстанції в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України та детально викладених у вироку Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 грудня 2015 року, обвинувачений ОСОБА_6 в кінці грудня 2014 року, маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, з подальшим його зверненням на свою користь, прийшов до будинку АДРЕСА_1 , та знаходячись в першому під`їзді на сходовій площадці між 4 та 5 поверхами, де скориставшись відсутністю свідків та очевидців, і впевнившись в тому, що його ніхто не бачить, ОСОБА_6 , шляхом відмикання дверей за допомогою гвинтового ключа, який останній напередодні приніс з собою, проник до приміщення складової кімнати. Після чого, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, з корисливих мотивів, таємно викрав: штучну ялинку, розміром 180 см., вартістю 800 гривень; велосипед дитячий червоного кольору «Тачки», діаметр коліс 13 дюймів, вартістю 1000 гривень; велосипед дитячий чорного кольору «Салют», діаметр коліс 14 дюймів, вартістю 1200 гривень. Після чого з місця вчинення злочину зник, обернувши викрадене майно на свою користь, чим спричинив ОСОБА_9 матеріальні збитки на загальну суму 3000 грн.
Крім того, ОСОБА_6 на початку січня 2015 року, маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, з подальшим його зверненням на свою користь, прийшов до будинку АДРЕСА_2 , та знаходячись в третьому під`їзді на сходовій площадці між 3 та 4 поверхами, де скориставшись відсутністю свідків та очевидців, та впевнившись в тому, що його ніхто не бачить, ОСОБА_6 , шляхом відмикання дверей за допомогою гвинтового ключа, який останній напередодні приніс з собою, проник до приміщення складової кімнати. Після чого, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, з корисливих мотивів, таємно викрав: дві банки фарби «Снежка» об`ємом 10 л. кожна, вартістю 150 гривень за банку; камін «Saturn», вартістю 175 гривень. Після чого з місця вчинення злочину зник, обернувши викрадене майно на свою користь, чим спричинив ОСОБА_10 матеріальні збитки на загальну суму 475 грн.
Крім того, ОСОБА_6 на початку грудня 2014 року, маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, з подальшим його зверненням на свою користь, прийшов до будинку АДРЕСА_3 , та знаходячись в третьому під`їзді на сходовій площадці між 8 та 9 поверхами, скориставшись відсутністю свідків та очевидців, впевнившись в тому, що його ніхто не бачить, ОСОБА_6 , шляхом відмикання дверей за допомогою гвинтового ключа, який останній напередодні приніс з собою, проник до приміщення складової кімнати. Після чого, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, з корисливих мотивів, таємно викрав: комп`ютерну клавіатуру «Atech», вартістю 90 гривень; боксерський мішок «Лев» синього кольору, вартістю 500 гривень. Після чого з місця вчинення злочину зник, обернувши викрадене майно на свою користь, чим спричинив ОСОБА_11 матеріальні збитки на загальну суму 590 грн.
Крім того, ОСОБА_6 на початку січня 2015 року, маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, з подальшим його зверненням на свою користь, прийшов до будинку АДРЕСА_4 , та знаходячись в першому під`їзді на сходовій площадці між 3 та 4 поверхами, скориставшись відсутністю свідків та очевидців, впевнившись в тому, що його ніхто не бачить, ОСОБА_6 , шляхом відмикання дверей за допомогою гвинтового ключа, який останній напередодні приніс з собою, проник до приміщення складової кімнати. Після чого, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, з корисливих мотивів, таємно викрав: дві сокири з дерев`яною ручкою, з металевим лезом розміром 25 см., вартістю 200 гривень за кожну. Після чого з місця вчинення злочину зник, обернувши викрадене майно на свою користь, чим спричинив ОСОБА_12 матеріальні збитки на загальну суму 400 грн.
Вищезазначені дії обвинуваченого були кваліфіковані у межах досудового розслідування за ч. 3 ст. 185 КК України, за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжки), вчиненого повторно, поєднаного з проникненням у інше приміщення, з чим погодився суд першої інстанції в оскаржуваному вироку.
За вироком суду першої інстанції ОСОБА_6 визнано винним у скоєнні кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, та призначено йому покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, до покарання за даним вироком частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22.10.2015 року у виді позбавлення волі строком на 7 місяців, і остаточно ОСОБА_6 призначено до відбування покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 7 місяців.
Речові докази комп`ютерну клавіатуру «Atech» - вирішено повернути ОСОБА_11 , штучну ялинку зеленого кольору вирішено повернути ОСОБА_9 .
В обґрунтування вимог своєї апеляційної скарги обвинувачений ОСОБА_6 , не оспорюючи встановлені судом фактичні обставини кримінальних правопорушень та правильність кваліфікації дій, зазначає, що він щиро кається у вчиненому, визнає повністю свою провину, написав явки з повинною, сприяв досудовому розслідуванню злочинів, деякі викрадені речі були повернуті власникам як речові докази, а також, він є інвалідом ІІ групи за хворобою «анемія» та у нього тяжкий стан здоров`я.
Під час апеляційного розгляду прокурор заперечував проти апеляційної скарги та просив залишити вирок суду першої інстанції без змін; обвинувачений і його захисник, кожен окремо, підтримали апеляційну скаргу та наполягали на пом`якшенні покарання.
Відповідно до ст. 402 КПК України заперечення на апеляційну скаргу учасниками судового провадження подані не були.
Заслухавши доповідь судді Апеляційного суду Дніпропетровської області, пояснення учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у апеляційній скарзі доводи, зіставивши їх з наявними матеріалами, прослухавши технічний запис судового засідання в межах підготовки провадження до розгляду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_6 не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як вбачається з вироку суду, судовий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 було здійснено на підставі положень ч. 3 ст. 349 КПК України.
Згідно технічного запису судового засідання, журналу судового засідання та вироку суду, обвинувачений ОСОБА_6 при розгляді кримінального провадження повністю визнав себе винним у скоєних кримінальних правопорушеннях і не оспорював фактичні обставини провадження та кваліфікацію його дій.
На підставі викладеного, колегія суддів, відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, не перевіряє висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин кримінального провадження, які не оскаржувалися і стосовно яких, відповідно до вимог ч. 1 ст. 349 КПК України, докази не досліджувалися.
Між тим, на думку колегії суддів, доводи обвинуваченого щодо суворості призначеного покарання не заслуговують на увагу.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд достатньою мірою взяв до уваги обставини, що підлягають врахуванню відповідно до ст. 65 КК України, а саме те, що останнім були вчинені кримінальні правопорушення-злочини, що згідно ст. 12 КК України є тяжкими злочинами; характеристику особи цього обвинуваченого, а саме те, що він раніше неодноразово судимий (т. 3 а.к.п. 67, 70-72, т. 4 а.к.п. 43-45, 46-48), характеризується негативно, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває (т. 3 а.к.п. 68, 69); обставини, що пом`якшують покарання - щире каяття в скоєному, повне визнання вини; обставину, що обтяжує покарання рецидив злочинів, та призначив покарання на рівні нижчої межі, передбаченої санкцією ч. 3 ст. 185 КК України, із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України, втім з реальним його відбуванням.
Колегія суддів погоджується з тим, що це покарання є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_6 , та з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для пом`якшення призначеного йому покарання.
Доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 цього висновку не спростовують, оскільки обставини, на які останній посилається, - щире каяття, визнання вини, явки з повинною, сприяння досудовому розслідуванню злочинів, стан здоров`я у своїй сукупності були враховані судом першої інстанції під час призначення покарання ОСОБА_6 .
Крім того, характеристика особи цього обвинуваченого, а саме, те, що він є раніше неодноразово судимим (т. 3 а.к.п. 67, 70-72, т. 4 а.к.п. 43-45, 46-48), у тому числі, за вчинення умисних корисливих злочинів проти власності, негативно характеризується, скоїв кримінальні правопорушення, маючи незняті та непогашені у встановленому законом порядку судимості, у зв`язку з чим остаточне покарання обвинуваченому обрано із застосуванням положень ч. 4 ст. 70 КК України, на думку колегії суддів, виключає можливість пом`якшення призначеного ОСОБА_6 покарання.
За викладених обставин колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 .
Крім того, Законом України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року внесено зміни до ч. 5 ст. 72 КК України, та визначено, що зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Так, в матеріалах кримінального провадження відсутні відомості щодо обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу, а згідно вироку суду першої інстанції строку відбування покарання відраховується з 26 січня 2015 року, у зв`язку з чим колегія суддів, з урахуванням вимог ст. 5, ч. 5 ст. 72 КК України, вважає необхідним зарахувати попереднє ув`язнення ОСОБА_6 в строк призначеного йому покарання з 26 січня 2015 року до набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів Апеляційного суду Дніпропетровської області,
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувати ОСОБА_6 в строк відбування покарання час його попереднього ув`язнення з 26 січня 2015 року до 18 травня 2016 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення.
На судові рішення першої та апеляційної інстанцій може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з моменту вручення йому копії судового рішення.

Судді Апеляційного суду
Дніпропетровської області
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4