1-кс/621/95/16
У Х В А Л А
іменем України

26 квітня 2016 року м. Зміїв
Слідчий суддя Зміївського районного суду Харківської області ОСОБА_1
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
підозрюваного ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
розглянувши клопотання слідчого Зміївського ВП Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 , погоджене начальником Зміївського відділу Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу - тримання під вартою у відношенні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, не працюючого, не одруженого, із середньою освітою, раніше судимого: 1) вироком Зміївського районного суду Харківської області від 02.04.2012 року за ч. 1 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки, в силу ст. 75 КК України від призначеного покарання звільнений з випробувальним строком на 1 рік, 2) вироком Зміївського районного суду Харківської області від 07.11.2012 року за ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 309 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки 1 місяць, звільнений 18.06.2014 року на підставі постанови Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 10.06.2014 року на підставі ст. 7 ЗУ «Про амністію» від 08.04.2014 року, 3) вироком Зміївського районного суду Харківської області від 29.10.2015 року за ч. 2 ст. 309 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки, в силу ст. 75 КК України від призначеного покарання звільнений з випробуванням строком на 1 рік,
якому вручено письмове повідомлення про підозру у злочині, передбаченому ч. 2 ст. 186 КК України,
в с т а н о в и в :
В обґрунтування клопотання зазначив, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у відкритому викраденні чужого майна, поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, за наступних обставин:
27.03.2016 року близько 19:00 години в с. Лиман Зміївського району Харківської області у ОСОБА_4 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, виник умисел на відкрите викрадення майна ОСОБА_7 . Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_4 біля площі Леніна в с. Лиман підійшов до ОСОБА_7 , де, розуміючи свою перевагу, подавив волю ОСОБА_7 шляхом нанесення не менш як п`ять ударів кулаками в обличчя, чим спричинив легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я або незначної втрати працездатності, відкрито викрав мобільний телефон «NOKIA» моделі 3100, IMEI НОМЕР_1 , з сім картою мобільного оператора зв`язку «МТС», чим спричинив потерпілому, згідно висновку товарознавчої експертизи №2208 від 20.04.2016 року, матеріальну шкоду на суму 170 грн.
25.04.2016 року ОСОБА_8 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
Наявність обґрунтованої підозри у злочині, передбаченому ч. 2 ст. 186 КК України, наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення є, на думку слідчого, підставою для застосування запобіжного заходу.
З урахуванням вимог ст. 178 КПК України, а саме: наявності вагомих доказів про вчинення підозрюваним зазначеного злочину та суворості покарання, яке загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим у цьому злочині; репутації підозрюваного, який не працює, через що не має законних джерел заробітку, не має міцних соціальних зв`язків, підозрюється у новому злочині скоєному в період іспитового строку, застосування щодо підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою є неможливим.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 наполягав на задоволенні клопотання, вказуючи на наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, наявність ризиків, визначених ст. 177 КПК України та обставин, передбачених ст. 178 КПК України.
Підозрюваний ОСОБА_4 не заперечував факту вчинення ним вказаного злочину. З урахуванням визнання ним вини, стану його здоров"я, повернення телефону потерпілому, просив застосовувати щодо нього інший запобіжний захід, ніж тримання під вартою.
Захисник ОСОБА_9 заперечувала проти клопотання прокурора мотивуючи тим, що незважаючи на визнання вини підозрюваним, дійсні обставини справи ще належить з`ясувати. Також відсутні підстави вважати, що підозрюваний буде впливати на потерпілого чи свідків, чи перешкоджати розслідуванню. Тому вважала, що достатнім на даний час є запобіжний захід у виді домашнього арешту.
Вислухавши сторони, дослідивши надані письмові докази, дійшов наступного:
У відповідності до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Статтею 178 КПК України визначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього кодексу, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: 5) до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Сторонами кримінального провадження надані докази того, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні під час іспитового строку, призначеного за попереднім вироком, тяжкого злочину, відповідальність за вчинення якого передбачена ч. 2 ст. 186 КК України, відповідно з якою йому загрожує, у разі визнання винуватим у цьому злочині, покарання у виді позбавлення волі на строк від 4 до 6 років; не має постійної роботи; за місцем реєстрації фактично не проживає, що вказує на відсутність міцних соціальних зв`язків в місці проживання, а в сукупності вказує на наявність ризиків, зазначених у статті 177 КПК України.
Оцінивши обставини, визначені ст. 178 КПК України, дійшов висновку, що надані сторонами кримінального провадження докази доводять обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним вказаного злочину; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені статтею 177 КПК України, і на які вказується у клопотанні; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.
За таких обставин, клопотання про застосування запобіжного заходу - тримання під вартою є обґрунтованим і підлягає задоволенню.
Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України розмір застави у даному кримінальному провадженні не визначається.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176-178, 184, 186, 193, 194, 196, 197 КПК України,
п о с т а н о в и в :
1. Клопотання задовольнити.
2. Застосувати у відношенні підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід тримання під вартою в Харківській УВП №27.
3. Встановити строк дії ухвали про тримання під вартою до 24.06.2016 року.
4. Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя: