Справа № 278/641/16-к
В И Р О К
Іменем України
15 квітня 2016 року м. Житомир
Житомирський районний суд Житомирської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
потерпілої ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001265, відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, неодруженого, непрацюючого, з базовою середньою освітою, судимого:
- 09.02.2011 Житомирським районним судом Житомирської області за ч. 3 ст. 185, ст.ст. 75, 76 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки;
- 21.10.2011 Житомирським районним судом Житомирської області за ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі, 27.06.2014 Богунським районним судом м. Житомира звільнений від відбування покарання на підставі ст. 2 Закону України «Про амністію» від 2014 року,
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,
в с т а н о в и в :
11 жовтня 2015 року близько 12 години ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, одягнувши на голову жіночу панчоху, зайшов до магазину, який розташований по АДРЕСА_2 , та попросив у продавця ОСОБА_7 надати в борг пляшку пива. У зв`язку із відмовою продавця виконати його прохання в ОСОБА_4 виник умисел на відкрите повторне викрадення чужого майна.
Реалізуючи злочинний умисел, ОСОБА_4 в цей час та місці зайшов за прилавок вищевказаного магазину, де відкрито повторно викрав пляшку горілки марки «Істина» ємкістю 0,5 л вартістю 57 грн., пляшку горілки марки «Мороша» ємкістю 0,5 л вартістю 56 грн., пляшку горілки марки «Мороша» ємкістю 0,7 л вартістю 77 грн., пляшку пива «Тетерів» ємкістю 1 л вартістю 20 грн., а всього майна, що належало ОСОБА_6 , на загальну суму 210 грн., яким розпорядився на власний розсуд.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину в інкримінованому злочині визнав повністю та підтвердив вищенаведені обставини, у вчиненому кається.
Беручи до уваги, що обвинувачений повністю визнав свою вину у вчиненні злочину, суд за згодою всіх учасників судового розгляду, враховуючи, що не оспорювалися фактичні обставини справи, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України визнає їх встановленими в судовому засіданні та вважає недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин. Враховуючи, що обвинувачений відмовився давати показання, суд обмежився дослідженням матеріалів, що характеризують його особу.
Вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненому злочині іншими учасниками судового засідання не заперечується.
Суд вважає, що вина ОСОБА_4 у вчиненні злочину доведена і кваліфікує його діяння за ч. 2 ст. 186 КК України як повторне відкрите викрадення чужого майна (грабіж).
При призначенні покарання відповідно до ст. 65 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Злочин, передбачений ч. 2 ст. 186 КК України, є умисним корисливим тяжким злочином.
Обвинувачений ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий, неодружений, непрацюючий, є інвалідом 3-ї групи. Згідно висновку судово-психіатричної експертизи від 03.03.2016 № 40 ОСОБА_4 у період вчинення інкримінованого йому злочину виявляв та в теперішній час виявляє ознаки змішаного розладу особистості з періодичними декомпенсаціями, ускладненого зловживанням алкогольними напоями, внаслідок чого не міг та не може повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними, а тому за своїм психічним станом потребує примусових заходів медичного характеру у виді надання йому амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.
Відповідно до ст. 20 КК України підлягає кримінальній відповідальності особа, визнана судом обмежено осудною, тобто така, яка під час вчинення злочину, через наявний у неї психічний розлад, не була здатна повною мірою усвідомлювати свої дії (бездіяльність) та (або) керувати ними. Визнання особи обмежено осудною враховується судом при призначенні покарання і може бути підставою для застосування примусових заходів медичного характеру.
Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 у період вчинення злочину мав психічний розлад, через який не міг повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними, суд при призначенні йому покарання враховує стан обмеженої осудності.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_4 , суд визнає вчинення злочину особою, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
З урахуванням наведеного, а також безальтернативного характеру санкції ч. 2 ст. 186 КК України, суд призначає покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у виді позбавлення волі. Разом з тим, враховуючи наведене, позицію державного обвинувача та потерпілої, яка просила суд суворо не карати обвинуваченого, претензій до останнього не має, суд вважає за можливе відповідно до ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, що буде необхідним і достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів.
Крім того, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого ОСОБА_4 злочину, даних про його особу, висновку судово-психіатричної експертизи від 03.03.2016 № 40, суд дійшов висновку про необхідність врахувати стан обмеженої осудності ОСОБА_4 як підставу для застосування до нього примусових заходів медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку у психіатричному закладі охорони здоров`я за місцем його проживання.
Цивільний позов в провадженні не пред`явлено.
Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта, підлягають стягненню з обвинуваченого.
Речові докази підлягають залишенню в розпорядженні власника.
Приймаючи до уваги призначене покарання та поведінку обвинуваченого ОСОБА_4 під час досудового слідства та судового розгляду, підстав для обрання відносно нього запобіжного заходу не вбачається.
Керуючись ст. ст. 369-371, 373-374 КПК України, суд
у х в а л и в:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у виді чотирьох років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням протягом двох років іспитового строку, якщо він протягом визначеного судом строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі п.п. 24 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтися на реєстрацію в органи кримінально-виконавчої інспекції.
Зарахувати ОСОБА_4 в строк відбування покарання строк його перебування у Київському міському центі судово-психіатричних експертиз з 11 січня 2016 року по 3 березня 2016 року при проведенні стаціонарної судово-психіатричної експертизи з розрахунку один день перебування у медичному закладі двом дням позбавлення волі.
Застосувати до ОСОБА_4 примусові заходи медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку у психіатричному закладі охорони здоров`я за місцем його проживання.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирати.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 245 (двісті сорок п`ять) гривень 52 копійки процесуальних витрат на залучення експерта при проведенні НДЕКЦ при УМВС України в Житомирській області дактилоскопічної експертизи.
Після набрання вироком законної сили речові докази: пляшки горілки «Істина» 0,5 л, «Мороша» 0,5 л залишити в розпорядженні власника потерпілої ОСОБА_6 .
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Житомирської області через Житомирський районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення копії вироку.
Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учаснику, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.
Суддя ОСОБА_1