АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/573/16 Справа № 180/6/16-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 травня 2016 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:
Судді - доповідача ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5
розглянула у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0001105, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12 грудня 2015 року, за апеляційними скаргами прокурора Марганецького відділу Нікопольської місцевої прокуратури на вирок Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 27 січня 2016 року та ухвалу Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 28 січня 2016 року, постановлену щодо
ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Марганець Дніпропетровської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 21 травня 2010 року Марганецьким міським судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ст.ст. 70, 71 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі, звільнився з місць позбавлення волі 04 липня 2013 року, на підставі ст. 81 КК України, умовно-достроково на 1 рік 3 місяці 28 днів,
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -
за участю: прокурора ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_6
ВСТАНОВИЛА:
В апеляційних скаргах прокурор прохає скасувати ухвалу Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 28 січня 2016 року, якою внесено виправлення до вступної та резолютивної частини вироку Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 27 січня 2016 року в частині зміни кваліфікації та призначення покарання ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 289 КК України, через порушення вимог ст. 379 КПК України, оскільки внесені виправлення, не є опискою, а фактично є зміною кваліфікації дій обвинуваченого та покарання, призначеного обвинуваченому вироком суду.
Також, прокурор ставить питання про скасування вироку Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 27 січня 2016 року щодо ОСОБА_6 , у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність з ухваленням нового вироку, за яким просить призначити ОСОБА_6 покарання за ч. 2 ст. 289 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років; на підставі ст.ст. 75, 76 КК України, звільнити його від відбуття покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки.
В обґрунтування доводів апеляційних скарг, прокурор зазначає, що суд незаконно кваліфікував дії обвинуваченого за ч. 3 ст. 185 КК України та призначив покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки, оскільки в обвинувальному акті ОСОБА_6 інкримінується вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, та відповідно до санкції цієї статті встановлено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років з конфіскацією майна або без такої.
Вироком Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 27 січня 2016 року ОСОБА_6 визнано винуватим та призначено покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 роки зі звільненням, на підставі ст. 75 КК України, від відбуття призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки з покладенням на нього обов`язків, відповідно до п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 76 КК України.
Вироком суду вирішено питання про речові докази.

Ухвалою Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 28 січня 2016 року виправлено описку у вступній та резолютивній частині цього вироку в частині невірного зазначення статті, за якою обвинувачується ОСОБА_6 , а саме: замість ч. 3 ст. 185 КК України вказано ч. 2 ст. 289 КК України та строку покарання, який йому призначено, замість 4 років позбавлення волі 5 років позбавлення волі без конфіскації майна.
За вироком суду, 12 грудня 2015 року близько 00 годин 35 хвилин, ОСОБА_6 , проникши до гаражу, який розташований в АДРЕСА_3 , звідки умисно, повторно, з корисливих мотивів шляхом буксирування, незаконно заволодів скутером марки «Bull 50», номер рами НОМЕР_1 , синього кольору, який належить ОСОБА_8 , завдавши потерпілому матеріальну шкоду в розмірі 3950,00 грн.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції прокурор підтримав доводи апеляційних скарг прокурора, який приймав участь у судовому засіданні суду першої інстанції, та просив ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_6 покарання за ч. 2 ст. 289 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років і, на підставі ст. ст. 75, 76 КК України, звільнити його від відбуття покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки.
Обвинувачений не заперечував проти задоволення апеляційних скарг прокурора.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла такого висновку.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Зі змісту ст. 370 КПК України вбачається, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Вказані вимоги кримінального процесуального закону суд першої інстанції належним чином не виконав.

Разом з цим, колегія судів вважає, що доводи прокурора стосовно неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність судом першої інстанції, є доцільними та заслуговують на увагу виходячи з такого.
Суд, мотивуючи своє рішення правильно встановив всі фактичні обставини, які мають значення у кримінальному провадженні; висновки суду ґрунтується на сукупності зібраних, розглянутих і належно оцінених доказах. При цьому, суд обґрунтовано вказав на кваліфікуючі ознаки вчиненого ОСОБА_6 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, з проникненням у інше приміщення, але неправильно зазначив у вироку, що дії обвинуваченого слід кваліфікувати за ч. 3 ст. 185 КК України. Проте, як вбачається з обвинувального акту, ОСОБА_6 інкримінується вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України за вищеназваними ознаками.

Разом з цим, суд, призначивши обвинуваченому ОСОБА_6 покарання у виді 4 років позбавлення волі, допустив незастосування закону України про кримінальну відповідальність, який підлягає застосуванню, оскільки не врахував, що в діях обвинуваченого наявний склад злочину, передбачений ч. 2 ст. 289 КК України та мінімальне покарання, за санкцією цієї статті встановленоу виді позбавлення волі на строк 5 років.

З наведених підстав, колегія суддів вважає, що вирок суду першої інстанції не може вважатися законним, обґрунтованим, належним чином вмотивованим та справедливим.
Отже, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги прокурора підлягають задоволенню, а вирок суду в частині кваліфікації дій ОСОБА_6 та призначення йому покарання підлягає скасуванню,згідно п. 4 ч. 1 ст. 409, п. 1 ч. 1 ст. 413 КПК України, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, з ухваленням, відповідно до вимог ст. 420 КПК України, нового вироку суду апеляційної інстанції, яким обвинуваченого слід визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, за ознаками незаконного заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, з проникненням у інше приміщення та призначити покарання в межах санкції цієї статті.

Призначаючи покарання ОСОБА_6 , при постановленні нового вироку, колегія суддів враховує положення вимог ст. ст. 50, 65 - 67 КК України, а саме: ступень тяжкості вчиненого ним злочину; особу обвинуваченого, який раніше судимий, за місцем мешкання характеризується посередньо, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

До обставин, передбачених ст. 66 КК України, які пом`якшують покарання, колегія суддів відносить щире каяття і повне відшкодування заподіяної шкоди. Обставин, передбачених ст. 67 КК України, які б обтяжували покарання, колегією судів не встановлено.

З урахуванням наведеного а також, думки потерпілого ОСОБА_8 , який підтримав в суді першої інстанції запропоновану прокурором пропозицію про призначення обвинуваченому покарання без ізоляції його від суспільства, колегія суддів вважає за необхідне призначити ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 289 КК України покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років без конфіскації майна, із застосуванням положень ст. 75 КК України та звільненням обвинуваченого від відбування основного покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку, з покладенням на нього обовязків, передбачених ст. 76 КК України.

Саме таке покарання, колегія судів, вважає буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів.

Окрім того, на переконання колегії суддів, підлягає скасуванню, як незаконна та необґрунтована, ухвала суду першої інстанції від 28 січня 2016 року, якою було внесено виправлення описки у вступній та резолютивній частині оспорюваного вироку, оскільки суд, в порядку ст. 379 КПК України, виправляючи описки в вироку, ухвалою фактично вирішив питання щодо кваліфікації дій обвинуваченого та строку призначеного йому покарання, збільшивши його розмір, тим самим погіршив становище обвинуваченого, що є неприпустимим.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 420 КПК України, колегія суддів,-
У Х В А Л И Л А:
Апеляційні скарги прокурора Марганецького відділу Нікопольської місцевої прокуратури на вирок Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 27 січня 2016 року та ухвалу Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 28 січня 2016 року щодо ОСОБА_6 задовольнити.
Вирок Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 27 січня 2016 року щодо ОСОБА_6 в частині кваліфікації його дій за ч. 3 ст. 185 КК України та в частині призначеного покарання - скасувати.

Ухвалу Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 28 січня 2016 року про виправлення описки у вироку суду щодо ОСОБА_6 - скасувати.
Визнати винним ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років без конфіскації майна.

Відповідно до ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_6 від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 (три) роки.

Згідно зі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.

В решті вирок залишити без змін.

Вирок може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги протягом 3 місяців з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Судді Апеляційного суду
Дніпропетровської області:
___________________ _____________________ _____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4