Справа № 592/4342/16-к
Провадження № 1-кс/592/1796/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 травня 2016 року м.Суми

Слідчий суддя Ковпаківського районного суду м. Суми ОСОБА_1 , розглянувши клопотання слідчого СВ Сумського РВП Сумського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_2 , погодженого з прокурором про арешт майна по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000359 від 04.05 2016 року за ст. 153 ч.2 КК України,
встановив:
Слідчий своє клопотання, погоджене з прокурором, обґрунтовує тим, що здійснює досудове розслідування по матеріалам досудового розслідування, внесеним до ЄРДР за №0000359 від 04.05 2016 року за ст. 153 ч.2 КК України

Враховуючи те, що речі жіночі джинси, сорочка та жіноча білизна, мають силу речового доказу по даному кримінальному провадженню, виникла необхідність у забороні на використання та розпорядженні даним майном, оскільки незастосування даних заходів може призвести до знищення, втрати або пошкодження зазначеного майна, що у свою чергу вплине на повноту досудового розслідування, а саме не дасть змоги провести необхідні експертизи по кримінальному провадженню слідчий просить накласти арешт на зазначене в клопотанні майно, належне потерпілій в кримінальному провадженні ОСОБА_3 .

У судовому засіданні слідчий клопотання підтримав, повідомив суд, що власник майна-потерпіла повідомлена про час та місце розгляду справи не бажає приймати участь в судовому засіданні, вказані речі потерпіла особа передала слідчому ОВС в добровільному порядку.

Заслухавши пояснення учасників розгляду, вивчивши клопотання, вважаю, що клопотання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно до матеріалів клопотання органом досудового слідства розслідується кримінальне провадження за ст. 153 ч.2 КК України, потерпіла добровільно надала слідчому свій верхній одяг та білизну яка може мати сліди вчинення кримінального правопорушення. Вказані обставини підтверджуються зокрема її допитом в якості потерпілої від 04.05.2016 року.

У слідчого судді не виникає сумнівів в тому, що вказані речі можуть бути речовими доказами по справі, хоча відповідна постанова слідчого про визнання вказаних предметів одягу речовими доказами до матеріалів клопотання залучена

Відповідно до ч.1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Констатую, що матеріали клопотання не містять відомостей про те, що добровільно виданий потерпілою слідчому 04.05.2016 року одяг та білизна можуть після передачі слідчому бути приховуваними, пошкодженими, зіпсованими, зникнути, бути втраченими, відчуженими, використаними та перетвореними і з вищезазначених підстав у задоволенні клопотання вважаю за необхідним відмовити.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 167, 170-175 КПК України, -

постановив:
У задоволенні клопотання слідчого СВ Сумського РВН Сумського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_2 про накладання арешту на верхній одяг та нижню білизну потерпілої особи в кримінальному провадженні за №0000359 від 04.05 2016 року за ст. 153 ч.2 КК України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Суддя ОСОБА_1