Єдиний унікальний номер 227/864/16-к
Номер провадження 11-кп/775/856/2016

УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2016 року місто Бахмут

Апеляційний суд Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Апеляційного суду Донецької області кримінальне провадження №0001318 за апеляційними скаргами обвинуваченого, захисника та прокурора на вирок Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 27 травня 2016 року, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, не судимого,

визнано винуватим у вчиненні злочину передбаченого ст.263 ч.2 КК України і призначено покарання у виді позбавлення волі строком на три роки.

В С Т А Н О В И В:

Згідно вироку, ОСОБА_6 незаконно поводився зі зброєю, бойовими припасами, вибуховими речовинами і вибуховими пристроями за таких обставин.

ОСОБА_6 разом із невстановленою органом досудового розслідування особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, восени 2014 року (більш точна дата не встановлена) у м. Донецьк в порушення «Положення про дозвільну систему», затверджену постановою КМУ № 576 від 12 жовтня 1992 року , Інструкції , затвердженої наказом МВС України № 662 від 21 серпня 1998 року «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії та зазначених патронів, діючи умисно, придбав автомат Калашнікова АК-74, пістолет Макарова, 966 патронів калібру 5,45 х39 мм, 16 патронів 9 мм, гранату РПГ-26, гранату Ф-1, електродетонатори типу ЕД-КЗ-ПМ - 7 одиниць і типу ЕДП-р - 2 одиниці , перевіз за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 і незаконно зберігав.

24 липня 2015 року в період часу з 15.00 години до 16.00 години при проведенні обшуку домоволодіння за місцем проживання ОСОБА_6 в АДРЕСА_1 , було виявлено і вилучено 966 патронів калібру 5,45 х 39 мм, які є штатними боєприпасами до нарізної вогнепальної зброї калібру 5,45 мм ( 5,45 х 39 мм) (автоматів та кулеметів конструкції Калашникова АК -74, АК-105, АКС -74У, РПК -74 та інш.), реактивну протитанкову гранату РПГ-26 в остаточно спорядженому виді, яка відноситься до категорії бойових припасів, пластичну вибухову речовину на основі гексогену масою 8411г, конструктивно оформлений зарядом вибухової речовини тротил масою 200 г, пістолет Макарова, який є ручною нарізною короткоствольною вогнепальною зброєю 9 мм, 16 патронів калібру 9 мм , які є бойовими припасами, корпус гранати типу Ф-1, споряджений вибуховою речовиною та засіб підриву типу УЗРГМ2, споряджений вибуховою речовиною, які у сукупності є оборонною ручною осколковою гранатою типу Ф-1 і відноситься до категорії бойових припасів , засоби підриву типу ЕД КЗ ПМ 7 одиниць і типу ЕДП-р - 2 одиниці, які відносяться до категорії вибухових пристроїв , автомат Калашникова АК -74, який є ручною нарізною бойовою вогнепальною зброєю - 5,45 мм.

З вироком не погодились обвинувачений, захисник та прокурор і оскаржили його в апеляційному порядку.

Обвинувачений в апеляційній скарзі просить вирок суду в частині призначеного покарання змінити та призначити більш м`яке умовне покарання. Вказує на те, що суд при призначенні йому покарання не врахував те, що він не має судимості, позитивно характеризується за місцем проживання, а також можливість його виправлення та перевихованням без позбавлення волі. Просить вирок суду змінити, призначити покарання застосував ст.ст. 75.76 КК України.

В апеляційній скарзі захисник вказує на невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення особі засудженого. Зазначає, що ОСОБА_6 раніше не судимий, на обліку у психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває, позитивно характеризується за місцем проживання, має стійки соціальні зв`язки та місце проживання, працює неофіційно, активно сприяв розкриттю злочину. Однак суд не врахував ці обставини при призначені покарання та призначив занадто суворе покарання. Просить вирок суду змінити, пом`якшити покарання та призначити покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

В апеляційній скарзі прокурор вважає вирок незаконним та таким, що підлягає скасуванню в частині призначення покарання, через невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі винного. Зазначає, що суд при призначенні покарання залишив поза увагою те, що ОСОБА_6 ніде не працює, на утриманні малолітніх дітей не має, не одружений, під час досудового розслідування ухилявся від органів слідства, перешкоджаючи проведенню необхідних слідчих дій. Судом не надано належної оцінки обставинам, при яких ОСОБА_6 отримав зброю та вибухові речовини, кількості та характеру вилученої у нього зброї, мети зберігання, можливої її використання під час проведення терористичних актів. За таких обставин, суд необґрунтовано прийняв рішення про призначення мінімальної міри покарання передбаченої санкцією ст. 263 ч.1 КК України. Просить вирок суду в частині призначення покарання скасувати, ухвалити новий вирок, яким визнати винуватим ОСОБА_6 за ст. 263 ч.1 КК України та призначити покарання у виді 4-х років позбавлення волі.

В судове засідання захисник не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

В судовому засіданні обвинувачений підтримав свою апеляційну скаргу та захисника, просив їх задовольнити, в задоволенні апеляційної скарги прокурора просив відмовити.

Прокурор просив відмовити в задоволенні апеляційних скарг захисника та обвинуваченого, просив задовольнити свою апеляційну скаргу.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення та промови учасників судового розгляду, вивчивши матеріали кримінального провадження й перевіривши доводи апеляційних скарг, апеляційний суд, вважає що вони задоволенню не підлягають з таких підстав.

Фактичні обставини вчиненого злочину, доведеність вини і кваліфікація дій обвинуваченого за ст. 263 ч.1 КК України сторонами не оскаржені та в апеляційному порядку, на підставі ч. 1 ст. 404 КПК України, не перевіряються.

Доводи апелянтів, що суд не врахував всі дані про особу обвинуваченого не заслуговують на увагу.

Так згідно ч.1 ст.65 КК України, суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_6 покарання у межах санкції ст. 263 ч.1 КК України, суд першої інстанції, дотримався вимог ст. 65 КК України та в достатній мірі врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Твердження прокурора, що судом не враховано при призначенні покарання, що обвинувачений ОСОБА_6 не одружений, на утриманні малолітніх дітей не має, не працює не мають вирішального значення, оскільки не є обставинами що негативно характеризують обвинуваченого. Крім того, закон про кримінальну відповідальність (ст.67 КК) не відносить вищевказані обставини до обставин які обтяжують покарання, а тому суд у даному випадку не допустив неправильного застосування закону.

Судом першої інстанції враховано, що ОСОБА_6 характеризується за місцем проживання позитивно, не судимий, офіційно не працює.

Як обставини, що пом`якшують покарання, суд першої інстанції врахував щире каяття.

Обставин, що обтяжує покарання, суд першої інстанції не виявив.

Не ґрунтуються на законі й доводи захисника та обвинуваченого, що суд безпідставно не врахував як обставину, що пом`якшує покарання, активне сприяння розкриттю злочину.

Активне сприяння розкриттю злочину має місце у тому разі, якщо винувата у вчиненні злочину особа добровільно активними діями надає допомогу органам розслідування або суду у викритті злочину, у з`ясуванні обставин вчинення злочину, що мають істотне значення для його розкриття.

Проте, з доказів досліджених судом першої інстанції вбачається, що причетність ОСОБА_6 до вчинення злочину доведено, шляхом проведення обшуку за місцем проживання обвинуваченого за адресою АДРЕСА_1 , де знайдено зброю, бойові припаси, вибухові речовини і вибухові пристрої, які останній незаконно придбав та зберігав. За таких обставин суд першої інстанції обґрунтовано не визнав показання ОСОБА_6 активним сприянням розкриттю злочину.

Не заслуговують на увагу й твердження захисника щодо передчасного обрання запобіжного заходу обвинуваченому у виді тримання під вартою. Як вбачається з реєстру матеріалів досудового розслідування по кримінальному провадженню №0001318 від 24.07.2015 р. відносно ОСОБА_6 постановою від 17.09.2015 р. оголошено розшук підозрюваного, постановою від 17.09.2015 р. зупинено досудове розслідування, ухвалою суду від 17.09.2015 р. надано дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного до суду для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, постановою від 24.12.2015 р. відновлено досудове розслідування, ухвалою суду від 25.12.2015 р. ОСОБА_6 обрано запобіжний захід тримання під вартою. (арк. пров. 8-9) Вищевказане свідчить про обґрунтованість обраного запобіжного заходу.

Доводи прокурора, що обвинувачений під час слідства ухилявся від органів слідства, перешкоджав проведенню необхідних процесуальних дій, у зв`язку з чим був офіційно оголошений у розшук враховані судом першої інстанції при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Не є слушними також і твердження прокурора, що судом не враховано кількість та види вилученої у нього зброї, оскільки ці обставини були оцінені судом у сукупності з іншими обставинами, які передбачені ст.65 КК України.

Доводи прокурора, що ОСОБА_6 з невідомою метою перевезена зброя до м. Добропілля та могла бути використана під час проведення терористичних актів, ґрунтуються на припущеннях та не підтверджуються матеріалами кримінального провадження.

Враховуючи викладені обставини та вимоги Кримінального кодексу України, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції ОСОБА_6 було правильно призначено покарання, яке буде достатнім та необхідним для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

При цьому, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне, в порядку передбаченому ст.72 ч.5 КК України, зарахувати ОСОБА_6 у строк відбування покарання термін його попереднього ув`язнення на час апеляційного оскарження вироку.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, суд апеляційної інстанції, -

У Х В А Л И В :

Апеляційні скарги обвинуваченого, захисника та прокурора залишити без задоволення.

Вирок Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 27 травня 2016 року відносно ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0001318 залишити без змін.

На підставі ст. 72 ч. 5 КК України, зарахувати в строк відбування покарання термін перебування під вартою ОСОБА_6 з 27 травня 2016 року по 21 липня 2016 року із розрахунку 1 день тримання під вартою за два дні позбавлення волі.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді: ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3