Справа № 443/1793/15-к Провадження № 1-кп/443/7/16
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.02.2016 року. Жидачівський районний суд Львівської області

в складі: головуючої -судді ОСОБА_1

за участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Жидачеві кримінальне провадження № 0000560 від 22.06.2015 року про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця та мешканця

АДРЕСА_1 , українця,громадянина України, з вищою освітою, одруженого,

непрацюючого, раніше несудженого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_6 21 червня 2015 року під час проведення футбольного матчу в рамках чемпіонату Жидачівського району по футболу серед сільських команд сезону 2015 року, на стадіоні в смт. Журавно Жидачівського району, між футбольними командами «Дністер» та «Лисків», приблизно на 80 хв матчу, який розпочався о 15:10 год, будучи гравцем команди «Дністер», грубо порушив громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, ігноруючи загальноприйняті норми моралі в суспільстві, неналежно відреагував на зауваження ОСОБА_4 , який є воротарем команди «Лисків», щодо неприпустимості грубої гри з його боку, поза ігровим моментом. Коли ОСОБА_4 , піднявшись на коліна, утримував у руках м`яч, підбіг та умисно наніс потерпілому удар ногою в обличчя, в результаті чого останній втратив свідомість. Футбольний матч, який мав статус офіційного заходу, було зірвано на 20 хв. В результаті протиправних дій ОСОБА_6 умисно спричинив ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді неповного вивиху трьох зубів, які згідно висновку судово-медичної експертизи відносяться до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я, та садно на підборідді, два садна на слизовій оболонці нижньої губи, крововилив під слизову оболонку нижньої щелепи, котрі відносяться до легкого тілесного ушкодження.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину у вчиненому визнав частково та показав, що 21.06.2015 року в якості гравця команди ФК «Дністер» брав участь у футбольному матчі між сільськими командами «Дністер» та «Лисків», який відбувався у смт. Журавно Жидачівського району та розпочався о 15.00 год. В середині другої половини матчу його команда програвала. Намагаючись відігратись, біг із м`ячем до воріт на яких стояв ОСОБА_4 , однак відпустив від себе м`яч. ОСОБА_4 , зловививши м`яч у руки, впав на землю. ОСОБА_6 продовжував бігти в напрямку воріт та перестрибуючи ОСОБА_4 випадково, зачепив його ногою, на що потерпілий зробив йому зауваження, зокрема: «Ти що якийсь ненормальний» та у грубій формі. На скільки пригадує ОСОБА_7 підвівся на коліна. ОСОБА_6 обурився, та щоб заспокоїти ОСОБА_8 і вибити у нього з рук м`яч, розвернувся в бік потерпілого і наніс удар ногою в обличчя від якого ОСОБА_4 впав на землю. До потерпілого не підходив. Футбольний матч було зупинено, а потім продовжено, однак ОСОБА_6 уже участі не брав, оскільки отримав червону картку. Через деякий час приїхала швидка медична допомога і госпіталізувала ОСОБА_4 . За цей вчинок Федерацією футболу його було дискваліфіковано на 1 рік.

Цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди не визнає. У вчиненому розкаюється, жаліє за свій вчинок.

Крім часткового визнання вини обвинуваченим його вина стверджується наступними доказами:

Показаннями потерпілого ОСОБА_4 , про те, що 21.06.2015 о 15.00 год. у смт. Журавно Жидачівського району проходив футбольний матч між сільськими командами «Дністер» та «Лисків, в якому брав участь в якості воротаря ФК «Лисків». В другій половині матчу приблизно на 20 хв. він стояв на воротах. До нього із м`ячем біг гравець команди суперника ОСОБА_9 . Він зловив м`яч. ОСОБА_6 продовжував бігти в напрямку воріт та перестрибуючи через нього наніс йому удар ногою в живіт. Підвівшись на коліна, зробив обвинуваченому зауваження, на скільки пригадує «ти що ненормальний». Після чого ОСОБА_10 розвернувся в сторону ОСОБА_4 і наніс удар ногою в обличчя. Потерпілий втратив свідомість. Через протиправні дії обвинуваченого футбольний матч було зупинено приблизно на 15-20 хв. Після чого матч було продовжено, однак він уже участі не брав, так як забрала швидка медична допомога. Цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди підтримує, з підстав наведених у позовній заяві.

Показаннями свідка ОСОБА_11 про те, що 21.06.2015 у смт. Журавно Жидачівського району був головним арбітром матчу між футбольними командами «Дністер» та «Лисків». В другій половині матчу, коли ігровий момент було вичерпано, ОСОБА_6 наніс потерпілому ОСОБА_4 , який стояв на колінах, утримуючи м`яч у руках, удар ногою в обличчя. Перед цим була атака у ворота потерпілого, ОСОБА_7 зловив у руки м`яч, з яким ОСОБА_6 біг до воріт. Футбольний матч зупинив приблизно на 10-20 хв. До потерпілого збіглися як гравці, так і глядачі. Після нанесення удару ОСОБА_7 знепритомнів, у нього в роті була піна з місця його забрала карета швидкої допомоги. Після цього матч було продовжено. Команди дограли другий матч до кінця. Оскільки рахунок був 4:1 в користь ФК`Лисків», матч проходив у нервовій обстановці, доводилось присікати дії футболістів. ОСОБА_6 дав червону картку, окрім того його було дискваліфіковано на 1 рік.

Показаннями свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , підтверджено, що були присутні на матчі між ФК «Дністер» та ФК «Лисків» 21.06.2015 у смт. Журавно Жидачівського району. ОСОБА_12 брав у ньому участь в якості гравця команди ФК «Дністер».

Свідки ствердили факт нанесення обвинуваченим потерпілому удару ногою в обличчя, коли ОСОБА_4 стояв на колінах і утримував м`яч у руках. Перед цим обвинувачений, перестрибуючи потерпілого, зачепив ногою в живіт, і знаходичись приблизно за 5 м від ОСОБА_8 , повернувся до останнього і наніс удар ногою в обличчя. Після чого матч було зупинено приблизно на 10-20 хв. На футбольне поле до потерпілого збіглись гравці та глядачі, після чого потерпілого госпіталізували і матч було продовжено.

Аналізуючи наведені показання обвинуваченого, потерпілого та свідків, суд приходить до наступних висновків.
Так, з показань обвинуваченого вбачається, що останній не заперечує, факт нанесення удару ногою в обличчя ОСОБА_18 , при цьому заперує, що умислу на нанесення удару в нього не було.
Суд не вбачає підстав для визнання показань потерпілого недостовірними, оскільки вони є логічними та послідовними, узгоджуються між собою.
При цьому, в ході допиту свідків та потерпілого обвинуваченому і його захиснику надавалась можливість спростувати їх показання. Однак будь-яких доказів недостовірності показань свідків та потерпілого обвинуваченим і захистом не пред`явлено, як і не спростовано їх. Суд відхиляє доводи сторони захисту та обвинуваченого про необхідність виправдання обвинуваченого, оскільки підстав для виправдання не встановлено, а часкове визнання обвинуваченим вини є виключно його позицією у справі.
Крім того, за час судового розгляду судом створено усі можливості та достатній час для надання доказів як стороні захисту, так і стороні обвинувачення.
Суд, відповідно до ст.ст. 86, 94 КПК України, оцінюючи досліджені у судовому засіданні показання обвинуваченого, потерпілого, свідків, письмові докази, вважає що ці докази отримані у порядку, встановленому цим Кодексом, а тому є допустимими, та згідно з ст.ст. 85, 94 КПК України, вважає, що ці докази прямо підтверджують обставини, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.
Крім показань потерпілого, свідків, вина обвинуваченого у вчиненні інкримінованого правопорушення стверджується і письмовими доказами:
Згідно висновку експерта № 88/15 від 08.07.2015 року в ОСОБА_4 виявлено неповний вивих трьох зубів, котрий відноситься до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я, також виявлено садно на підборідді, два садна на слизовій оболонці нижньої губи, крововилив під слизову оболонку нижньої щелепи, котрі відносяться до легкого тілесного ушкодження.

Саме вказані докази суд приймає до уваги та вважає необхідним покласти їх в основу вироку, оскільки вони є належними та допустимими і повністю узгоджуються між собою.

Суд не погоджується з доводами захисника та обвинуваченого про недоведеність вини ОСОБА_19 у навмисному нанесенні удару потерпілому з хуліганських спонукань, так як спростовуються логічними і послідовними показаннями потерпілого і свідків, які підтверджуються сукупністю досліджених вище доказів і які суд вважає правдивими.

За таких обставин, суд вважає доведеним, що ОСОБА_6 , грубо порушив громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, яка проявилася у нанесенні потерпілому легких тілесних ушкоджень, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 296 КК України, за яке підлягає відповідальності.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує ступінь суспільної небезпечності кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, розкаюється у вчиненому, позитивно характеризується за місцем проживання, на утриманні має малолітню дитину, хворобливий стан здоров`я - це обставини, які пом"якшують покарання, обставин, які обтяжують покарання суд не знаходить і вважає за доцільне призначити покарання у виді штрафу, ближче до мінімальної межі, передбаченої санкцією вміненої частини статті.

Вирішуючи питання про відшкодування ОСОБА_4 моральної шкоди, суд виходить з вимог ст. 1167 ЦК України за змістом якої моральна шкода,завдана фізичній особі неправомірними діями відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв"язку з ушкодженням здоров"я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв"язку з протиправною поведінкою щодо неї.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 внаслідок протиправних дій ОСОБА_6 отримав легкі тілесні ушкодження, з короткочасним розладом здоров`я.
Потерпілому було завдано моральну шкоду, яка полягає у фізичному болю та стражданнях, яких він зазнав у зв`язку з неправомірними діями ОСОБА_6 , оскільки було порушено нормальний спосіб життя, змушений був докладати додаткових зусиль для захисту своїх прав, витрачати час та кошти на лікування, на медичні обстеження стану здоров`я.
Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, яка підлягає стягненню з обвинуваченого ОСОБА_6 , суд виходить із вимог ст.ст. 23, 1167 ЦК України, та роз`яснень, викладених в п. 9 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31 березня 1995 року N4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" та визначає суму відшкодування, яка відповідає засадам розумності, виваженості та справедливості, з врахуванням обставин при яких було спричинено моральну шкоду потерпілому - цивільному позивачу, ступінь вини обвинуваченого, характер та обсяг фізичних, душевних, психічних страждань цивільного позивача, істотність вимушених змін у житті потерпілого, і наслідків, що наступили.
У зв`язку із хуліганськими діями обвинуваченого ОСОБА_4 пережив стрес, який супроводжувався почуттям розгубленості, образи, тривоги, страху. Враховуючи обставини при яких було заподіяно моральну шкоду, а також дані про особу обвинуваченого, його майновий стан, та з враховунням принципу розумності й справедливості, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_6 на користь потерпілого - цивільного позивача ОСОБА_4 15 000 грн. моральної шкоди.
Щодо стягнення матеріальної шкоди, то у задоволенні таких вимог необхідно відмовити, оскільки потерпілим не представлено жодних належних та допустимих доказів, на підтвердження понесених витрат на лікування та можливе майбутнє лікування, щодо витрат на проїзд, та понесених судових витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги.
Керуючись ст.ст. 373, 374, 376 КПК України, суд-

з а с у д и в :

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України і призначити покарання у виді штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8 500 (вісім тисяч п`ятсот) грн.

Стягнути з ОСОБА_6 в користь ОСОБА_4 моральну шкоду в розмірі 15 000 (п`ятнадцять тисяч) грн.

В решті вимог відмовити.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Львівської області через Жидачівський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуюча - суддя