Справа №573/553/14-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/149/16 Суддя-доповідач - ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 березня 2016 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_3 ,

суддів - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю секретаря судового

засідання ОСОБА_6

прокурора ОСОБА_7

адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

ОСОБА_11

обвинуваченого ОСОБА_12

виправданих ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Суми матеріали кримінальних провадження за № 0000107 від 29 липня 2013 року та № 0000039 від 28 лютого 2014 року, об`єднаних в одне провадження, за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 та адвоката ОСОБА_11 , що діє в інтересах ОСОБА_12 , на вирок Білопільського районного суду Сумської області від 11 грудня 2015 року яким

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

обвинувачений у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 368 ч. 4 КК України, по епізоду отримання неправомірної вигоди від ОСОБА_16 , з призначенням покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді позбавлення волі на строк 3 роки з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з видачею дозвільних документів на строк 2 роки з конфіскацією особистого майна, окрім житла.

Позбавлено ОСОБА_12 спеціального звання 13 рангу державного службовця в межах шостої категорії посад визначених Законом України «Про Державну службу».

Виправданий в пред`явленому обвинуваченні за ст.ст. 361-2 ч. 2, 368 ч. 4 КК України, по епізоду отримання неправомірної вигоди від ОСОБА_17 , у зв`язку з відсутністю в його діях складу вказаних злочинів.

ОСОБА_14 ,

ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець с. Куянівка, Білопільського району Сумської області та мешканець АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

виправданий в пред`явленому обвинуваченні за ст. 368 ч. 4 КК України, у зв`язку з відсутністю в його діях складу злочину.

ОСОБА_13 ,

ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець та житель АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

виправданий в пред`явленому обвинуваченні за ст.ст. 368 ч. 4, 15 ч. 3, 368 ч. 4 КК України, у зв`язку з відсутністю в його діях складу злочинів.

Виправданий в пред`явленому обвинуваченні за ст. 366 ч. 1 КК України, у зв`язку з відсутністю події злочину.

ОСОБА_15 ,

ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженець та житель АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

виправданий в пред`явленому обвинуваченні за ст.ст. 15 ч. 3, 368 ч. 4 КК України, у зв`язку з відсутністю в його діях складу злочину.

Відмовлено в задоволенні цивільного позову ОСОБА_17 до ОСОБА_14 про стягнення майнової та моральної шкоди в сумі 49 000 грн..

Ухвалено стягнути з ОСОБА_12 1176 грн. на користь держави в рахунок відшкодування процесуальних витрат, пов`язаних з проведенням експертиз.

Повернуто ОСОБА_18 грошову заставу в сумі 97 760 грн., внесену ним 24 жовтня 2013 року на депозитний рахунок ТУ ДСА в Сумській області.

Знято арешт з автомобілів: Nissan Qashgai, н.з. НОМЕР_1 , Opel Astra, н.з. НОМЕР_2 , причепа ПГАІ, н.з. НОМЕР_3 , належних ОСОБА_13 .

Питання про речові докази вирішено відповідно до ст. 100 КПК України.

ВСТАНОВИЛА:
В апеляційних скаргах :

- прокурор порушує питання про скасування вироку відносно ОСОБА_14 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_15 у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та призначення нового розгляду провадження в суді 1 інстанції;

- адвокат, що діє в інтересах ОСОБА_12 , ставить питання про скасування вироку в частині визнання ОСОБА_12 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 368 КК України за епізодом отримання неправомірної вигоди від ОСОБА_16 та закриття кримінального провадження.

Згідно вироку суду ОСОБА_12 із 21 березня 2013 року займав посаду начальника Білопільського районного виробничого відділу Сумської регіональної філії ДП «Центр Державного земельного кадастру» і являвся службовою особою, яка займає відповідальне становище.

26 травня 2013 року до ОСОБА_12 , як до начальника відділу Держземагенства у Білопільському районі Сумської області, біля будівлі Путивльської райдержадміністрації у м. Путивль Сумської області звернувся громадянин ОСОБА_16 з проханням здійснити ОСОБА_19 перевірку та погодити виготовлений ним на замовлення ТОВ «Білопілля Агросвіт» проект землеустрою, що забезпечує еколого-економічне обґрунтування сівозміни та впорядкування угідь землекористування ТОВ «Білопілля Агросвіт» на території Іскрисківщинської та Рижівської сільських рад Білопільського району Сумської області.

ОСОБА_12 висунув ОСОБА_16 вимогу щодо передачі йому неправомірної вигоди за погодження вказаного проекту, не називаючи її суми, та повідомив, що погодить це питання із ним пізніше.

На початку червня 2013 року під час зустрічі з Меншуном біля приміщення відділу Держземагенства України в Білопільському районі ОСОБА_19 повідомив про згоду підписати необхідні документи, а саме, аркуші графічних матеріалів до проекту, який буде подаватися на експертизу, висновок по проекту землеустрою, довідку про кількість земель і витяг з форми 6 Зем., в проекті землеустрою, який розроблявся ОСОБА_20 , за сумму 5 000 грн..

ОСОБА_16 погодився передати ОСОБА_12 неправомірну вигоду в сумі 5000 грн..

25 липня 2013 року ОСОБА_12 телефоном повідомив ОСОБА_21 про необхідність прибути до нього в м. Білопілля 30 липня 2013 року та передати гроші в сумі 5000 грн., а він підпише документи в проекті землеустрою.

Меншун 30 липня 2013 року близько 10 години прибув у м. Білопілля Сумської області до приміщення Білопільського відділу Держземагенства для передачі ОСОБА_19 проектної документації та неправомірної вигоди в сумі 5000 грн..

ОСОБА_19 , приховуючи свою участь у вчиненні злочину, дав вказівку водію відділу Держземагенства ОСОБА_22 , не ставлячи його до відома про свої злочинні наміри, забрати у Меншуна та привезти йому на підпис документи. Підписавши вищезазначені документи, ОСОБА_19 поручив ОСОБА_22 повернути їх ОСОБА_21 і забрати в останнього 5000 грн., не повідомляючи про їх походження.

ОСОБА_22 , виконуючи вказівку ОСОБА_12 біля будівлі Білопільського районного відділу Сумської регіональної філії ДП «Центр Державного земельного кадастру», передав ОСОБА_21 підписані ОСОБА_19 документи і отримав від ОСОБА_21 грошові кошти в сумі 5000 грн. для ОСОБА_19 , однак передати ці кошти ОСОБА_19 не встиг, оскільки був затриманий співробітниками УСБ України в Сумській області.

Цим же вироком ОСОБА_12 виправданий за ст. ч.2 ст. 361-2 КК України ( в редакції КК України від 18.04.2013 р.) несанкціонований збут інформації з обмеженим доступом, яка зберігається в електронно-обчислювальних машинах, створена та захищена відповідно до чинного законодавства, з кваліфікуючою ознакою повторність в частині обвинувачення стосовно надання ОСОБА_12 у травні та липні 2013 року комп`ютерної інформації, з обмеженим доступом, проектанту ОСОБА_16 про власників земельних ділянок, розташованих на території Іскрисківщинської та Рижівської сільських рад Білопільського району Сумської області.

Цим же вироком виправдані ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 за наступні дії, органами досудового розслідування у вчиненні яких вони обвинувачуються:

У червні 2012 року громадянин ОСОБА_17 звернувся до Куянівського сільського голови Білопільського району Сумської області ОСОБА_14 з питання можливості оренди ставка, який розташований у с. Куянівка Білопільського району для риборозведення. ОСОБА_23 повідомив останнього про наявність такого, земельна ділянка під водним об`єктом якого складала 14,3 га по вул. Валіївській в с. Куянівка Білопільського району Сумської області.

ОСОБА_23 , розуміючи, що процедура передачі ставка в повній мірі не входить у його компетенцію, у середині червня 2012 року вступив у злочинну змову з першим заступником голови Білопільської районної державної адміністрації ОСОБА_13 з метою отримання від ОСОБА_24 неправомірної вигоди для себе та ОСОБА_25 та повідомив ОСОБА_26 про необхідність передачі 18 000 грн. для нього і ОСОБА_25 за ініціювання питання на сесії сільської ради про клопотання перед Білопільською райдержадміністрацією щодо внесення ставка в перелік об`єктів для надання в оренду шляхом проведення земельних торгів у формі аукціону та сприяння ОСОБА_26 у належному і безперешкодному оформленні інших необхідних документів та попередив, що у разі відмови він, ОСОБА_23 , буде чинити перешкоди в отриманні ставка в оренду.

Бас вимушений був погодитись на вимогу про передачу 18 000 грн. для ОСОБА_23 та ОСОБА_25 .

22 червня 2012 року ОСОБА_23 ініціював на сесії Куянівської сільської ради розгляд питання перед Білопільською райдержадміністрацією про внесення земельної ділянки площею 14,3 га під водним об`єктом для надання в оренду, через проведення аукціону, та направив відповідне клопотання в райдержадміністрацію.

ОСОБА_13 організував включення до розпорядження голови Білопільської райдержадміністрації №572 від 25.07.2012 р. «Про затвердження переліку земельних ділянок, запропонованих для надання в оренду на території Іскрисківщинської та Куянівської сільських рад» земельної ділянки під водним об`єктом площею 14,3 га у АДРЕСА_3 та вніс неправдиві відомості до договору №59.01.16.2572 від 29.10.2012 р., укладеного між Білопільською РДА та Білопільським районним відділом Сумської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру» і кошторису договірної ціни по виготовленню проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, шляхом виконання підписів від імені голови РДА ОСОБА_27 .. Згідно з цим договором ОСОБА_12 мав виконати роботи з виготовлення проекту землеустрою щодо відведення вказаної земельної ділянки під водним об`єктом.

Із липня по вересень 2012 року ОСОБА_23 та ОСОБА_25 , маючи на меті реалізацію, взятих на себе обіцянок перед ОСОБА_28 , та отримання неправомірної вигоди, вступили в злочинну змову з начальником Білопільського районного виробничого відділу Сумської регіональної філії ДП «Центр Державного земельного кадастру « ОСОБА_12 для виготовлення ним проекту землеустрою щодо відведеної земельної ділянки.

У вересні 2012 року ОСОБА_23 повідомив ОСОБА_24 про необхідність передачі додаткових до 18 000 грн. іще 6 000 грн. в якості неправомірної вигоди для ОСОБА_19 , яка в подальшому, за домовленістю ОСОБА_19 , ОСОБА_25 і ОСОБА_23 , була збільшена із 6 000 грн. до 11 000 грн., на що ОСОБА_29 погодився.

ОСОБА_25 , розуміючи необхідність проведення аукціону, для подальшої передачі в оренду ставу ОСОБА_26 , вирішив залучити до вчинення злочину заступника директора СТБ «Сумиагропромбіржа» ОСОБА_15 за сприяння в організації проведення аукціону з оренди земельної ділянки таким чином, щоб саме ОСОБА_29 був визнаний переможцем аукціону.

Переслідуючи злочинну мету, ОСОБА_25 запропонував ОСОБА_26 зустрітися з ОСОБА_30 і обговорити шляхи позитивного вирішення питання про передачу земельної ділянки через проведення аукціону.

Під час зустрічі ОСОБА_15 висунув ОСОБА_26 вимогу передати неправомірну вигоду у розмірі 10 000 доларів США і тоді за результатами аукціону ОСОБА_29 буде визнаний переможцем.

23 травня 2013 року ОСОБА_29 повідомив ОСОБА_25 , що він зможе віддати йому та ОСОБА_31 тільки 7 000 доларів США, а не 10 000, як того вимагають ОСОБА_25 і ОСОБА_32 . ОСОБА_25 , у присутності ОСОБА_24 , телефоном завуальовано повідомив ОСОБА_33 про зменшення неправомірної вигоди, на що ОСОБА_32 дав згоду.

30 липня 2013 року працівниками правоохоронних органів були викриті в отриманні неправомірної вигоди від ОСОБА_17 ОСОБА_23 і ОСОБА_19 , тому злочинний умисел ОСОБА_33 та ОСОБА_25 не був доведений до кінця, вони не виконали всі дії, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця.

У липні 2013 року ОСОБА_23 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_19 і ОСОБА_25 , з метою отримання неправомірної вигоди, повідомили ОСОБА_26 про те, що проект землеустрою виготовлений, і ОСОБА_29 30 липня 2013 року повинен привести ОСОБА_23 в с. Куянівка 29 000 грн. неправомірної вигоди для нього, ОСОБА_25 і ОСОБА_19 .

30 липня 2013 року близько 10 год. Бас приїхав у АДРЕСА_4 , до місця проживання ОСОБА_23 , передав останньому обумовлену раніше неправомірну вигоду в розмірі 29 000 грн., після отримання якої ОСОБА_23 , втік з місця події з отриманими грошима.

Обґрунтовуючи вищенаведене обвинувачення органи досудового слідства послались на протоколи за результатами проведення негласних розшукових заходів за оперативно-розшуковою справою, оптичні диски до даних протоколів, судову криміналістичну експертизу відео-, звукозапису, експертизу з дослідження речовин хімічних виробництв та спеціальних хімічних речовин, протоколи огляду місця події, протоколи огляду коштів, протоколи про результати контролю за вчиненням злочину, протоколи огляду предметів, показання потерпілого ОСОБА_17 , експерта ОСОБА_34 та ряд свідків.

За результатами судового розгляду даного кримінального провадження суд дійшов висновку, що під час досудового розслідування слідчим і прокурором допущені порушення принципів законності та презумпції невинуватості, що досудове слідство мало обвинувальний нахил, що надані стороною обвинувачення докази вини ОСОБА_23 , ОСОБА_19 , ОСОБА_25 , ОСОБА_33 є, відповідно, неналежними і недопустимими, а тому суд виправдав ОСОБА_12 за ч.2 ст. 361-2 та ч.4 ст. 368 КК України, за епізодом отримання неправомірної вигоди від ОСОБА_24 , у зв`язку з відсутністю в його діях складу злочинів;

ОСОБА_13 - за ч.4 ст. 368, ч.3 ст. 15 ч.4 ст. 368 КК України у зв`язку з відсутністю в його діях складу злочинів, за ст. 366 ч.1 КК України у зв`язку з відсутністю події злочину;

ОСОБА_14 - за ч.4 ст. 368 КК України у зв`язку з відсутністю в його діях складу злочину;

ОСОБА_15 за ч.3 ст. 15, ч.4 ст. 368 КК України - у зв`язку з відсутністю в його діях складу злочину.

Адвокат, який діє в інтересах ОСОБА_12 , мотивуючи апеляційну скаргу посилається на безпідставність засудження ОСОБА_12 за ст. 368 ч.4 КК України по епізоду отримання неправомірної вигоди від ОСОБА_16 , оскільки висновок суду ґрунтується на двох протоколах за результатами проведення негласного розшукового заходу за оперативно-розшуковою справою від 20 серпня 2013 року, які є, відповідно до статті 103 КПК України, формою фіксації ходу і результатів проведення процесуальної дії, та є недопустимими та неналежними доказами.

Прокурор подав апеляційну скаргу та зміни і доповнення до неї на вирок суду як в частині засудження так і в частині виправдання.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, відносно ОСОБА_12 , в частині засудження, прокурор вказав на невідповідність призначеного покарання тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості.

Вважає, що судом безпідставно застосовано до ОСОБА_19 ст. 69 КК України при призначенні покарання за ст. 368 ч.4 КК України, судом не в повній мірі враховано ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення та безпідставно враховано як обставину, що пом`якшує покарання «вперше притягується до кримінальної відповідальності».

Щодо виправдання за ч.2 ст.361-2 КК України, то вирок в цій частині підлягає скасуванню, оскільки вина ОСОБА_19 повністю підтверджується допитами свідків, протоколом огляду диску «WD» sWX 91 ACOL 9691, матеріалами проведених оперативно-розшукових заходів.

Щодо виправдання ОСОБА_19 за ст. 368 ч.4 КК України, за епізодом отримання неправомірної вигоди від ОСОБА_24 , ОСОБА_23 за ст. 368 ч.4 КК України, ОСОБА_33 за ч.3 ст.15, ч.4 ст. 368 КК України, ОСОБА_13 за ч.4 ст. 368, ч.3 ст. 15, ч.4 ст. 368, ч.1 ст. 366 КК України, то виправдувальний вирок також вважає незаконним і таким, що підлягає скасуванню, оскільки суд мав би взяти до уваги те, що :

- ОСОБА_23 повідомив ОСОБА_26 про отримання ставка в оренду за умови останнім сплати неправомірної вигоди,

- саме ОСОБА_23 22 червня 2012 року на сесії Куянівської сільської ради ініціював розгляд питання щодо клопотання перед Білопільською РДА про внесення в перелік для надання в оренду через проведення аукціону земельну ділянку під водним об`єктом у с. Куянівка площею 14,3 га;

- ОСОБА_25 , перебуваючи у злочинній змові з ОСОБА_23 , ОСОБА_19 і ОСОБА_30 , маючи на меті незаконне збагачення, організував включення до розпорядження голови Білопільської РДА земельну ділянку для надання в оренду шляхом проведення земельних торгів у формі аукціону на території Куянівської сільських рад, площею 14,3 га у с. Куянівка по вул. Валіївській. Зазначені обставини підтвердили свідки ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , наявність самого розпорядження голови Білопільської РДА №572, також ОСОБА_25 власноруч підписав від імені голови РДА договір, укладений між Білопільською РДА та Білопільським районним відділом Сумської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» та кошторис договірної ціни по виготовленню проекту землеустрою щодо відведення вказаної земельної ділянки;

- суд не взяв до уваги дані, зафіксовані в протоколах про результати зняття інформації транспортних телекомунікаційних мереж, які досліджувалися судом першої інстанції;

- суд безпідставно поставив під сумнів допустимість доказу аудіо-відео контролю ОСОБА_33 з підстав відсутності рішення слідчого судді про надання дозволу на проведення такого заходу, оскільки таке твердження суду є надуманим з підстав, що суддя першої інстанції не має допуску до державної таємниці, тому позбавлена можливості перевірити відсутність чи наявність ухвали слідчого судді апеляційного суду;

- суд не прийняв до уваги протокол про результати аудіо-відео контролю ОСОБА_23 , на якому відображено отримання ним від ОСОБА_24 неправомірної вигоди у розмірі 29 000 грн. та вилучення у подальшому в нього поміченої купюри номіналом 200 грн.:

- суд необґрунтовано поставив під сумнів законність складення протоколу огляду предметів від 30.07.2015 р., а саме час його складення.

У доповненні до апеляції як на підставу скасування вироку прокурор посилається на відмову суду прийняти від сторони обвинувачення три протоколи про результати зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж та про відмову витребувати документацію з СТБ «Сумиагропромбіржа».

Просить вирок суду скасувати у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, кримінальне провадження направити на новий розгляд в суд першої інстанції.

Від адвоката ОСОБА_9 , в інтересах ОСОБА_14 , надійшло заперечення на апеляційну скаргу прокурора, в якому ставиться питання про залишення вироку відносно ОСОБА_14 без зміни, апеляції прокурора без задоволення.

Заслухавши доповідь судді, адвоката ОСОБА_11 та обвинуваченого ОСОБА_12 , які підтримали апеляційну скаргу, подану адвокатом, апеляцію прокурора вважали такою, що задоволенню не підлягає, прокурора ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу зі змінами та доповненнями, апеляцію адвоката вважав такою, що задоволенню не підлягає, ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 та їх захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , які вважали вирок суду в частині виправдування законним і обґрунтованим, апеляцію прокурора такою, що задоволенню не підлягає, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційних скаргах, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення поданих апеляційних скарг.

Дослідивши всебічно всі обставини кримінального провадження та оцінивши надані докази з точки зору їх належності, допустимості та достовірності, суд першої інстанції у відповідності з вимогами норм кримінального процесуального закону, практикою Європейського суду з прав людини, Конституцією України дійшов висновку та об`єктивно обґрунтовано мотивував у вироку підстави засудження ОСОБА_12 за ст. 368 ч.4 КК України та неможливість засудження ОСОБА_19 , ОСОБА_23 , ОСОБА_25 , ОСОБА_33 за пред`явленим обвинуваченням за ст. 368 ч.4, ст. 361-2 ч.2, ст. 15 ч.3, ст. 368 ч.4, ст. 366 ч.1 КК України, оскільки частина доказів сторони обвинувачення здобута з істотним порушенням норм кримінального процесуального закону, інші докази як самі по собі, так і в сукупності прямо чи не прямо не підтверджують вини зазначених осіб за пред`явленим обвинуваченням і такі висновки суду першої інстанції колегія суддів вважає правильними.

Що стосується апеляційної скарги адвоката ОСОБА_11 про безпідставне засудження ОСОБА_12 за ст.368 ч.4 КК України, по епізоду отримання неправомірної вигоди від ОСОБА_16 , то апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Висновок суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_12 злочину, передбаченого ст. 368 ч.4 КК України (в редакції Закону України від 18.04.2013 року №221-У11) одержання службовою особою неправомірної вигоди за вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади та службового становища, вчинене особою, яка займає відповідальне становище, незважаючи на невизнання вини обвинуваченим ОСОБА_12 та відмови потерпілого ОСОБА_16 від надання суду показань відповідно до вимог п.6 ч.1 ст. 56 КПК України, повністю підтверджується наявними у матеріалах кримінального провадження доказами, яким суд першої інстанції дав належну оцінку.

Зокрема, суд послався на покази свідка ОСОБА_22 , водія відділу Держземагенства у Білопільському районі, який пояснив, що 30 липня 2013 року проектант ОСОБА_21 , через нього передав його керівнику ОСОБА_19 на підпис документи, а після повернення з підписом, передав ОСОБА_12 5000 грн., зі слів ОСОБА_21 , боргу. Взяти від ОСОБА_21 документи на підпис йому наказав ОСОБА_19 .

Також суд у вироку послався на протокол про прийняття 29.07.2013 року прокурором відділу Сумської обласної прокуратури усної заяви від ОСОБА_16 про те, що за погодження проектної документації начальник відділу Держземагенства у Білопільському районі ОСОБА_12 вимагає у нього неправомірну вигоду у розмірі 5000 грн. та фіксацію ходу і результати негласних слідчих дій.

Згідно протоколу огляду місця події від 30.07.2013 року вбачається, що у водія Держземагенства у Білопільському районі ОСОБА_22 були вилучені помічені грошові кошти в сумі 5000 грн., передані ОСОБА_21 для начальника відділу ОСОБА_12 .. Також суд послався на інші докази, які стверджують його винуватість, зокрема, проект землеустрою щодо земельних ділянок ТОВ «Білопілля Агросвіт» Білопільського району Сумської області та висновок по зазначеному проекту, підписані ОСОБА_19 , що входило до його компетенції як начальника відділу Держземагенства у Білопільському районі.

Суд також послався як на докази на телефонні розмови між ОСОБА_12 та ОСОБА_16 про погодження проекту за неправомірну вигоду у розмірі 5000 грн., між ОСОБА_12 та водієм ОСОБА_22 у завуальованих фразах «Он там тебе документи передаст, понял?», «То, что мы говорили не отдавал «.

Таким чином, колегія суддів вважає, що винуватість ОСОБА_12 у цій частині обвинувачення повністю знайшла своє підтвердження і кваліфікація його злочинних дій за ч.4 ст. 368 КК України є правильною.

Що стосується призначеної міри покарання, то покарання повністю відповідає вимогам ст. 65 КК України.

Суд першої інстанції призначив покарання з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, який за місцем роботи та проживання характеризується позитивно, обставин, що пом`якшують покарання перебування на утриманні неповнолітньої дитини, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався і, при відсутності обставин, що обтяжують покарання, прийняв рішення про застосування до обвинуваченого при призначенні покарання положень ст. 69 КК України, призначивши основне покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч.4 ст. 368 КК України.

У даному випадку має місце зворотна дія закону про кримінальну відповідальність в часі закон про кримінальну відповідальність, що посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі - ч.2 ст. 5 КК України.

Таким чином, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційних скарг прокурора і адвоката про скасування вироку відносно ОСОБА_12 в частині засудження за ч.4 ст. 368 КК України, у т.ч. і за м`якістю призначеного покарання.

Що стосується вироку в частині виправдання ОСОБА_19 за ст. 361-2 ч.2 КК, ст. 368 ч.4 КК (за епізодом отримання неправомірної вигоди від ОСОБА_24 ), ОСОБА_14 за ст. 368 ч.4 КК, ОСОБА_15 за ст.15 ч.3, ч.4 ст. 368 КК, ОСОБА_13 за ст. 368 ч.4, ч.3 ст. 15, ч.4 ст. 368 КК, ст. 366 ч.1 КК України, то колегія суддів вважає, що суд першої інстанції детально навів підстави для їх виправдання та зазначив мотиви, з яких суд відкинув докази обвинувачення.

Так, судом були допитані ОСОБА_19 , ОСОБА_23 , ОСОБА_25 , ОСОБА_32 , які не заперечували своєї участі у підготовці документів відносно передачі в оренду ставу у с. Куянівка, Білопільського району Сумської області, кожний відповідно до займаної посади, проте категорично заперечили факт отримання чи намагання отримати від ОСОБА_24 неправомірну вигоду.

Судом був допитаний ОСОБА_17 , який пояснив, що мав намір взяти в оренду став у с. Куянівка Білопільського району, з цим питанням влітку 2012 року звернувся до сільського голови ОСОБА_23 , який пообіцяв допомогти оформити ставок за 18 000 грн. неправомірної вигоди для себе та заступника голови Білопільської райдержадміністрації ОСОБА_25 . Після цього ОСОБА_23 і ОСОБА_25 , вступивши у злочинну змову з начальником Білопільського Держкомзему ОСОБА_19 запропонували іще передати для останнього 11 000 грн. за виготовлення технічної документації на ставок. Потім ОСОБА_25 організував йому зустріч із ОСОБА_30 , начальником біржі , яка проводить аукціони і ОСОБА_32 у своєму кабінеті повідомив, що для того, щоб він виграв аукціон на ставок, йому треба передати 10 000 доларів США.

Оскільки питання по ставку тривалий час не вирішувалось, він вирішив викрити хабарників і звернувся до правоохоронних органів. 30 липня 2013 року він вручив ОСОБА_23 , біля його будинку у с. Куянівка, 29 000 грн. неправомірної вигоди, 18 тис. грн. для ОСОБА_23 , 11 тис. грн. для ОСОБА_19 , проте ОСОБА_23 із поміченими грошима втік.

Судом були допитані свідки ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_45 , ОСОБА_46 , ОСОБА_47 , ОСОБА_48 , ОСОБА_49 , ОСОБА_50 , ОСОБА_51 , ОСОБА_52 , ОСОБА_53 , ОСОБА_54 , ОСОБА_55 , ОСОБА_56 , ОСОБА_57 , ОСОБА_58 , ОСОБА_59 , покази яких лише трактували події їхнього життя на певних етапах, пов`язані зі спілкуванням як з обвинуваченими так і з потерпілим ОСОБА_17 ..

Жоден із свідків суду першої інстанції не підтвердив, що ОСОБА_19 , ОСОБА_25 , ОСОБА_23 , ОСОБА_32 вчинили дії, направлені на отримання неправомірної вигоди від ОСОБА_24 .

Свідки ОСОБА_48 , ОСОБА_46 , ОСОБА_49 , ОСОБА_50 , ОСОБА_51 , ОСОБА_60 , ОСОБА_53 , ОСОБА_54 , ОСОБА_55 , які є свідками обвинувачення і депутатами Куянівської сільської ради, спростували той факт, що ОСОБА_23 ініціював питання на сесії сільської ради про клопотання перед Білопільською РДА щодо внесення земельної ділянки під водним об`єктом до переліку об`єктів для надання в оренду шляхом проведення аукціону. Свідки ОСОБА_61 , ОСОБА_62 , ОСОБА_63 суду підтвердили, що на засіданні комісії по земельним питаннях саме вони прийняли рішення щодо передачі ставка в оренду. Однією із підстав прийняття такого рішення було те, що дамба ставу, який розташований в населеному пункті, потребує ремонту, і орендар міг би її відремонтувати.

Із протоколу засідання постійної комісії з питань агропромислового комплексу від 22 червня 2012 року вбачається, що спеціаліст Куянівської сільської ради ОСОБА_64 надала інформацію про те, що на території сільської ради знаходиться 9 ставків, 2 з них передані в оренду, решта ні. Сільська рада втрачає надходження до сільського бюджету, запропонувала клопотати перед Білопільською РДА про внесення в перелік земельних ділянок під водним об`єктом ставок у с. Куянівка площею 14,3 га для надання в оренду шляхом проведення земельних торгів у формі аукціону.

Доводи апеляційної скарги прокурора про те, що засідання сесії було організовано спеціально ОСОБА_14 для отримання від ОСОБА_24 неправомірної вигоди за передачу в оренду ставка є безпідставними. Про це не може бути беззаперечним доказом і лист Куянівської сільської ради від 27.06.2012 р. № 344 за підписом сільського голови ОСОБА_23 про те, що Куянівська сільська рада просить Білопільську РДА внести в перелік для надання в оренду земельну ділянку під водним об`єктом у с. Куянівка площею 14,3 га.. Цей лист відображає рішення, прийняте колегіальним органом.

Допитані судом першої інстанції свідки обвинувачення ОСОБА_65 , ОСОБА_66 , ОСОБА_67 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 не підтвердили той факт, що саме ОСОБА_13 організував включення до розпорядження голови Білопільської РДА № 572 від 25.07.2012 р. земельної ділянки під ставком, розташованого у с. Куянівка Білопільського району. Також вони не підтвердили, що ОСОБА_25 будь-яким чином намагався вплинути на це питання.

Також сторона обвинувачення не довела, що засідання комісії під головуванням ОСОБА_25 11 липня 2012 р. було непланове і скликалося спеціально з метою вирішення питання саме по ставку у АДРЕСА_3 .

Посилаючись на акт від 11.07.2012 р., пояснювальну записку до проекту розпорядження , довідку про погодження проекту розпорядження голові Білопільської РДА і саме розпорядження суд установив, що на засіданні комісії 11 липня 2012 р. розглядалося питання не тільки по ставку у АДРЕСА_3 , а й по ставку в іншому населеному пункті району АДРЕСА_5 .

Допитані судом першої інстанції свідки обвинувачення ОСОБА_45 , ОСОБА_44 , ОСОБА_58 , ОСОБА_56 , ОСОБА_59 , які приймали участь у виготовленні, перевірці та затвердженні проекту землеустрою, спростували той факт, що ОСОБА_19 чи інша особа виявляли зацікавленість у виготовленні даного документа , намагалися впливати на його виготовлення чи затягували процес виготовлення.

Згідно договору №59.01.16.2572 від 29.10.2012 р. укладеного між Білопільською РДА та Білопільським районним відділом «Центр державного земельного кадастру» та кошторису до нього, проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки Білопільській РДА для рибогосподарських потреб слідує, що роботи по виготовленню проекту землеустрою велися із жовтня, з моменту укладення договору, по грудень 2012 року, тобто докази того, що процес виготовлення затягувався, у зв`язку з вимаганням неправомірної вигоди у ОСОБА_24 , відсутні.

Факт передачі 30 липня 2013 р. грошей ОСОБА_17 ОСОБА_14 , розмови між ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_17 , щодо передачі неправомірної вигоди, сторона обвинувачення підтверджувала оригіналами записів за результатами аудіо та відео контролю за вчиненням злочину.

Проте суд у вироку зазначив, що оригінали носіїв інформації обвинувачення суду не надало, клопотання про їх перегляд до суду не надходило.

При цьому суд послалася на показання експерта ОСОБА_34 яка зазначила , що криміналістична експертиза відео, звукозапису стосовно наявності ознак монтажу проводилась відносно лазерних компакт дисків, які були надані на експертизу і ці диски дійсно не є оригіналами носіїв інформації.

Суд також послався на показання свідка ОСОБА_68 , який є співробітником УСБУ в Сумській області щодо того, що оптичні диски за результатами проведення негласного розшукового заходу за оперативно-розшуковою справою № 1420 не є оригіналами носіїв інформації, на які велись записи зустрічей та телефонних розмов обвинувачених з потерпілими.

Таким чином суд зробив висновок, що твердження обвинувачених про те, що у протоколах щодо фіксації розмов та зустрічей їх з ОСОБА_28 викладені не всі розмови, які відбувалися є обгрунтованими. Відсутній зміст розмов про законний порядок отримання ставка в оренду і зміни у порядку передачі ставків, через обласні держадміністрації. Вважають, що слідчий і прокурор у протоколах надали суду вибіркову інформацію, яка їх обвинувачує, і ці твердження стороною обвинувачення не спростовані, і суд був позбавлений можливості їх перевірити.

Також суд установив, що аудіо та відео контроль за обвинуваченим ОСОБА_15 проводився без дозволу суду, що є порушенням принципу верховенства права.

Доказ обвинувачення того, що у ОСОБА_23 15 жовтня 2013 року старшим оперуповноваженим в ОВС ВБКОЗ УСБУ в Сумській області ОСОБА_69 була вилучена грошова купюра номіналом 200 грн., яка була помічена та передавалася ОСОБА_28 з іншими грошима 30 липня 2013 року, був визнаний судом недопустимим, з підстав того, що оперуповноважений оперативного підрозділу, проводячи таку процесуальну дію в рамках кримінального провадження, діяв при відсутності письмового доручення слідчого чи прокурора.

Що стосується обвинувачення ОСОБА_13 за 366 ч. 1 КК України, то суд першої інстанції прийшов до висновку про відсутність події злочину.

Суд, виправдовуючи ОСОБА_13 за ст. 366 ч.1 КК України послався на те, що сторона обвинувачення не надала докази на підтвердження того, що ОСОБА_25 на протязі з 15 липня 2011 року по 27 червня 2013 року, як про це зазначено в обвинувальному акті, працював першим заступником голови Білопільської райдержадміністрації, а з 27 червня 2013 року - головою Білопільської РДА та був державним службовцем з дев`ятим рангом в межах четвертої категорії посад.

Оскільки в обвинувальному акті зазначено, що службове підроблення скоєне ОСОБА_25 полягає в тому, що у договорі №59.01.16.2572 від 29 жовтня 2012 р. та кошторисі від 29 жовтня 2012 р. ОСОБА_13 виконав свої особисті підписи від імені голови райдержадміністрації ОСОБА_27 , то суд виправдовуючи ОСОБА_25 встановив, що зазначені документи складав не ОСОБА_25 , підписи в документах ОСОБА_25 поставив свої, підписи голови Білопільської РДА ОСОБА_27 не підробляв. Печатку в документах ставив керівник апарату ОСОБА_65 на виконання до Білопільського Держземкадастру вони направлялися через канцелярію Білопільської РДА.

Суд послався на те, що стороною обвинувачення не надано доказів, що в момент підписання ОСОБА_25 зазначених документів, голова райдержадміністрації ОСОБА_70 перебував на роботі, і перевірити цей факт при судовому розгляді сторона обвинувачення відмовилася.

Відповідно до розпорядження голови Білопільської райдержадміністрації №511 від 03 липня 2012 року були внесені зміни до розпорядження голови Білопільської райдержадміністрації № 998 від 07 грудня 2011 року щодо розподілу обов`язків між головою, першим заступником, заступником голови та керівником апарату Білопільської РДА. Згідно п.2 розподілу обов`язків у разі відсутності голови Білопільської РДА перший заступник виконує його обов`язки, відповідно до п.7.5 перший заступник має право укладати в межах і визначеному порядку договори з питань його компетенції.

Суд, виправдовуючи ОСОБА_12 за ч.2 ст. 361-2 КК Україн по епізоду збуту ОСОБА_16 інформації з обмеженим доступом, прийшов до висновку про відсутність в діях ОСОБА_19 складу злочину, передбаченого ч.2 ст. 361-2 КК України.

В обвинувальному акті зазначено, що ОСОБА_19 двічі незаконно збув ОСОБА_21 інформацію про персональні дані власників земельних ділянок, розташованих на території Рижівської та Іскрисківщинської сільських рад Білопільського району, яка зберігається в електронно-обчислювальних машинах, створена та захищена відповідно до чинного законодавства. Інформація в обмінних файлах була двічі, 25 травня та в середині липня 2013 року, поміщена на 2 жорстких диска.

Суд послався на те, що, у зв`язку з відсутністю 2 жорстких дисків, які не надані стороною обвинувачення, він позбавлений можливості перевірити чи дійсно база даних з обмінними файлами містить в собі інформацію з обмеженим доступом, а саме, персональні дані власників земельних ділянок.

Із-за відсутності дисків суд позбавлений можливості перевірити чи дійсно роздруківка файлів із певною інформацію, на яку посилається сторона обвинувачення, та яку сторона захисту просила визнати недопустимим доказом, здійснена саме з переданого диску.

Також суд зазначив, що стороною обвинувачення не встановлено хто є володільцем, розпорядником персональних даних, які маються в обмінних файлах формату in-4 та ХМІ.

Суд послався на покази свідка ОСОБА_71 , заступника директора Сумської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру», який пояснив, що обмінні файли формату IN-4 не відносяться до переліку конфіденційної інформації. Власник персональних даних пише заяву, що надає згоду на використання та обробку своїх персональних даних. При створенні обмінних файлів туди вноситься інформація про власників земельних ділянок із зазначенням їх прізвищ, імен, по батькові, адреси проживання, даних паспорту, ідентифікаційного коду, які вже попередньо дали згоду на обробку їхніх персональних даних.

Колегія суддів не погоджується з доводами апеляційної скарги адвоката ОСОБА_11 про те, що засудження ОСОБА_19 про отримання неправомірної вигоди від ОСОБА_21 в сумі 5000 грн. за погодження проекту землеустрою ґрунтується на підставі двох протоколів за результатами проведення негласного розшукового заходу за оперативно-розшуковою справою від 20 серпня 2013 року, оскільки зі змісту вироку вбачається, що суд обґрунтовуючи обвинувачення послався на ряд доказів, які визнав належними та допустимими, зокрема і показання свідка ОСОБА_22 , водія Держземагенства, який виконуючи доручення начальника відділу ОСОБА_12 , не будучи обізнаним із злочинними намірами та діями останнього, виконував дії, пов`язані із передачею документації та неправомірної вигоди у розмірі 5000 грн. від ОСОБА_21 , із якими і був затриманий працівниками правоохоронних органів; також суд послався на письмові докази, які підтверджують обвинувачення: протокол про прийняття 29 липня 2013 року прокурором відділу Сумської обласної прокуратури усної заяви від ОСОБА_16 про те, що за погодження проектної документації начальник відділу Держземагенства у Білопільському районі ОСОБА_12 вимагає у нього неправомірну вигоду в сумі 5000 грн.; протоколи від 30.07.2013 року про огляд у присутності понятих грошових коштів у сумі 5000 грн., які були помічені спеціальною речовиною, та про вручення цих коштів ОСОБА_21 , для подальшої передачі у якості неправомірної вигоди ОСОБА_12 через його водія ОСОБА_22 , які в послідуючому і були вилучені в останнього та іншими доказами, які ретельно проаналізовані судом і наведені у вироку.

Колегія суддів не вбачає підстав і для задоволення апеляційної скарги прокурора, зі змісту якої вбачається, що прокурор не погоджується з вироком в частині виправдання ОСОБА_12 , в т.ч. і за епізодом отримання неправомірної вигоди від ОСОБА_17 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , та ОСОБА_15 ..

Виправдовуючи ОСОБА_12 за дії, пов`язані з несанкціонованим збутом інформації з обмеженим доступом, суд у вироку послався на відсутність доказів та можливості перевірити чи дійсно база даних з обмінними файлами формату in -4, яка, за обвинуваченням збувалася ОСОБА_19 містить в собі інформацію з обмеженим доступом. При цьому суд посилається на відсутність жорстких дисків. Із технічного засобу фіксації судового процесу від 10.04.2015 вбачається, що судом був досліджений як доказ протокол огляду предмета та роздруківка файлів, якими сторона обвинувачення доводила винуватість ОСОБА_19 у збуті інформації з обмеженим доступом, і суд визнав що роздруківка файлів на 108 аркушах є неналежним доказом, а протокол - недопустимим, детально зазначивши підстави прийняття такого рішення у вироку.

Доводи апеляційної скарги прокурора про наявність доказів щодо злочинних дій ОСОБА_23 , ОСОБА_25 , ОСОБА_72 є необґрунтованими.

Суд у вироку детально, проаналізувавши пред`явлене обвинувачення зазначеним особам, ретельно дослідивши кожний доказ навів у вироку підстави чому одні докази він визнає неналежними, а інші недопустимими.

Так, що стосується виправдання ОСОБА_23 , то суд у вироку зазначив, що дійсно на сесії Куянівської сільської ради 22 червня 2012 року розглядалося питання про передачу ставка, який знаходився в межах території села Куянівка в оренду. Проте, докази, що саме це питання ініціював сільський голова ОСОБА_14 в інтересах ОСОБА_17 маючи на меті незаконно збагатитися, сторона обвинувачення не надала. Навпаки, свідки обвинувачення, депутати Куянівської сільської ради пояснили, що передача ставка в оренду була викликана необхідністю села. Дамба ставу, земельна ділянка під водою якого складала 14,3 га потребувала ремонту, а тому була надія, що саме орендар її відремонтує. Також сторона обвинувачення не довела, що ОСОБА_17 дійсно передав, а ОСОБА_14 отримав помічені грошові кошти в сумі 29 000 грн., тобто, відсутній предмет, який є обов`язковою ознакою злочину, передбаченого ст. 368 КК України хабар, який являє собою незаконну винагороду.

Щодо вилучення 15 жовтня 2013 року у ОСОБА_23 грошової купюри номіналом 200 грн., яка була помічена та передавалась йому ОСОБА_28 30 липня 2013 року, за версією обвинувачення, то цей доказ судом був визнаний недопустимим з підстав детально зазначених судом у вироку.

Відносно пред`явленого обвинувачення ОСОБА_13 , то суд у вироку детально зазначив із яких підстав в основу обвинувального вироку не можливо покласти ті докази на яких ґрунтується обвинувачення. Посилання прокурора на свідків обвинувачення, які начебто підтвердили винуватість ОСОБА_25 спростовуються показами цих свідків в судовому засіданні. Так, свідки ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 не підтвердили суду, що саме ОСОБА_13 організував включення до розпорядження голови Білопільської РДА № 572 від 25.07.2012 р. земельної ділянки під ставом у с. Куянівка та будь-яким чином намагався вплинути на це питання. На засіданні комісії 11 липня 2012 року розглядалося питання не тільки по ставу в с. Куянівка, а й по ставку в с. Іскрисківщина Білопільського району. Докази того, що засідання комісії було непланове відсутні.

Щодо службового підроблення, то суд першої інстанції ретельно дослідивши докази, обґрунтовано зазначив, що сторона обвинувачення не надала доказу стосовно того, що ОСОБА_25 при наявності на робочому місці голови Білопільської райдержадміністрації ОСОБА_27 виконав за нього підпис на документах, які стосувалися виготовлення документації по ставу в с. Куянівка. При цьому суд послався на розпорядження голови Білопільської райдержадміністрації №511 від 03 липня 2012 року, яке надавало певні права при розподілі обов`язків заступникам голови у разі тимчасової відсутності голови Білопільської районної державної адміністрації.

Допитані судом свідки обвинувачення ОСОБА_73 , ОСОБА_74 , ОСОБА_75 , ОСОБА_76 , ОСОБА_35 , які приймали участь у виготовленні, перевірці та затвердженні проекту землеустрою спростували той факт, що ОСОБА_19 або будь-хто інший виявляв зацікавленість у виготовленні документа щодо ставу в с. Куянівка, намагався впливати на його виготовлення або затягування процесу виготовлення.

Сторона обвинувачення посилалася як на докази на протоколи за результатами проведення негласного розшукового заходу за оперативно-розшуковою справою відносно отримання неправомірної вигоди від ОСОБА_24 і суд у вироку детально зазначив чому ці протоколи він не може покласти в основу обвинувачення, оскільки ОСОБА_23 , ОСОБА_25 . ОСОБА_32 , ОСОБА_19 категорично стверджували на те, що у розмовах з ОСОБА_28 мала місце інформація про законний порядок отримання ставка в оренду, в тому числі і зміни у порядку передачі водних об`єктів. Наполягали, що у протоколах міститься вибіркова інформація з обвинувальним нахилом. Суд у вироку, ретельно проаналізувавши покази експерта ОСОБА_34 , свідків ОСОБА_77 , ОСОБА_68 зазначив з яких підстав він не може визнати допустимими доказами диски, інформація з яких надана суду і відповідність дійсності якої заперечується особами, яких сторона обвинувачення вважає винними у скоєнні злочину.

Зокрема, свідок ОСОБА_77 пояснив, що при відтворенні первинного оригінального запису на оптичні диски створюються папки, в яких розміщені файли, і ці папки не можуть бути створені за різними датами.

Під час перегляду судом наданих оптичних дисків було встановлено, що на оптичному диску DVD RW «VIDEX», реєстр. №4/215 (сер.№311601ОА1116804М40602) маються чотири папки, які створені в різний час : 25.01.2013, 19.04.2013, 22.05.2013, 27.05.2013 ( т.7, а.п.59).

Що стосується визнання вини ОСОБА_19 за ст. 368 ч.4 КК України, по епізоду отримання неправомірної вигоди від ОСОБА_21 , то суд у вироку звернув увагу на те, що протоколи за результатами проведення негласного розшукового заходу за оперативно - розшуковою справою № 1420 від 20 серпня 2013 року не є єдиним доказом винуватості ОСОБА_12 в отриманні неправомірної вигоди від ОСОБА_16 .. Ці протоколи відіграють обмежену роль у комплексній сукупності всіх доказів, досліджених та оцінених судом.

Колегія суддів не погоджується з доводами апеляцій в тому, що один і той же доказ оцінений судом з різних позицій виправдання та обвинувачення.

Доводи апеляційної скарги прокурора про необхідність скасування вироку відносно 4 осіб з підстав відмови судом у прийнятті від сторони обвинувачення протоколу про результати зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 08.10.2013 та два протоколи від 15.10.2013 р. з додатками і у зв`язку з відмовою суду витребувати документацію з СТБ «Сумиагропромбіржа» не можуть бути підставою для скасування вироку, як того вимагає положення ст.ст. 409, 415 КПК України. Посилання апеляції на три протоколи та відмову суду витребувати інформацію не доводть про їх придатність для використання у даному кримінальному провадженні як доказів за формою та змістом.

Таким чином, кримінальне провадження суд першої інстанції розглянув з достатньою повнотою, істотних порушень вимог кримінального та кримінального процесуального закону під час розгляду кримінального провадження, які б могли бути підставою для скасування судового рішення у справі, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418,419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
Вирок Білопілськього районного суду Сумської області від 11 грудня 2015 року відносно ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 залишити без зміни, апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_11 , що діє в інтересах ОСОБА_12 - без задоволення.

На ухвалу апеляційного суду може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5