Справа № 360/935/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/951/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 28 04.08.2016

УХВАЛА
Іменем України
04 серпня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Київської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участю:
прокурора ОСОБА_6
підозрюваного ОСОБА_7
захисника - ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора Київської області на ухвалу Бородянського районного суду Київської області від 08 червня 2016 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000311 щодо
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бобринець Кіровоградської області, громадянина України, проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, повернуто прокурору,-
В С Т А Н О В И Л А:
Згідно обвинувального акту, ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченому ч. 1 ст. 263 КК України за наступних обставин: перебуваючи на посаді командира роти полку патрульної служби поліції особливого призначення "Київ" ГУ НП у м. Києві, маючи звання старшого лейтенанта поліції, будучи працівником правоохоронного органу, діючи умисно, всупереч передбаченому законом порядку, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, 25 листопада 2015 року, прибувши до с. Клавдієво-Тарасове Бородянського району Київської області з зони проведення АТО, а саме: с. Кримське, Новоайдарського району, Луганської області, почав незаконно зберігати без передбаченого законом дозволу бойові припаси, вогнепальну зброю та вибухові речовини за місцем свого проживання у домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 , та у сарайному приміщенні за адресою: АДРЕСА_2 , до їх виявлення та вилучення 26 листопада 2015 року працівниками Служби Безпеки України та прокуратури Шевченківського району міста Києва.
Суд повернув обвинувальний акт прокурору, через невідповідність його вимогам п.5 ч.2 ст. 291 КПК України, оскільки обвинувальний акт не містить у собі належним чином сформульованого, конкретного і однозначно зрозумілого за змістом обвинувачення, висунутого проти ОСОБА_9 .
Не погоджуючись із таким рішенням, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Бородянського районного суду Київської області від 08 червня 2016 року, та призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції.
На думку прокурора, ухвала суду є незаконною та такою, що підлягає скасуванню у зв`язку із невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.
Так, прокурор зазначає, що під час формулювання обвинувачення зазначено про час, місце та предмети, вилучені при огляді місця події, а саме за місцем проживання обвинуваченого. На думку прокурора, вказівка суду про неконкретність обвинувачення, яке має характер припущень, не відповідає дійсності, оскільки для зазначення того, які саме предмети вилучені у ОСОБА_9 під час огляду місця події, проведено відповідну балістичну та вибухо - технічну експертизи, оскільки лише експерти з відповідним рівнем знань у даній області можуть відповісти на вказані питання. Дані висновки не можуть бути зроблені прокурором в момент виявлення предметів, тому, з метою конкретизації обвинувачення в частині вказівки на вид вилучених предметів в обвинувальному акті зазначені висновки експертів про вид, калібр та інші індивідуальні ознаки вогнепальної зброї, вибухових речовин та вибухових пристроїв, вилучених у ОСОБА_9 .
Крім того, прокурор вказує на те, що в обвинувальному акті під час викладу фактичних обставин справи слідчим не викладено дослівний зміст процесуальних документів у кримінальному провадженні, як це зазначає суд, а викладено перелік вилученої у ОСОБА_9 зброї, вибухових речовин та пристроїв відповідно до протоколів огляду місця події та обшуку. А також зазначено номер та дату складання висновків експертів та їх висновки щодо належності вилучених у обвинуваченого предметів вогнепальної зброї, вибухових речовин та вибухових пристроїв. На думку прокурора, характер вказаних документів не допускає будь - яких інтерпретації, та зазначення даних документів в обвинувальному акті жодним чином не змушує суд надавати їм оцінку.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора на підтримку вимог та доводів апеляційної скарги, думку підозрюваного та його захисника, які заперечували проти її задоволення, та просили ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, як законну, обґрунтовану та вмотивовану, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора не підлягає до задоволення виходячи із наступного.

Відповідно до положень п.3 ч.3 ст. 314 КПК України, повернення прокурору обвинувального акту у випадку невідповідності його вимогам КПК України - є одним із рішень, які приймаються судом за результатами підготовчого засідання. Вимоги, які пред`являються до обвинувального акту, викладені у ст. 291 КПК України.

Мотивуючи своє рішення про необхідність повернення обвинувального акту, суд послався на те, що акт не відповідає вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України., з чим погоджується і колегія суддів.

Так, відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченому ч. 1 ст. 263 КК України. Диспозицією вказаної статті передбачена відповідальність за зберігання, передачу чи збут вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської), бойових припасів, вибухових речовин або вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

Вивчення матеріалів справи, а саме, обвинувального акту в частині формулювання обвинувачення, не дають конкретного та однозначного розуміння обвинувачення, яке пред`являється ОСОБА_9 , оскільки, відповідно до обвинувального акту, при огляді місця події виявлені предмети, схожі на дві банки кольору хакі, гранати Ф-1, міну іржавого кольору, предмет сферичної форми, штик ржавого кольору, металеві предмети сферичної форми, ящик дерев`яний з речовиною білого кольору невідомого походження та інші предмети. Інформація, викладена таким чином, подібна припущенням, які не можуть мати місце при формулюванні обвинувачення та не узгоджуються з диспозицією ч. 1 ст. 263 КК України.

Крім того, на думку колегії суддів, суд першої інстанції обґрунтовано зазначив про недоцільність в частині формулюванні обвинувачення перелічування процесуальних документи, таких як протокол обшуку, висновки експертів, протокол огляду місця події та інших.

Колегія суддів погоджується з доводами прокурора про необхідність зазначення в обвинувальному акті результатів балістичної та вибухо - технічної експертизи, оскільки лише експерти можуть давати висновки з питань, в яких прокуратура не має кваліфікаційного рівня знань, проте, варто зауважити, що вказана інформація повинна міститись не в частині формулювання обвинувачення, що робить його не зрозумілим та не конкретним, а в частині викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, на підставі чого прокурор і формулює вже конкретне обвинувачення з урахуванням висновків вказаних експертиз, а не з посиланням на них.

Доводи прокурора про те, що суд першої інстанції незаконно виніс ухвалу про повернення прокурору обвинувального акта спростовуються матеріалами провадження, оскільки в підготовчому провадженні необхідні висновки зробити можливо лише на підставі обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування тому, невідповідність обвинувального акту вимогам КПК України є неприпустимою, а у даному обвинувальному акті виявлено вищезазначені недоліки.
Враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу, що при обвинуваченні особи у вчиненні злочину, у сторони обвинувачення виникає обов`язок вдаватися до активних дій задля надання цій особі докладної інформації про її обвинувачення та пересвідчитися в тому, що вона його розуміє. Згідно зі Статтею 6 Європейської Конвенції, кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього. Європейський суд з прав людини пояснюючи мету вказаного положення, наголошує на тому, що повне розуміння підозрюваним обсягу обвинувачень проти нього сприяє підготовки адекватного захисту, і в світлі більш загального права, гарантує справедливий судовий розгляд.

Таким чином, на думку колегія суддів, суд першої інстанції вірно та обґрунтовано встановив допущені органом досудового слідства порушення кримінального процесуального закону, а саме, порушення вимог ст. 291 КПК України, за наявності яких ухвалив правильне рішення про повернення обвинувального акту прокурору відповідно до вимог ст.314 КПК України.
За таких обставин, ухвала суду є законною та обґрунтованою і скасуванню не підлягає. Інших порушень закону, які б тягли за собою зміну чи скасування рішення суду першої інстанції, колегія суддів не вбачає.
Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Ухвалу Бородянського районного суду Київської області від 08 червня 2016 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000311 щодо ОСОБА_9 за ч. 1 ст. 263 КК України повернуто прокурору залишити без змін.
Головуючий:

Судді: