У Х В А Л А

Справа № 179/258/16-к

№ 1-кс/183/350/16

20 квітня 2016 року м. Новомосковськ

Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в залі Новомосковського міськрайонного суду скаргу ОСОБА_3 про скасування постанови слідчого про закриття кримінального провадження від 29 лютого 2016 р.,

встановив :

ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою про скасування постанови слідчого Магдалинівського відділення поліції Новомосковського відділу поліції головного управління національної поліції у Дніпропетровській області від 29.02.2015 р., по кримінальному провадженню №0000233, на підставі п. 2 ч. І ст. 284 КК України, у зв`язку з встановленням відсутності складу кримінального правопорушення. Скаргу ОСОБА_3 подав у інтересах потерпілого ОСОБА_4 , якого він представляє на законних підставах.

Вважає, що постанова слідчого про закриття кримінального провадження винесена з порушенням норм кримінально-процесуального законодавства, в зв`язку з чим підлягає скасуванню. Кримінальне провадження №0000233 об`єднує в собі два кримінальних провадження №0000233, відкрите за ознаками ст. 172 ч. 1 КК України, та №0000453, відкрите за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України. Підставою для відкриття кримінального провадження за ознаками ч. 1 ст. 172 КК України та початку проведення досудового розслідування стала особиста заява ОСОБА_4 про вчинення відносно нього посадовими особами ТОВ «Агро-Овен» злочину у вигляді грубого порушення його трудових прав, що виразилось у його незаконному звільненні з місця роботи. Підставою для прийняття рішення про прогул ОСОБА_4 місця роботи стали акти про нібито його відсутність на робочому місці 01, 15 та 16 квітня 2015 року. Виносячи оскаржувану постанову про закриття кримінального провадження на підставі вимог п.2 ч. 1 ст. 284 КПК України, слідчий ОСОБА_5 мотивував своє рішення про відсутність в діях посадових осіб складу кримінального правопорушення тим, що рішення про звільнення ОСОБА_4 відповідало вимогам п. 4. ст. 40 КЗпП України, та були вчинені у повній відповідності до чинного законодавства.

Однак, слідчий передчасно закрив провадження, незважаючи на допит свідків і дослідження деяких доказів слідчий не допитав основного свідка по подіям: особу, яка приймала рішення про звільнення потерпілого з місця роботи, не встановлено та не допитано осіб, якими готувалися акти про відсутність працівника на робочому місці та наказ про звільнення ОСОБА_4 за прогул, не досліджено облікові документи перебування працівників на робочому місці, які ведуться в ТОВ «Агро-Овен» (журнали реєстрації прибуття працівників на робоче місце, журнали заїзду транспортних засобів), не усунуто розбіжності у свідченнях потерпілого та свідків, шляхом проведення одночасних допитів, не встановлено та не допитано інших свідків, які не перебувають у службовій залежності від посадових осіб ТОВ «Агро-Овен» та володіють інформацією з приводу обставин перебування потерпілого на робочому місці та звільнення і т.п.

В судове засідання ОСОБА_3 не з`явився та надав суду заяву про розгляд скарги без нього.

Слідчий в судове засідання не з`явився, що не позбавляє суд права винести рішення по скарзі.

Судом досліджено докази надані заявником, вислуханий заявник, внаслідок чого суд приходить до висновку про необхідність задоволення скарги ОСОБА_3 , виходячи з того, що закриваючи провадження по справі слідчий залишив поза межами розслідування клопотання заявника про оцінку доказів на які вказував заявник, та не повно і об`єктивно провів перевірку доказів заявника зокрема самого факту вчинення злочину.

Згідно положень ч. 2 ст. 93 КПК України, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 91 КПК України доказування в кримінальному провадження полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження. Такий обов`язок покладено на слідчого органів внутрішніх справ.

Вказані вимоги закону слідчим в ході досудового розслідування не виконані належним чином, залишені поза увагою докази потерпілого, на які послався у скарзі його представник. З урахуванням вищевикладеного, постанова про закриття кримінального провадження, прийнята без всебічного і повного дослідження обставин кримінального провадження, та не може вважатись законною і обґрунтованою, тому підлягає скасуванню. Слідчий повинен вжити всіх заходів для повного та об`єктивного проведення досудового розслідування.

Згідно ст. 307 КПК України слідчий суддя за результатами розгляду скарги на рішення слідчого постановляє ухвалу про скасування рішення слідчого.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 98, 110, 303, 307 КПК України, суд,

постановив :

скаргу ОСОБА_3 задовольнити, скасувати постанову слідчого слідчого Магдалинівського відділення поліції Новомосковського відділу поліції головного управління національної поліції у Дніпропетровській області від 29.02.2015 р., по кримінальному провадженню №0000233.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя