Ухвала іменем україни 17 листопада 2016року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на вирок Новозаводського районного суду міста Чернігова від 10 березня 2016 року й ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області від 26 серпня 2016 року стосовно ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и л а:

Не погоджуючись із зазначеними судовими рішеннями, захисник звернувся до суду з касаційною скаргою, яка не відповідала вимогам ст. 427 КПК, а тому ухвалою колегії суддів ВССУ від 28 жовтня 2016 року її було залишено без руху та надано семиденний строк на усунення недоліків.

У межах встановленого строку захисник повторно звернувся до суду з касаційною скаргою, однак вимог ст. 427 КПК не дотримався та не усунув усі недоліки, викладені в ухвалі.

Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого. При вирішенні питання про наявність зазначених підстав необхідно керуватися статтями 412414 КПК.

Згідно зі ст. 414 КПК невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Всупереч п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК, вказуючи на невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості злочину й особі засудженого внаслідок суворості, захисник не наводить обґрунтування своїх вимог з урахуванням ст. 414 КПК і не зазначає, у чому полягає явна несправедливість призначеного ОСОБА_5 покарання. Натомість він формально посилається на недотримання положень статей 65, 66 КК і статей 91, 94, 370 КПК місцевим судом, а також статей 404, 409, 414 КПК судом апеляційної інстанції.

Як убачається зі змісту касаційної скарги, ОСОБА_4 оскаржує правильність застосування судами першої й апеляційної інстанції ч. 4 ст. 70 КК, у той же час не наводить доводів на обґрунтування незаконності судових рішень з цієї підстави.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.

Оскільки захисник не усунув усіх недоліків касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк, його скарга підлягає поверненню.

Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК, п. 6 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року, колегія суддів

у х в а л и л а:

Повернути захисникові ОСОБА_4 його касаційну вирок Новозаводського районного суду міста Чернігова від 10 березня 2016 року й ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області від 26 серпня 2016 року стосовно ОСОБА_5 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3