Справа № 314/7058/16-к
Провадження № 1-кп/314/306/2016
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 листопада 2016 року м. Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000639 відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. М. Щербаки Василівського району Запорізької області, громадянина України, освіта середня спеціальна, одруженого, працюючого зварювальником на ПАТ «Мотор Січ», який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:
09 травня 2016 року приблизно о 18 годині 00 хвилин ОСОБА_3 , маючи умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, проїжджаючи на своєму автомобілі ЗАЗ 1103 по автошляху м. Вільнянськ в напрямку с. Новогупалівка, поблизу с. Біляївка Вільнянського району Запорізької області, побачив припаркований на узбіччі мопед «Карпати» світло-червного кольору, вартістю 800 грн., який належить ОСОБА_5 , скориставшись відсутність власника, шляхом вільного доступу, погрузив мопед до багажника свого автомобіля, тим самим заволодів ним, спричинивши потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду на вказану суму.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю та пояснив, що 09 травня 2016 року проїжджав повз припаркований на узбіччі мопед, зважаючи на відсутність власника, погрузив його в багажник автомобіля та поїхав. У вчиненому щиро розкаявся.

Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин вчиненого кримінального правопорушення, викладених в обвинувальному акті, та його правової кваліфікації, які ніким не оспорювалися, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, суд, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним досліджувати докази стосовно наявності діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , наявності в цьому діянні складу злочину та його правової кваліфікації, а також вини обвинуваченого у вчиненні злочину, та обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого і вивченням матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого за ч. 1 ст. 289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом.

При призначенні покарання суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, згідно зі ст. 12 КК України, вчинений ОСОБА_3 злочин відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.

Щодо особи винного, суд враховує, що обвинувачений раніше не судимий, має постійне місце проживання та стійкі соціальні зв`язки, офіційно працевлаштований, за місцем роботи характеризується позитивно, має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на обліку у лікаря-психіатра не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не виявлено.

Беручи до уваги те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, одночасно враховуючи обставини справи, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, суд прийшов до висновку щодо доцільності призначення ОСОБА_3 покарання у межах санкції статті, за якою кваліфіковані дії обвинуваченого, у вигляді обмеження волі із застосуванням ст. 75 КК України.

Заявлений потерпілим ОСОБА_5 цивільний позов у сумі 800 грн. визнаний обвинуваченим у повному обсязі, а тому підлягає задоволенню.

Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні. Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 3 років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням строком 1 рік.

Відповідно до ст. 76 КК України, зобов`язати ОСОБА_3 не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої злочином, 800 грн. (вісімсот гривень).

Речовий доказ: мопед «Карпати», переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_5 - залишити останньому, як власникові.

Вирок суду першої інстанції, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Запорізької області через Вільнянський районний суд Запорізької області.

Суддя: ОСОБА_1

22.11.2016

22.11.2016