АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/793/829/16 Справа № 711/4947/16-к Категорія: ЗУ «Про амністію у 2014 році»Головуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 серпня 2016 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5
з участю прокурорівОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17.06.2016 року про відмову в задоволенні заяви засудженого ОСОБА_8 про застосування амністії , -

в с т а н о в и л а :
Вироком Придніпровського районного суду Черкаської області від 28.10.2014 року ОСОБА_8 засуджений за ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 190, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України на 4 роки позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 18.12.2013 року ОСОБА_8 остаточно призначено до відбуття 5 років позбавлення волі.

27.05.2016 року засуджений ОСОБА_8 звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси з заявою про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2014 році».

17 червня 2016 року ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси у задоволенні вказаної заяви було відмовлено посилаючись на те, що відповідно до п. «в» ст. 8 ЗУ «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 року, амністія не застосовується до осіб, які звільнені судом від відбування покарання з випробуванням і до закінчення визначеного судом іспитового строку, знову вчинили умисний тяжкий або особливо тяжкий злочин.

На вказану ухвалу засуджений ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу в якій просив ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17.06.2016 року скасувати через невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, на його думку висновки суду містять істотні суперечності. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що розгляд заяви відбувався за його відсутності, доводи викладені в ухвалі суду не відповідають дійсності оскільки ним був вчинений злочин середньої тяжкості, а не тяжкий.

Заслухавши суддю-доповідача, думку засудженого, який підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити та застосувати до нього ст. 6 Закону України «Про амністію в 2014 році», думку прокурора, який її заперечив, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що вона не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про застосування амністії в Україні» від 01.10.1996 року

амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили.

Статтею 6 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 року передбачено скорочення наполовину невідбутої частини покарання засудженим, що відбувають покарання у виді позбавлення волі на певний строк, та інші покарання, не пов`язані з позбавленням волі, які не підлягають звільненню від відбування покарання на підставі статей 1-5 цього Закону. Вказана норма Закону застосовується виключно до осіб, які на день набрання чинності Закону України «Про застосування амністії у 2014 році» від 08.04.2014 року 19.04.2014 року мали статус засудженого, тобто - вирок щодо них набрав законної сили.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_8 був засуджений вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси від 28.10.2014 року за ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 190, ч. 2 ст. 185, ст.ст. 70, 71 КК України на 5 років позбавлення волі, який набрав законної сили 11 лютого 2015 року.

Тобто на момент набрання законної сили ЗУ «Про амністію у 2014 році» - 19.04.2014 р. ОСОБА_8 не був засуджений і не відбував покарання, тому він не є суб`єктом до якого можливо застосувати ст. 6 ЗУ «Про амністію у 2014 році», як того просить апелянт.

Підстави для звільнення від відбування покарання, передбачені ст. 1-5 Закону України «Про амністію у 2014 році», щодо ОСОБА_8 відсутні.

Твердження апелянта про те, що розгляд районним судом заяви про застосування амністії проводився у його відсутності є надуманими та спростовуються даними звукозапису та журналу судового засідання від 17.06.2016 року. ( а.с. 13).

На підставі викладеного, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги засудженого ОСОБА_8 щодо застосування до нього ст. 6 ЗУ «Про амністію у 2014 році» та скасування ухвали Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17.06.2016 року, яка є законною .

Керуючись ст. 44 КК України, ст.ст. 404, 407, 537 КПК України, ЗУ «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 року № 1185-VII, колегія суддів ,-

у х в а л и л а :
Ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17.06.2016 року про відмову у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про застосування амністії залишити без змін, а апеляційну скаргу засудженого без задоволення.

Ухвала є остаточна та оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :