Справа № 368/674/16-к
Провадження № 1-в/368/183/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" травня 2016 р. Кагарлицький районний суд Київської області
В складі:
Головуючого судді: ОСОБА_1
При секретарі: ОСОБА_2
з участю прокурора: ОСОБА_3
З участю інших сторін провадження:
представника ВК : ОСОБА_4
Засудженого: ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м Кагарлику подання начальника Кагарлицької виправної колонії (№ 115) Київської області ОСОБА_6 , погоджене з спостережною комісією при Кагарлицькій райдержадміністрації про умовно дострокове звільнення від основного покарання у відношенні засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя до засудження: АДРЕСА_1 , засудженого 13 грудня 2013 року Обухівським районним судом Київської області за ч. 2 ст. 286 КК України до 3 років позбавлення волі, суд, -
В С Т А Н О В И В :
28.04.2016 року на адресу Кагарлицького районного суду надійшло подання начальника Кагарлицької виправної колонії (№ 115) Київської області ОСОБА_6 , погоджене з спостережною комісією при Кагарлицькій райдержадміністрації про умовно дострокове звільнення від основного покарання, без скасування додаткової міри покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами у відношенні засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя до засудження: АДРЕСА_1 , засудженого 13 грудня 2013 року Обухівським районним судом Київської області за ч. 2 ст. 286 КК України до 3 років позбавлення волі.
В судовому засіданні представник ВК 115 ОСОБА_4 подання підтримав, посилаючись на обставини, які викладені в мотивувальній частині подання.
Окрім того, зазначив, що, дійсно, засуджений ОСОБА_5 хоча і мав три стягнення на початку відбування покарання, проте, після проведення з ним профілактичних бесід, кардинально змінив свою поведінку, в результаті чого дотримується правил відбування покарання, добросовісно працює, має позитивну поведінку, внаслідок чого отримував заохочення, в результаті чого станом на момент слухання справи не має не погашених та не знятих стягнень, а тому на думку адміністрації колонії засуджений ОСОБА_5 заслуговує на застосування до нього такої пільги, як пільга, - передбачена ст. 81 КК України, - умовно дострокове звільнення від призначеного основного покарання.
В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 подання ВК 115 підтримав, зазначивши при цьому, що, хоча він і мав три дисциплінарні стягнення, проте, на даний час вони зняті, тому він вважається таким, який не має дисциплінарних стягнень, а тому, на його думку, можливе застосування положення ст. 81 КК України, - умовно дострокового звільнення від покарання, окрім того, він має 5 заохочень за сумлінну поведінку та ставлення до праці, які отримав в останній період відбування покарання.
Окрім того, зазначив, що на даний час повністю розкаявся, усвідомив свою дещо протиправну поведінку під час початку відбування покарань, після звільнення з місць відбування покарання мажє намір влаштуватися на роботу з метою подальшого відшкодування шкоди, заподіяної злочином потерпілій стороні.
З потерпілою стороною в нього на даний час нормальні, людські відносини, неприязних відносин немає, так як він спілкувався з потерпілою стороною під час короткострокового перебування вдома, яке він отримав від адміністрації установи виконання покарань в якості заохочення за відмінну поведінку.
В судовому засіданні прокурор Кагарлицької міжрайонної прокуратури Київської області ОСОБА_3 проти задоволення подання ВК 115 не заперечував, так як вважає, що за період відбування покарання засуджений довів факт свого виправлення та перевиховання, хоч і мав три стягнення, проте, його подальша поведінка свідчить про той факт, що засуджений став на шлях виправлення та перевиховання.
В судове засідання представник спостережної комісії ОСОБА_7 не з`явився, хоча повідомлявся судом належним чином про день, час та місце слухання справи.
Суд, вислухавши представника ВК 115 ОСОБА_4 , засудженого ОСОБА_5 , які подання підтримали, заслухавши прокурора ОСОБА_3 , який проти задоволення подання не заперечував, дослідивши матеріали подання, приходить до висновку щодо задоволення подання, обґрунтовуючи своє рішення наступним.
Фактичні обставини справи, встановлені в судовому засіданні.
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та житель до засудження: АДРЕСА_1 , засуджений 13 грудня 2013 року Обухівським районним судом Київської області за ч. 2 ст. 286 КК України до 3 років позбавлення волі.
Початок строку покарання: «20» березня 2014 року.
Кінець строку покарання: «20» березня 2017 року.
1/2 строку покарання: «20» вересня 2015 року.
Прибув в Кагарлицьку виправну колонію Київської області ( 115 ) із Київського СІЗО, в якому утримувався з 20.03.2014 року, де дисциплінарних стягнень та заохочень не мав.
По прибуттю в ВК 115 02 квітня 2014 року працевлаштований різноробочим на виробництві установи.
До праці відносився добре, завдану роботу виконував добросовісно.
Суд вважає, що, хоча засуджений на початку відбуття покарання характеризувався не завжди позитивно, що проявилося в тому, що за час відбування покарання засуджений ОСОБА_5 мав три дисциплінарні стягнення, проте, після проведеної з ним виховної роботи працівниками ВК 115, засуджений на даний час характеризується позитивно, заходи виховної спрямованості відвідує регулярно, реагує на них правильно, завдану роботу виконує добросовісно.
Так, за час перебування в місцях позбавлення волі засуджений ОСОБА_5 має:
заохочення:
1. 16.05.2013 року За добросовісне відношення до праці знято стягнення Начальник ВК
та виконання своїх обов`язків. від 09.07.2014 р.
2. 26.02.2015 р. За добросовісне відношення до праці знято стягнення Начальник ВК
та виконання своїх обов`язків. від 23.10.2014 р.
3. 25.06.2015 р. За добросовісне відношення до праці знято стягнення Начальник ВК
під час миття кухонного посуду від 09.03.2015 р.
в їдальні.
4. 10.09.2015 р. За добросовісне відношення до праці Подяка Начальник ВК
в їдальні установи.
5. 25.02.2016 р. За добросовісне відношення до праці Подяка Начальник ВК
в овочесховищі установи.
стягнення:
1. 09.07.2014 р. Самовільно залишив лікувальний заклад ДІЗО 15 діб Начальник ВК
співробітника установи та суперечка (знято 25.12.2014р.)
2. 23.10.2014 р. Спроба проносу через КПП установи ДІЗО 15 діб Начальник ВК
0,5 горілки. (знято 26.02.2015)
3. 12.03.2015 р. Спроба проносу на ДІЗО заборонений ДІЗО 15 діб Начальник ВК
предмет. (знято 25.06.2015 р.)
Суд зазначає на тій обставині, що, зглядаючись на кількість стягнень та заохочень, причому, заохочення превалюють над стягненнями, останнє стягнення було накладено більше року до слухання справи, вбачається, що засуджений ОСОБА_5 має на даний час поведінку, яка свідчить про той факт, що він має правослухняну поведінку, яка свідчить про можливість застосування до нього пільги, яка передбачена КК України.
Відповідно, суд приходить до висновку, що засуджений ОСОБА_5 став на шлях виправлення і тому заслуговує, на думку учасників процесу, - представника ВК 115, прокурора, та, відповідно, суду, згідно ст.. 81 КК України умовно дострокового звільнення від відбування покарання.
Суд при вирішенні даного питання керувався нормами як матеріального, так і процесуального права.
Що стосується норм матеріального права, то суд керувався наступним.
Так, згідно ст. 81 КК України:
1. До осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.
2. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Як встановлено судом, засуджений ОСОБА_5 своєю поведінкою під час відбування покарання в установі виконання покарання довів ту обставину, що він остаточно став на шлях виправлення та перевиховання.
Що ж стосується сумлінної поведінки, то така є в наявності в поведінці засудженого ОСОБА_5 , так як засуджений хоча і мав три дисциплінарні стягнення за поведінку, яка суперечить поведінці засуджених в установі виконання покарань, проте, на протязі тривалого часу з моменту накладення останнього стягнення, а саме, з 12.03.2015 року, ( що становить більше року на час слухання подання), засудженим ОСОБА_5 отримано три заохочення.
3. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим:
1) не менше половини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, а також за необережний тяжкий злочин;
При вирішенні питання щодо умовно дострокового звільнення від покарання засудженого ОСОБА_5 судом було враховано формально-юридичні та оціночні підстави.
Формально-юридичні підстави передбачені ч. 3 ст. 81 КК України і пов`язуються з фактичним відбуттям засудженим ОСОБА_5 1/2 строку покарання.
Строк фактичного відбуття засудженим ОСОБА_5 певної частини призначеного йому покарання як формально-юридична підстава умовно-дострокового звільнення від відбування покарання залежить від кількох чинників.
Таким чинниками відповідно до ч. 3 ст. 81 КК України є:
а) вид (категорія) вчиненого особою злочину, визначений відповідно до ст.12 КК України;
Так, ОСОБА_5 засуджений за:
- скоєння необережного злочину, тобто за скоєння злочину, який передбачено ч. 2 ст. 286 КК України.
Санкція ч. 2 ст. 286 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до 3 років або без такого.
Згідно положень ч. 4 ст. 12 КК України, злочин, вчинений засудженим ОСОБА_5 відноситься до категорії тяжкого злочину.
б) форма вини. Злочин, який передбачений ч. 2 ст. 286 КК України, вчинений засудженим ОСОБА_5 є згідно ст. 25 КК України злочином, вчиненим з необережності.
З урахуванням окремих із зазначених чинників та поєднання деяких з них між собою відносно засудженого ОСОБА_5 законом встановлений загальний (п.1 ч. 3 ст.81 КК України), строк покарання, після фактичного відбуття якого особа може бути умовно-достроково звільнена від відбування покарання.
Отже, що стосується формально юридичних підстав щодо застосування до засудженого ОСОБА_5 положень ст. 81 КК України, то такі є в наявності.
Що ж стосується оціночних підстав умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, які передбачені ч. 2 ст. 81 КК України, то суд вважає, що їх також достатньо на даному етапі відбування покарання засудженим призначеного йому покарання.
Суд на обґрунтування своєї позиції враховує ту обставину, що засуджений ОСОБА_5 своєю поведінкою довів своє виправлення.
Встановлюючи ці підстави застосування ст. 81 КК України, суд, зокрема, з`ясував наступні обставини:
- засуджений ОСОБА_5 дотримується правил внутрішнього розпорядку.
На обґрунтування своєї позиції суд наголошує на тій обставині, що хоча засуджений і мав три дисциплінарні стягнення, проте, як видно з матеріалів подання, з засудженим ОСОБА_5 після кожного випадку порушення правил відбування в установі виконання покарань, як зазначив представник ВК ОСОБА_4 , проводилися бесіди виховного характеру, після яких засуджений ОСОБА_5 докорінно змінив свою поведінку в бік право слухняності, тому суд позитивно сприймає позицію адміністрації установи виконання покарань про те, що засуджений ОСОБА_5 заходи виховної спрямованості відвідує регулярно, реагує на них правильно.
Відповідно, наявність заохочень після отримання стягнень суд оцінює з тієї позиції, що засуджений бажає настання не лише формально юридичних наслідків застосування положення ст. 81 КК України, а саме, відбуття 1/2 частини покарання, а й бажає настання оціночних критеріїв, які також, на думку суду, мають вагоме значення при вирішенні питання про застосування до засуджених пільги, яка передбачена ст. 81 КК України, - умовно дострокового звільнення від призначеного основного покарання.
Відповідно, суд вважає, що для наявності оціночних підстав для застосування положення ст. 81 КК України необхідно, щоб засуджений своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів ту обставину, що він остаточно став на шлях виправлення та перевиховання.
Окрім того, дослідивши матеріали справи, суд позитивно сприймає характеристики та висновок установи покарання щодо тієї обставини, що засуджений ОСОБА_5 став на шлях виправлення та перевиховання, так як суд вважає, що за такий проміжок часу, як більше року з моменту отримання стягнення, засуджений ОСОБА_5 довів ту обставину, що він остаточно змінив поведінку в бік покращення, в розумінні поведінки, яку вимагає ст. 81 КК України.
Взагалі, оцінючи поведінку засудженого ОСОБА_5 в розрізі оціночних підстав для застосування положень ст. 81 КК України, суд зазначає, що поведінка засудженого в достатній мірі свідчить про його остаточне ставлення на шлях виправлення та перевиховання, тому до нього може бути застосоване положення ст. 81 КК України.
Отже, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність як формально-юридичних, так і наявність в достатньому обсязі оціночних підстав для умовно-дострокового звільнення засудженого ОСОБА_5 від відбування основного покарання, тому суд приймає рішення про задоволення клопотання ВК 115 про умовно дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 від основного покарання у вигляді позбавлення волі.
При вирішенні даного питання судом було застосовано положення ППВСУ від 26.04.2002 року № 2 «Про умовно дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.»
Суд вважає, що застосування до засудженого ОСОБА_5 положення ст. 81 КК України, - умовно дострокового звільнення від покарання на даній стадії відбування покарання не буде суперечити реалізації принципу невідворотності покарання особи за вчинений злочин, даним рішенням суду буде виконана мета кримінального покарання - як її каральної так і виправної складової, тобто, на думку суду, застосування положень ст. 81 КК України до засудженого ОСОБА_5 є обґрунтованим.
Що стосується застосування норм процесуального права, то в даному випадку суд застосував ст..ст. 537, 539 КПК України.
Згідно п. 2 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 КПК України має право вирішувати питання про умовно дострокове звільнення від відбування покарання.
Згідно ст.. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням ( поданням ) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.
Відповідно, суд при вирішенні даного питання враховував ті обставини, що у діях засудженого ОСОБА_5 є достатні ознаки перевиховання, засуджений ОСОБА_5 , як вбачається з пояснень учасників процесу, зокрема, представника ВК 115, прокурора, та матеріалів провадження, остаточно став на шлях виправлення та перевиховання, що є безумовною підставою для задоволення клопотання.
Отже, при винесені ухвали щодо засудженого ОСОБА_5 суд керувався Конституцією України, нормами діючого КПК України, КК України, КВК України.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ч. 2 ст. 369, 370 372, 537, 539 КПК України, ст.ст. 12, 81 КК України, суд, -

У Х В А Л И В :
Подання начальника Кагарлицької виправної колонії (№ 115) Київської області, погоджене з спостережною комісією при Кагарлицькій райдержадміністрації про умовно дострокове звільнення від основного покарання у відношенні засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя до засудження: АДРЕСА_1 , засудженого 13 грудня 2013 року Обухівським районним судом Київської області за ч. 2 ст. 286 КК України до 3 років позбавлення волі, - задовольнити.
Звільнити засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя до засудження: АДРЕСА_1 , засудженого 13 грудня 2013 року Обухівським районним судом Київської області за ч. 2 ст. 286 КК України до 3 років позбавлення волі, умовно достроково від відбування основного покарання на 10 місяців та 3 дні, (308 днів).
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Київської області через Кагарлицький районний суд протягом 7 діб.
Суддя ОСОБА_1