Справа № 515/910/16-к
Провадження № 1-кп/515/1301/16
Татарбунарський районний суд Одеської області
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 липня 2016 року м.Татарбунари
Татарбунарський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м.Тараклія Чадир-Лунгського району Республіки Молдова, з неповною середньою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, на обліку в Татарбунарському РВК не перебуває, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України
В С Т А Н О В И В:
16 березня 2016 року у вечірню пору доби (встановити точний час в ході судового розгляду не виявилося можливим), ОСОБА_4 перебуваючи за місцем мешкання в буд. АДРЕСА_1 , знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків, вступив в сварку зі своєю матір`ю ОСОБА_6 та, діючи умисно, наніс їй не менше двох ударів руками в область голови. Далі, піднявши з підлоги дерев`яний табурет, наніс ним потерпілій не менше двох ударів в область верхньої частини тіла, кінцівок та голови, внаслідок чого остання отримала тілесні ушкодження у виді відкритого перелому верхньої третини правого плеча, закритий перелом обох кісток нижньої третини лівого передпліччя, закритого перелому зовнішньої третини правої ключиці, розриву зв`язок лівого акроміального ключичного зчленування, перелому 1-6 лівих та 1-11 правих ребер, множинних саден та кровотеч обличчя, крововиливу під м`які тканини волосистої частини голови з правого боку, крововиливів в області грудино - ключичних зчленувань, рубленої рани нижньої третини правої голені, що спричинили травматичний шок, від яких ОСОБА_6 померла на місці.
Представник потерпілого - Жовтоярської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилася, надала письмову заяву, в якій просила розглядати справу без її участі та призначити покарання обвинуваченому на розсуд суду.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину в інкримінованому йому злочині, щиро розкаявся та надав показання, що 16 березня 2016 року вживав разом із своєю 70-річною матір`ю алкогольні напої у кількості близько 2 л. Зазначив, що вдень відлучався з домоволодіння, щоб допомогти знайомому у селі відремонтувати пральну машину. Повернувшись, продовжив розпиття з ОСОБА_6 вина. В подальшому мати почала висувати до обвинуваченого претензії та грубо його ображати. Пояснив, що не зтримався та наніс їй спочатку кілька ударів по обличчю, а потім схопив невеликий табурет, яким також наніс кілька ударів по голові та тулубу матері. Зазначив, що далі зайшов до своєї кімнати, де ще трохи випив вина, після чого заснув. Вранці, побачивши матір у кімнаті, яка лежала біля кроваті та була вже холодна, подзвонив своїй тітці та вирушив до сільської ради повідомити про цю подію. Обвинувачений також пояснив, що його мати у 1998 році була засуджена за вбивство та відбула 8 років покарання, завжди зловживала алкогольними напоями та примушувала ОСОБА_4 це робити, пропивала свою пенсію, провокувала сварки, висувала різні претензії ОСОБА_4 , та взагалі поводилася як особа похилого віку, яка не повністю може контролювати свої вчинки.
Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники судового провадження не оспорюють всі фактичні обставини справи, і судом з`ясовано, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їхніх позицій немає, суд, роз`яснивши положення ст.349 Кримінального процесуального кодексу (далі - КПК) України, визнав недоцільним дослідження інших доказів у справі, обмеживши дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів кримінального провадження, пов`язаних з визначенням долі речових доказів та розміру процесуальних витрат, а також тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особистість ОСОБА_4 .
Ухвалюючи вирок, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами та оцінених судом відповідно до ст.94 КПК України, суд дійшов висновку, що мало місце суспільно небезпечне діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , це діяння містить склад злочину, який підлягає кваліфікації за ч.2 ст.121 Кримінального кодексу (далі - КК) України як умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, обвинувачений винний у вчиненні цього злочину, і тому підлягає покаранню за його вчинення.
При призначенні покарання ОСОБА_4 суд виходить з такого.
Відповідно до статей 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання, воно повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.
Обставинами, що пом`якшують покарання, відповідно до п.1 ч.1 ст.66 КК України, слід визнати щире каяття обвинуваченого.
Обставинами, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , відповідно до п.п.6, 13 ч.1 ст.67 КК України слід визнати вчинення злочину щодо особи похилого віку (1946 року народження), а також вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
При призначенні обвинуваченому покарання, суд враховує характер та ступінь вчиненого злочину, який є умисним тяжким злочином, особу винного, який є раніше не судимим та притягається до кримінальної відповідальності вперше (а.с.46), посередньо характеризується за місцем мешкання (а.с.а.с. 50,51), на обліку лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває (а.с.47), бере до уваги обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, враховує також поганий стан здоров`я ОСОБА_4 , який перебуває на постійному обліку у гастроентеролога з язвенною хворобою (а.с.а.с.66-74), та доходить висновку, що необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_4 й попередження вчинення ним нових злочинів буде призначення йому покарання, пов`язаного з ізоляцією від суспільства у виді позбавлення волі у мінімальному розмірі в межах санкції ч.2 ст.121 КК України.
Суд не погоджується з доводами сторони захисту щодо можливості призначення ОСОБА_4 покарання нижче, ніж передбачено законом, оскільки при розгляді справи не встановлено обставин, які істотно знижують ступінь тяжкості умисного тяжкого злочину, що мало наслідком смерть іншої людини. Суд також критично оцінює посилання захисника на протиправність поведінки ОСОБА_6 , яка сама спровокувала таке поводження обвинуваченого, оскільки потерпіла була особою похилого віку, з показань обвинуваченого, погано пересувалася, була фізично слабкою людиною, не завжди усвідомлювала наслідки своїх дій через свій вік, не могла чинити жодного опору обвинуваченому, відтак суд вважає, що ОСОБА_4 мав можливість обрати інший засіб реагування на поведінку немічної та безпорадної матері, аніж використання грубої фізичної сили.
Беручи до уваги те, що ОСОБА_4 призначено покарання, пов`язане з ізоляцією від суспільства, враховуючи, що існують ризики його переховування від відбуття призначеного покарання, при цьому ОСОБА_4 є особою, яка схильна до зловживання алкогольними напоями, що створює ризики вчинення ним інших кримінальних правопорушень, на думку суду, обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, термін дії якого спливає 25.07.2016 року, слід залишити до набрання вироком законної сили без змін.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`явлено.
При розгляді кримінального провадження встановлено, що розмір процесуальних витрат, пов`язаних із залученням експерта Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз, складає 703грн.68коп. (а.с.64). Вказані витрати, згідно з вимогами ч.2 ст.124 КПК України, підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
Відповідно до п.4 ч.9. ст.100 КПК України, визнане речовими доказами майно, виявлене та вилучене під час огляду місця події в будинку АДРЕСА_1 , підлягає знищенню як майно, яке не має ніякої цінності і не може бути використане (а.с.а.с.53-56).
Цифрові носії - диск DVD-диск Verbatium 4,7 Gb з відеофайлом огляду двох табуретів, вилучених при огляді місця події будинку АДРЕСА_1 , DVD-диск Verbatium 4,7 Gb з відеофайлом відібрання пояснення у ОСОБА_4 , DVD-диск Verbatium 4,7 Gb з відеофайлом проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_4 , долучені до матеріалів кримінального провадження підлягає залишенню при матеріалах кримінального провадження (а.с.а.с. 58-63).
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 369-371, 373, 374, 376 КПК України, суд -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України та призначити йому покарання у вигляді 7 (семи) років позбавлення волі.
Строк покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту його затримання з 18 березня 2016 року.
В строк відбування покарання на підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати строк попереднього ув`язнення - з 18 березня 2016 року - до набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Обраний відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишити без змін.
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави витрати на залучення експерта у розмірі 703 (семисот трьох) гривень 68 коп.
Речові докази дві наволочки, вирізку з матрацу, клок (пасмо) волосся, змив речовини бурого кольору, два молотка, два дерев`яних табурети, зріз деревини з плямою бурого кольору, кип`ятильник з плямою бурого кольору, байкову рубаху (сорочку), жилетку, куртку спортивну, штани сірого кольору, штани спортивні, сорочку в клітинку, кофту спортивну, ботинки (взуття), сокиру, два жилети, кофту, ритузи, дві майки, чотири шкарпетки, светр, халат, хустку, вилучені при огляді місця події в будинку АДРЕСА_1 передані до камери зберігання речових доказів Татарбунарського ВП АВП ГУНП в Одеській області - знищити як майно, яке не має ніякої цінності і не може бути використане.
Речові докази - цифрові носії три DVD-диски Verbatium 4,7 Gb - залишити при матеріалах кримінального провадження.
Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.
Апеляційна скарга на вирок подається Апеляційному суду Одеської області через Татарбунарський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Суддя: