Справа № 192/1879/15-к
Провадження № 1-кп/192/60/16
В И Р О К
Іменем України
"27" травня 2016 р. Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Солоне кримінальне провадження № 0001035, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05 жовтня 2013 року відносно

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Балхаш, Джезказганського району, Джезказганської області, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , який не працює, має середню освіту, малолітніх дітей на утриманні немає, не є інвалідом, раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

05 жовтня 2013 року близько 18 години 00 хвилин ОСОБА_3 , знаходячись в приміщенні торгівельного залу супермаркету ТОВ «Український Рітейл» «Брусниця», який розташований по вул. Гагаріна 21 в смт Солоне, Солонянського району, Дніпропетровської області, керуючись умислом на таємне викрадення чужого майна з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу взяв з вітрини супермаркету пляшку засобу для прання «Perwoll» об`ємом 1 л, вартістю 52 грн. 09 коп., пляшку коньяку «Шабо», об`ємом 0,5 л, вартістю 74 грн. 85 коп., три пари чоловічих шкарпеток марки «Бонус», вартістю 17 грн. 39 коп. за одну пару на загальну суму 52 грн. 17 коп., а всього на суму 179 грн. 11 коп., які належали ТОВ «Український Рітейл» «Брусниця» та сховав все під одягнену на ньому куртку. Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_3 , направився зі схованими речами до касової зони супермаркету і не сплативши вартість вказаних речей, пройшов через касову зону супермаркету та попрямував до виходу, тобто виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення свого злочинного умислу до кінця, однак не отримав можливості розпорядитися викраденим майном на власний розсуд з причин, які не залежали від його волі, оскільки був затриманий співробітником служби охорони магазину ТОВ «Український Рітейл» «Брусниця».

В судовому засіданні ОСОБА_3 свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, від надання показань суду відмовився.

Представник потерпілого в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином. Надав суду письмову заяву згідно якої просить справу розглядати у його відсутність (а.с. 32). З`ясувавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проводити судовий розгляд у відсутність представника потерпілого, який не з`явився, суд ухвалив проводити судовий розгляд у відсутність представника потерпілого.

Дії ОСОБА_3 кваліфікуються за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Вина обвинуваченого підтверджується такими доказами дослідженими під час судового розгляду:

Показаннями: свідка ОСОБА_5 , яка будучи допитана в судовому засіданні показала, що вона працювала в магазині «Брусниця» продавцем в 2013 році. Восени 2013 року, вона під час роботи, десь о 18-19 год., помітила, що обвинувачений, перебуваючи в магазині, взяв з вітрини пляшку коньяку, яку поклав собі у внутрішній карман куртки, потім підійшов до вітрини з побутовою хімією і взяв одну пляшку прального засобу «Perwoll» об`ємом 1 л чорного кольору, а потім чоловічі шкарпетки. Все зазначене обвинувачений ховав собі під куртку. Вона повідомила про дану обставину, працівнику охорони магазину ОСОБА_6 . Після цього вона була присутня коли у обвинуваченого вилучали працівники міліції зазначені речі.

Свідка ОСОБА_6 , який будучи допитаним в судовому засіданні показав, що точної дати він не пам`ятає, але осінню 2013 року десь у вечорі, він працював в магазині «Брусниця» охоронцем. До нього підійшла продавець магазину ОСОБА_5 та повідомила, що невідомий їй чоловік заховав під куртку пляшку коньяку і показала рукою цього чоловіка. Це був обвинувачений. Він став слідкувати за обвинуваченим і бачив, як той брав пральний засіб «Perwoll» об`ємом 1 л, шкарпетки та ховав все під свій верхній одяг. Після цього, коли обвинувачений пройшов касову зону і не розрахувався за взятий товар, він його затримав і викликав працівників міліції.

Письмовими доказами, а саме протоколом огляду місця події від 05 жовтня 2013 року, згідно якого об`єктом огляду було приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » по АДРЕСА_2 . В приміщенні магазину були оглянуті вітрини з алкогольними напоями, серед яких є коньяк «Шабо» об`ємом 0,5 л, вітрину із засобами гігієни, на якій знаходився пральний засіб «Perwoll» об`ємом 1 л, а також вітрина зі шкарпетками. Під час огляду у ОСОБА_3 було вилучено пляшку засобу для прання «Perwoll» ємкістю 1 л, пляшку коньяку «Шабо», об`ємом 0,5 л, три пари чоловічих шкарпеток марки «Бонус» (а.с. 44-45).

Постановою про приєднання предметів до кримінального провадження, як речових доказів від 26 жовтня 2013 року, згідно якої визнано речовими доказами пляшку засобу для прання «Perwoll» ємкістю 1 л, пляшку коньяку «Шабо», об`ємом 0,5 л, три пари чоловічих шкарпеток марки «Бонус». Дані речові докази віддано під розписку керуючому супермаркетом «Брусниця» ОСОБА_7 (а.с. 38).

Дослідивши всебічно, повно й неупереджено в судовому засіданні обставини кримінального правопорушення, та оцінивши кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає, що надані стороною обвинувачення докази на підтвердження обставин злочину, є належними, допустимими та достовірними, і в своїй сукупності є достатніми для прийняття рішення про вину обвинуваченого у вчинені злочину за пред`явленим обвинуваченням.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії середньої тяжкості злочинів, особу обвинуваченого, який не працевлаштований, раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, ступеню інвалідності немає, за місцем мешкання характеризується посередньо.

Обставин справи, що пом`якшують та обтяжують покарання судом не встановлено. При цьому суд вважає, що під час судового розгляду обвинувачений своєю поведінкою не довів перед судом свого щирого каяття у вчиненому і тому судом не визнано такої обставини, яка пом`якшує покарання. Також суд вважає, що під час судового розгляду не встановлено такої обставини, як вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння, оскільки дана обставини не підтверджена стороною обвинувачення відповідними доказами. Посилання свідка ОСОБА_6 на відчуття запаху алкоголю від обвинуваченого під час затримання, не свідчить про перебування останнього у стані алкогольного сп`яніння.

З урахуванням викладених обставин, суд вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання у виді арешту на строк в межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України з врахуванням обмежень встановлених ст. 68 КК України, оскільки призначенням даного виду покарання буде досягнуто мети покарання визначеної ст. 50 КК України. Суд вважає, що призначення більш суворого виду покарання, на якому наполягала сторона обвинувачення, з врахуванням особи обвинуваченого і обставин злочину, є недоцільним.

При визначенні долі речових доказів, суд вважає, що у відповідність до положень ст. 100 КПК України, речові докази передані на зберігання представнику власника слід передати власнику за належністю.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_3 , винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді арешту строком один місяць.

Строк покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту початку його фактично виконання.

Речові докази - пляшку засобу для прання «Perwoll» ємкістю 1 л, пляшку коньяку «Шабо», об`ємом 0,5 л, три пари чоловічих шкарпеток марки «Бонус» - передати власнику за належністю.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через Солонянський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти діб з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору та направити потерпілій особі.

Головуючий: суддя ОСОБА_1