Справа № 199/3462/16-к
ВИРОК
іменем України
01.06.2016 року місто Дніпропетровськ

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

потерпілого - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Дніпропетровська кримінальне провадження №0001213 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя м.Дніпропетровська, громадянина України, українця, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у відповідності зі ст. 89 КК України раніше не судимого,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя м.Дніпропетровська, громадянина України, українця, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , 13.04.2016 року приблизно о 14-40 годині, перебуваючи біля будинку АДРЕСА_3 за попередньою змовою групою осіб з корисливого мотиву, таємно викрали чуже майно, що належить ОСОБА_4 , а саме 2 колоній туї, після чого з місця скоєння кримінального правопорушення зникли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши своїми діями потерпілому ОСОБА_4 матеріальну шкоду у розмірі 1000,00 гривень.

Обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 провину визнали повністю. Суду показали, що дійсно вони, при обставинах, місті та часу, викладених у обвинувальному акті, за попередньою змовою групою осіб таємно викрали 2 колоній туї, які належить потерпілому ОСОБА_4 та розпорядились ними на власний розсуд.

У відповідності з ч.3 ст.349 КПК України, суд, оскільки проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Суд вважає, що вина ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в обвинуваченні згідно обвинувального акту, підтверджується доказами, отриманими під час кримінального провадження, долученими судом та дослідженими під час судового розгляду

28.04.2016 року у кримінальному провадженні складено обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 та ОСОБА_6 за ч.2 ст.185 КК України, а між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченими ОСОБА_5 та ОСОБА_6 укладені угоди про примирення.

Відповідно до даних угод обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 під час досудового розслідування повністю визнали свою вину у кримінальному правопорушенні та обсяг підозри за ч.2 ст.185 КК України.

Сторонами угод визначено узгоджене ними покарання, а саме - сторони погоджуються на призначення обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , кожному з них, покарання у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме 850 гривень. В угодах передбачені наслідки їх ухвалення та невиконання обов`язків, які роз`яснені обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

У судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 повністю визнали свою провину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України при обставинах, викладених у обвинувальному акті.

Суду також показали, що вони цілком розуміють характер обвинувачення у вчинені ними кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, який відноситься до корисливих злочинів середньої тяжкості, беззастережно і добровільно, повністю визнають свою вину у пред`явленому обвинувачені.

Крім того, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 зазначили, що вони розуміють наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, визначені ст.ст.471, 473 КПК України, згодні з видом покарання, яке до них буде застосовано в результаті затвердження угоди та наполягають на затвердженні даних угод.

За таких підстав суд вважає доведеним у засіданні те, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 за попередньою змовою групою осіб з корисливого мотиву, таємно викрали чуже майно та спричинили матеріальний збиток на загальну суму 1000,00 гривень, а тому їх дії за ч.2 ст.185 КК України кваліфіковані правильно.

Обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 судом роз`яснено, що вони мають право на справедливий судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого їх обвинувачують, вони мають права передбачені ч.5 ст.474 КПК України, а також розуміють, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення кожного з них до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.

Таким чином, вивчивши надані матеріали, заслухавши думку сторін судового провадження, які просили затвердити угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченими, суд дійшов висновку про відповідність угод вимогам ст.ст.471 КПК України, добровільність їх укладення, відповідності інтересам суспільства, можливості їх виконання та наявності всіх правових підстав для затвердження цих угод.

З урахуванням вищевикладеного, а, також, даних, які характеризують особу обвинувачених, обставин, які пом`якшують покарання, тобто:

ОСОБА_5 у відповідності зі ст. 89 КК України не є судимою особою, ОСОБА_6 раніше не засуджувався, щиро каються та активно сприяли розкриттю злочину, дали критичну оцінку своєї злочинної поведінки шляхом повного визнання вини і готові нести кримінальну відповідальність, добровільно своїми діями оказали допомогу на досудовому розслідуванні і суду у виясненні обставин скоєння кримінального правопорушення, які мають суттєве значення для повного його розкриття, повідомивши про обставини, час та місце скоєння кримінального правопорушення, не перешкоджали слідству, характеризуються задовільно, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 узгоджене сторонами угоди про примирення покарання за ч.2 ст.185 КК України у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме 850 гривень, і вважає це доцільним з огляду на наявність декількох обставин, пом`якшуючих покарання, відсутність обставин, обтяжуючих покарання, а також, враховуючи, що покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_5 та ОСОБА_6 та попередження вчинення нових злочинів.

Керуючись ст.ст.110,314,369,371-374,468,474,475 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Угоду від 28 квітня 2016 року про примирення між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 у кримінальному провадженні за №0001213 за обвинуваченням ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України затвердити.

ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення від 28 квітня 2016 року покарання за ч.2 ст.185 КК України у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Угоду від 28 квітня 2016 року про примирення між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_6 у кримінальному провадженні за №0001213 за обвинуваченням ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України затвердити.

ОСОБА_6 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення від 28 квітня 2016 року покарання за ч.2 ст.185 КК України у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд. м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку обвинуваченому, виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди. Прокурором виключно з підстав призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди.

На підставі ч.6 та ч.7 ст.376 КПК України - копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору та потерпілому.

Суддя: ОСОБА_1