Ухвала
про залишення касаційної скарги без руху

24 травня 2016 рокум. Київ

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі колегії:

головуючоїОСОБА_1 ,
суддів:ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши в судовому засіданні касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Куликівського районного суду Чернігівської області від 10 грудня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області від 11 березня 2016 року у кримінальному провадженні № 0000074,

в с т а н о в и в:

У касаційній скарзі засуджений порушив питання про перевірку у касаційному порядку вироку місцевого суду та ухвали суду апеляційної інстанції.

Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що її подано без додержання вимог п. 4, 5 ч. 2 зазначеної статті.

Так, у касаційній скарзі, зокрема, зазначаються: вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції; обґрунтування цих вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень.

Проте, наведених положень процесуального закону засуджений не виконав.

У скарзі не зазначено у чому полягає незаконність оскаржуваних судових рішень, відсутнє обґрунтування необхідності їх зміни чи скасування на підставах, передбачених ч. 1 ст. 438 КПК, з огляду на положення статей 412 - 414 цього Кодексу.

Так, відповідно до вимог ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є:

1) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК);
2) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК);
3) невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).
Отже, посилаючись на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати на конкретні порушення закону, передбачені у ст. 438 КПК, що є підставою для їх зміни чи скасування, а також належним чином обґрунтувати свої доводи.

При цьому доводи щодо невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та неповноти судового розгляду відповідно до вимог ст. 438 КПК не є підставою для скасування чи зміни судових рішень судом касаційної інстанції.

У вимогах до касаційного суду засуджений просить повторно дослідити докази, що за змістом ч. 1 ст. 433 КПК не належить до повноважень суду касаційної інстанції, який є судом права, а не факту. Відповідно до приписів ст. 433 КПК цей суд перевіряє правильність застосування норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

За таких обставин, на підставі ч. 1 ст. 429 КПК колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу залишити без руху, надавши засудженому строк для усунення недоліків.
Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, суд

п о с т а н о в и в:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без руху і встановити строк для усунення недоліків протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

У разі невиконання вимог касаційна скарга буде повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3