Справа № 214/3654/16-к
1-кп/214/563/16
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2016 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у місті Кривому Розі, кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, непрацюючого, раніше не судимого, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України , -

ВСТАНОВИВ:

17 травня 2015 року, у світлий час доби, приблизно о 17 годині 00 хвилин, водій ОСОБА_5 , керуючи технічно справним автомобілем марки «ВАЗ 21013», р/н НОМЕР_1 , рухався по проїзній частині дороги на вул. Світлогірській з боку вул. Марійської в напрямку вул. Каспійської в Саксаганському районі м. Кривого Рогу, а в цей же час у зустрічному з ним напрямку рухався автомобіль марки «Шевроле Авео», р/н НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_4 , однак у районі будівлі №51 на вул. Світлогірській водій ОСОБА_5 , маючи об`єктивну можливість спостерігати за рухом указаного автомобіля «Шевроле Авео», перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху та почав виконувати маневр повороту ліворуч, чим порушив п. п. 1.5, 2.3 б), 10.1, 10.4 Правил дорожнього руху України, згідно з якими:

- «1.5. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху…не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;

- «2.3 б). Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: ... б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, ... і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;

- «10.1 Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху»;

- «10.4 … Водій, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині даного напрямку, повинен дати дорогу зустрічним транспортним засобам, а при виконанні цих маневрів не з крайнього лівого положення на проїзній частині і попутним транспортним засобам»

Унаслідок порушення зазначених правил дорожнього руху, виконання яких було необхідною та достатньою умовою для запобігання події, водій ОСОБА_5 у районі будівлі №51 на вул. Світлогірській допустив зіткнення із зазначеним автомобілем «Шевроле Авео» під керуванням водія ОСОБА_4 , у результаті чого водія ОСОБА_4 було травмовано та у якого згідно висновку експерта №1101 від 17.06.2016 було виявлено тілесне ушкодження у виді забійної рани та гемартрозу правого колінного суглобу, яке за своїм характером відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я.

Між порушенням ОСОБА_5 вимог п. 10.1. та 10.4. Правил дорожнього руху України і наслідками, що настали заподіянням потерпілому ОСОБА_4 середньої тяжкості тілесних ушкоджень, вбачається прямий причинний зв`язок.

Своїми діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, за ознаками: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

У судовому засіданні обвинувачений повністю визнав себе винуватим у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушеннята підтвердив усі обставини його вчинення, що викладені в обвинувальному акті, у вчиненому щиро розкаявся, просив суд не карати його суворо та не позбавляти права керування транспортним засобом, який використовується ним за робочих потреб, що він дуже жалкує з приводу вчиненого.

Окрім показань обвинуваченого, судом досліджені письмові документи, які позитивно його характеризують за місцем проживання, підтверджують відсутність у нього судимості та відповідні медичні довідки, які свідчать про те, що обвинувачений під наркологічним чи психіатричним наглядом не перебуває, а також відповідні документи, які підтверджують наявність на утриманні в обвинуваченого двох малолітніх дітей (а.с.113-120).

Суд, ураховуючи думки учасників судового розгляду, визнання обвинуваченим вини у вчиненні кримінального правопорушення, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому у обвинуваченого, чи правильно він розуміє зміст цих обставин та впевнився у добровільності його позиції, а також роз`яснив йому, що у такому випадку він буде позбавленим права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, тому у відповідності до положень ст. 349 КПК України вважає достатнім дослідження наступних доказів: показань обвинуваченого та письмових документів кримінального провадження, які характеризують його особу.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є вчиненим із необережності, особисте ставлення обвинуваченого до вчиненого, його щире каяття, особу обвинуваченого, який за місцем свого проживання характеризується позитивно, раніше не судимий, під наркологічним чи психіатричним наглядом не перебуває, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, ставлення самого потерпілого до обвинуваченого, який просив суд не карати обвинуваченого суворо.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, визнаються щире каяття останнього, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого, у судовому засіданні не встановлено.

Таким чином, суд, ураховуючи викладені вище обставини у своїй сукупності, вважає, що обвинуваченому повинно бути призначено покарання у виді штрафу без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до п. 9 ст. 100 КПК України.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого у кримінальному провадженні не обирався.
Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 250 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме в розмірі 4250 грн. у дохід держави, без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Речові докази автомобіль марки «ВАЗ 21013», р/н НОМЕР_1 , який знаходиться на зберіганні в ОСОБА_5 та автомобіль марки «Шевроле Авео», р/н НОМЕР_2 , який знаходиться на зберіганні у ОСОБА_4 , повернути законним володільцям після набрання вироком законної сили.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу протягом тридцяти днів з моменту проголошення.

Суддя ОСОБА_1 .