Справа №592/7796/16-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/938/16 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 листопада 2016 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми матеріали кримінального провадження за апеляційними скаргами прокурорів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на вирок Ковпаківського районного суду м. Суми від 01.09.2016 року яким

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Суми, який мешкає в АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середньо-спеціальна,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України

з участі учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_9

обвинуваченого ОСОБА_8

захисника ОСОБА_10

ВСТАНОВИЛА:
До апеляційного суду надійшли апеляційні скарги від прокурорів ОСОБА_6 в якій ставить питання про скасування вироку та ухвалення нового, і ОСОБА_7 , в якій ставиться питання про скасування вироку та призначення нового судового розгляду.

Як встановив суд, ОСОБА_8 у невстановлений час та спосіб, знаходячись у невстановленому місці, незаконно придбав особливо небезпечний наркотичний засіб - «канабіс», який почав незаконно зберігати за місцем свого мешкання, за адресою АДРЕСА_1 , без мети збуту, для власного вживання. 13.07.2016 року в ході проведення санкціонованого обшуку на території домоволодіння, де фактично мешкає ОСОБА_8 , було виявлено та вилучено особливо небезпечний наркотичний засіб « канабіс» масою 1 565, 92 гр., що у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 р. є великим розміром.

Злочинні дії ОСОБА_8 судом були кваліфіковані за ч.2 ст. 309 КК України, оскільки він незаконно придбав та зберігав наркотичний засіб «канабіс» вагою 1565,92 гр., що є великим розміром, без мети збуту та йому призначене покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_8 звільнений від відбування покарання з випробуванням, іспитовим строком 2 роки, застосовані обмеження, передбачені ст. 76 КК України.

В обгрунтування поданої апеляційної скарги прокурор ОСОБА_6 ввважає, що суд безпідставно прийшов до висновку про можливість звільнення ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання, не врахувавши відсутність такої обставини, що пом`якшує покарання, як активне сприяння розкриттю злочину, кількість наркотичного засобу, відсутність даних про наявність утриманців. Ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_8 покарання за ч. 2 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

Прокурор ОСОБА_7 вважає, що судом допущено істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, оскільки ОСОБА_8 не роз`яснено наслідки розгляду кримінального провадження за ст. 349 ч. 3 КПК України, суд неправильно застосував закон про кримінальну відповідальність, та безпідставно звільнив ОСОБА_8 від відбування покарання, просить вирок скасувати та призначити новий судовий розгляд.

Заслухавши доповідача про суть кримінального провадження та доводи апеляційних скарг, прокурора, який прохає задовольнити апеляційні скарги, ОСОБА_8 та його захисника, які прохають вирок суду залишити без зміни, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги прокурорів ОСОБА_6 і ОСОБА_7 не підлягають задоволенню.

Висновки суду першої інстанції щодо доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_8 та правильність юридичної кваліфікації його злочинних дії в апеляційних скаргах не оспорюються.

Що стосується доводів апеляційної скарги прокурора ОСОБА_7 щодо допущених істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, щодо не роз`яснення ОСОБА_8 наслідків розгляду кримінального провадження за ст. 349 ч. 3 КПК України, то на думку колегії суддів вони є необгрунтованими.

Обвинувачений ОСОБА_8 вирок суду щодо себе не оскаржив, в судовому засіданні показав, що його права судом не порушені. Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги прокурора ОСОБА_7 є формальними, вони не перешкодили і не могли перешкодити суду постановити законне і обгрунтоване судове рішення, обвинувачений із вироком суду згодний, на розгляд кримінального провадження на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України він погодився добровільно, розуміючи наслідки такого судового розгляду, його захисник, як і прокурор, погодились з таким порядком дослідження доказів.

Що стосується доводів апеляційних скарг про неправильне застосування судом закону про кримінальну відповідальність, то на думку колегії суддів вони є необгрунтованими.

Так, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_8 виду і міри покарання суд, на думку колегії суддів, в повної мірі дотримався вимог ст. 65 КК України, щодо основних засад призначення покарання, при цьому враховував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є злочином середньої тяжкості, особу винного та обставини, що пом`якшують покарання, а саме те, що ОСОБА_8 щиро розкаявся у вчиненому кримінальному правопорушенні, активно сприяв його розкриттю, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, за місцем проживання характеризується позитивно, має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та мати пенсійного віку, яка потребує його допомоги, які суд визнав такими, що помякшують його покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Тому доводи апеляційної скарги прокурора ОСОБА_7 щодо не виконанння судом вимог ст. 65 КК України при призначенні обвинуваченому ОСОБА_8 покарання є, на думку колегії суддів, необгрунтованими, також і з тих підстав, що прокурор ОСОБА_7 ні міри, ні виду покарання в апеляційній скарзі не оспорює.

Приймаючи рішення щодо звільнення обвинуваченого ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням, суд врахував обставини, що характеризували поведінку обвинуваченого до вчиненого злочину, а саме те, що він раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, позитивно характеризується за місцем мешкання, хоча і не офіційно, але працює; обставини, пов`язані із вчиненням злочину, а також і обставини, що характеризують поведінку обвинуваченого після злочину, а саме те, що він зізнався у вчиненому, зазначив місце, де він придбав рослини коноплі, і те, що злочин був вчинений декілька років тому.

Суд першої інстанції, врахувавши індивідуальні властивости обвинуваченого ОСОБА_8 , його спосіб життя, родинний стан, відсутність судимостей та наявність на його утриманні неповнолітньої дитини та матері похілого віку, прийшов до правильного рішення про те, що виправлення та попередження нових злочинів можливо досягти без ізоляції обвинуваченого ОСОБА_8 від суспільства, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час звільнення від відбування основного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Колегія суддів не погоджується із доводами апеляційної скарги прокурора про відсутність таких обставин, які пом`якшують покарання, як активне сприяння розкриттю злочину, щире каяття, визнання вини.

Як вбачається із показань обвинуваченого ОСОБА_8 як в суді першої, так і в суді апеляційної інстанції, ним було повідомлено органу досудового розслідування про час і місце, де він знайшов рослини коноплі, і мотиви, з яких він незаконно придбав наркотичний засіб.

Оскільки як сторона обвинувачення так і сторона захисту погодились не досліджувати фактичні обставини справи, колегія суддів не може перевірити наскільки встановлені органом обвинувачення фактичні обставини відповідають показанням обвинуваченого на досудовому розслідуванні і які докази при цьому були добуті на підтверження його винуватості.

За таких обставин і доводи апеляційної скарги прокурора, що обвинувачений приховав від органу досудового розслідування і суду інформацію про збувача наркотичного засобу є безпідставними і такими, що не підтверджуються матеріалами кримінального провадження.

Докази, про наявність утриманців у обвинуваченого ОСОБА_8 були предметом дослідження в суді першої інстанції, що підтверджується аудізаписом судового засідання, крім того, суд апеляційної інстанції також дослідив докази щодо наявністі утриманців у обвинуваченого, його характеристики, стану здоров`я, довідки про судимість.

Суд першої інстанції, постановивши рішення не досліджувати докази, які ніким не оспорювалися, за згодою всіх учасників судового розгляду, також і прокурора, на думку колегії суддів, також врахував і ті тяжкі особисті, сімейні обставини, про які показав обвинувачений ОСОБА_8 і які не були спростовані стороною обвинувачення, які здійснили вплив на його поведінку і на мотиви вчинення кримінального правопорушення.

Колегія суддів ввважає, що всі ці вищезазначені обставини в різноманітних їх сполученнях істотно знижують фактичну ступінь тяжкості вчиненого злочину і ступінь небезпечності особи обвинуваченого ОСОБА_8 для суспільства, що в своєї сукупності і дало підстави для висновку суду про можливість звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням.

Керуючись ст. 376 ч. 2, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:
Вирок Ковпаківського районного суду м. Суми від 01.09.2016 року щодо ОСОБА_8 залишити без зміни, а апеляційні скарги прокурорів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі 3 місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4