Справа № 303/4253/16-к
1-кп/303/392/16
Номер рядка стат. звіту - 55
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 липня 2016 року м.Мукачево
МУКАЧІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
в особі головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.06.2015 року за №0000097 про обвинувачення
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з середньою освітою, не одруженого, раніше не судимого, військовослужбовця призваного на військову службу за контрактом, сержанта,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України,
з участю : прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3
захисника ОСОБА_5
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем призваним на військову службу за контрактом військової частини ПП НОМЕР_1 , у порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 11, 16, 17, 30, 37, 129, 130, 199 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою ухилитись від несення обов`язків військової служби та з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, 17.12.2014 року без поважних причин не з`явився вчасно до місця проходження військової служби військової частини ПП НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) та без поважних причин відсутній на військовій службі по 31.08.2015 року, перебуваючи весь вказаний період поза розташуванням військової частини і проводячи час на власний розсуд, чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 407 КК України, тобто нез`явлення військовослужбовцем вчасно на службу без поважних причин тривалістю понад один місяць.
Стр. 2 із 3
Під час досудового розслідування, 13.07.2016 року між прокурором військової прокуратури Ужгородського гарнізону Західного регіону України та ОСОБА_3 укладена угода про визнання винуватості, яка разом з обвинувальним актом направлена до суду.
Відповідно до умов угоди обвинувачений ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000097 беззастережно та у повному обсязі визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 407 ч. 3 КК України, в угоді викладено формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію, яка ніким не оспорюється, а також узгоджено призначення покарання обвинуваченому за ст. 407 ч. 3 КК України, із застосуванням положення ст. 69 КК України, перейшовши до іншого, більш м`якого виду основного покарання, незазначеного в санкції ст. 407 ч.3 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі 400 неоподаткованих мінімумів доходів громадян у сумі 6800 гривень. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 суду пояснив, що права, надані йому законом у зв`язку з укладенням угоди про визнання винуватості розуміє, з наслідками укладення та затвердження угоди обізнаний, характер обвинувачення та його суть йому зрозумілі, обраний вид покарання, який застосовується до нього у разі затвердження угоди з ним узгоджено та є цілком зрозумілим, свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України, а саме нез`явлення військовослужбовцем вчасно на службу без поважних причин тривалістю понад один місяць, визнає повністю.
Прокурор ОСОБА_4 просив затвердити угоду на умовах, викладених у ній.
Розглянувши питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається.
Відповідно ч. 2 ст. 474 КПК України, розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язкової участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження. Відсутність інших учасників судового провадження не є перешкодою для розгляду.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 407 КК України, яке згідно з ст. 12 КК України, є тяжким злочином внаслідок якого шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 суд визнає щире каяття, безпосередня участь в АТО.
Відповідно до ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 не виявлено.
Враховуючи наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, з урахуванням особи винного суд з додержанням вимог ст. 69 КК України вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання у виді штрафу.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження вказаної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком
Стр. 3 із 3
застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам КК України та КПК України.
З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що укладена між прокурором та ОСОБА_3 угода про визнання винуватості підлягає затвердженню.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався. Речові докази відсутні.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений. Судових витрат не має.
Керуючись ст.ст. 314, 368, 370, 371, 373, 376, 474, 475 КПК України, суд
У Х В А Л И В :
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 13 липня 2016 року між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000097 про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України.
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України, призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу у розмірі 400 неоподаткованих мінімумів доходів громадян у сумі 6800 (шість тисяч вісімсот) гривень.
Вирок суду на підставі угоди про визнання винуватості може бути оскаржений до апеляційного суду Закарпатської області в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 394 КПК України.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Закарпатської області через цей суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий ОСОБА_1