Справа № 303/2676/16-к
Провадження № 1-кп/303/271/16
ряд. стат. звіту № 3
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 липня 2016 року м.Мукачево
Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області
в складі головуючого-судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Мукачево кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.03.2016 року за № 0000514, про обвинувачення
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, маючого на утримані двох неповнолітніх дітей, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,
з участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
потерпілої ОСОБА_9 ,
представника потерпілої ОСОБА_10 ,
В С Т А Н О В И В:
07 березня 2016 року, приблизно о 23 годині 30 хвилин, в АДРЕСА_2 , ОСОБА_7 , знаходячись в кухонному приміщенні квартири АДРЕСА_3 вищевказаного будинку, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин з потерпілим ОСОБА_11 вчинив сварку, в ході якої, діючи умисно, наніс 3 (три) удари табуретом в область голови потерпілого, спричинивши при цьому тілесні ушкодження у вигляді 3 (трьох) забійних ран голови, які згідно висновку експерта Мукачівського районного відділення СМЕ № 111/2016 від 26.04.2016 року відносяться до групи легких тілесних ушкоджень.
В результаті нанесення вищевказаних тілесних ушкоджень, потерпілий ОСОБА_11 опинився в напівзігнутому положенні, повернутим в бік ОСОБА_7 , після чого останній взяв з підставки для ножів, розміщеної на столі кухонного приміщення, кухонний ніж, яким умисно, з метою протиправного заподіяння смерті потерпілому ОСОБА_11 , наніс один удар в область лівої частини тулуба потерпілого, в результаті чого спричинив тілесні ушкодження у вигляді колото-різаної рани на рівні 8-го міжребер`я зліва по середньоключичній лінії, яка має раневий канал, хід якого зпереду до заду, зліва на право та дещо зверху до низу, довжиною приблизно 16 см, по ходу якого виявлено наскрізне ушкодження лівого реберно-діафрагмального синуса, наскрізне ушкодження шлунку, дотикове ушкодження верхнього краю тіла підшлункової залози, наскрізне поранення стінки черевного відділу аорти, від яких потерпілий ОСОБА_11 помер. Згідно висновку експерта Мукачівського районного відділення СМЕ № 111/2016 від 26.04.2016 року дані ушкодження відносяться до групи тяжких тілесних ушкоджень, що небезпечні в момент спричинення і з безпосередньою причиною настання смерті ОСОБА_11 знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку та які виникли від одноразової дії гострого плоского колючо-ріжучого предмету кухонного ножа.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, визнав частково та пояснив, що останнім часом він проживав спільно з ОСОБА_12 , яка раніше була дружиною померлого ОСОБА_11 . З останнім в них були неодноразові конфлікти, особливо коли ОСОБА_11 перебував в нетверезому стані. В той день, коли сталося вбивство, він прийшов з роботи додому до ОСОБА_12 , оскільки хотів відремонтувати в квартирі сантехніку. В той час в квартирі вже знаходився ОСОБА_11 , який разом з ОСОБА_12 вживали алкогольні напої і сперечалися між собою. Він був в гарному настрої, разом з ОСОБА_11 кілька разів випили горілки, після чого займався роботою, а саме ремонтом сантехніки. Всього в той вечір він випив з потерпілим та свідком біля 150 грам горілки. Під час роботи він ходив то до ванної кімнати, то на кухню, працював з ножем і випадково поранився. Весь цей час ОСОБА_11 сперечалися з ОСОБА_12 , остання була дуже знервована, вони обоє багато випили, оскільки вживали алкоголь ще до його приходу, але він в цю суперечку не втручався. Піти з квартири він не міг, так як ремонтував сантехніку, в квартирі було все розібрано. Зайшовши в черговий раз на кухню і зрозумівши, що суперечка просто так не закінчиться, він попросив ОСОБА_11 піти, але той почав агресивно на нього наступати. Коли він знаходився на кухні біля мийки і зігнувся, щоб зняти шланг, відчув, як хтось його з-заді потягнув. В руках у нього був табурет, яким він, повернувшись, відштовхнув ОСОБА_11 , а саме наніс йому два відштовхуючі удари. Умисно наносити удари табуретом потерпілому він не міг, оскільки там не було для нього місця, а тільки його відштовхував. На цьому все заспокоїлось, він продовжував працювати в квартирі, заходивши періодично на кухню. ОСОБА_11 постійно чіплявся до нього, став дуже агресивний. В якийсь момент він зустрівся з потерпілим в коридорі, той не впускав його до кухні, але він його відштовхнув до стіни і пройшов. Раптом потерпілий схопив його з-заді і потягнув назад, на що він різко розвернувся, при цьому відбивши удар, який наносив ОСОБА_11 і рефлекторно наніс йому удар. Взявши на кухні ніж він ішов у ванну кімнату, але в цей момент почув шум з-заді. Будучи дуже знервованим він різко розвернувся, тримаючи ніж в правій руці на рівні поясу, і зіткнувся з потерпілим. Від цього зіткнення його відкинуло в одну сторону, а потерпілого в іншу. Розвертався він через ліве плече, в момент зіткнення потерпілий стояв обличчям до нього. Після цього він вийшов на балкон, а коли повернувся, побачив, що ОСОБА_11 лежить в коридорі на підлозі без свідомості. Спочатку він намагався привести ОСОБА_11 до свідомості, але побачив на ньому рану, зрозумів, що порізав його, тому зразу викликав швидку і поліцію. Припускає, що міг в момент вказаного розвороту спричинити потерпілому ножове поранення, але умисно цього не робив, вбивати його не хотів, навіть його не бив, нанесення удару ножем він не відчув. Травми голови у потерпілого могли виникнути від того, що потерпілий вдарився головою об край дверей. Після зіткнення з потерпілим він автоматично викинув ніж, який тримав в руці, в мийку для посуду, особисто його не мив, яким чином цей ніж опинився чистим в підставці, пояснити не може.
Йому дуже прикро за те, що позбавив життя людини, вибачається перед мамою за те, що позбавив життя її сина, але цього робити не хотів, сталося все випадково.
Потерпіла ОСОБА_9 в судовому засіданні показала, що померлий ОСОБА_11 являвся її рідним братом. Про обставини вбивства їй нічого невідомо, оскільки на місці вона не була. Раніше її брат з обвинуваченим приятелювати, проживали на одній вулиці. Останнім часом між ними мав місце конфлікт через те, що ОСОБА_7 не хотів повертати якісь речі, крім того він міг бути причетним до крадіжки речей від ОСОБА_11 . Внаслідок вбивства брата їй спричинено велику моральну шкоду, до цього часу вона не може прийти до себе. Крім того, їй спричинено матеріальну шкоду, яка полягає у витратах на поховання брата, через деякий час необхідно буде встановлювати надмогильний пам`ятник, однак ніякими документами підтвердити розмір матеріальної шкоди не може. Заявлений цивільний позов до обвинуваченого повністю підтримує і просить його задовольнити, стягнути з ОСОБА_7 на її користь 19 000 гривень матеріальної та 200 000 гривень моральної шкоди.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 пояснила, що обвинувачений ОСОБА_7 є її співмешканцем, ОСОБА_11 її бувший чоловік. Того дня, коли сталося вбивство, вона знаходилась вдома, приблизно після обіду до неї прийшов ОСОБА_11 , з яким вони разом вживали алкогольні напої. Ввечері додому прийшов ОСОБА_7 , разом з ОСОБА_11 вони також вживали алкогольні напої, між ними виникла суперечка. Фактично сварку спровокував ОСОБА_11 , раніше ОСОБА_7 та ОСОБА_11 неодноразово вступали між собою в різні суперечки, зокрема останній нарікав, що ОСОБА_7 забрав від нього дружину. В ході суперечки, яка відбувалася на кухні в її квартирі, ОСОБА_7 табуретом три рази вдарив по голові ОСОБА_11 , від чого табурет зламався, з голови почала іти кров. Після цих ударів потерпілий трохи нахилився, в той момент обвинувачений взяв кухонний ніж, який знаходився на столі. Вони продовжували штовхати один одного, і в той момент, на її думку, ОСОБА_7 наніс удар ножем потерпілому, внаслідок чого той втратив свідомість і впав. Самого удару вона не бачила, оскільки обвинувачений стояв спиною до неї, тільки бачила ніж в його руці в момент суперечки, і бачила, що потерпілий впав без свідомості. Все це відбувалося біля вікна на кухні. ОСОБА_7 після цього вийшов на балкон, вона залишилась на місці, була в шоковому стані. Коли ОСОБА_7 повернувся, вона запропонувала віднести потерпілого в кімнату на диван, щоб привести його до свідомості, і вони почали його переносити. В той момент вони обоє зрозуміли, що потерпілий помер, оскільки він не дихав, залишили його на підлозі в коридорі і викликали швидку. ОСОБА_7 злякався, зрозумівши, що наробив, але нікуди не тікав, дочекався на місці працівників поліції.
Таким чином, свідок ОСОБА_12 спростувала покази обвинуваченого про те, що він не наносив удари табуретом по голові потерпілому, а тільки штовхав його, оскільки чітко ствердила, що бачила, як він три рази вдарив потерпілого по голові, від чого табурет навіть зламався. Показами даного свідка спростовуються також твердження обвинуваченого щодо місця спричинення потерпілому тілесних ушкоджень, а саме в коридорі вказаної квартири, механізму їх спричинення, зокрема при різкому розвороті. Свідок чітко показав, що в момент спричинення потерпілому тілесних ушкоджень як табуретом, так і ножем, вони з обвинуваченим обоє знаходилися біля вікна на кухні, обвинувачений не розвертався, а штовхався з потерпілим, кухонний ніж він взяв саме в момент тієї штовханини, і зовсім не для того, щоб ремонтувати сантехніку, як це пояснив обвинувачений.
За клопотанням сторони захисту в судовому засіданні допитаний судово-медичний експерт ОСОБА_13 , який показав, що він проводив судово-медичну експертизу трупа громадянина ОСОБА_11 . Викладені у висновку експерта підсумки повністю підтримує та стверджує, що колото-різане поранення, виявлене у ОСОБА_11 не характерне для випадкового спричинення. Це пояснюється тим, що рановий канал дуже глибокий і має певний напрямок. В момент спричинення потерпілий міг знаходитися в різних положеннях, але найбільш імовірно в положенні, коли тулуб нахилений передньою лівою стороною до людини, яка наносила удар. Для випадкового спричинення могли бути характерними тільки якісь порізи, непроникаючі рани.
Таким чином, з показів експерта вбачається, що обвинувачений не міг випадково, як він стверджує, при розвороті, спричинити потерпілому тілесні ушкодження, а тому покази обвинуваченого щодо механізму спричинення потерпілому тілесних ушкоджень не відповідають дійсності і не можуть бути прийнятими до уваги судом.
Крім часткового визнання обвинуваченим своєї вини, його показів, показів потерпілої та свідка, вина ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, підтверджується наступними доказами.
-протоколом огляду місця події від 08 березня 2016 року з фототаблицею до нього, згідно якого зафіксоване місце вчинення кримінального правопорушення, а саме квартира АДРЕСА_4 , конкретне місце знаходження трупа громадянина ОСОБА_11 в коридорному приміщенні, в ході огляду вилучено ніж, яким були спричинені потерпілому тілесні ушкодження;
-протоколом огляду місця події від 08.03.2016 року, згідно якого в присутності судово-медичного експерта в приміщенні моргу Мукачівської ЦРЛ оглянуто труп громадянина ОСОБА_11 ;
-протоколом пред`явлення речей для впізнання від 25.04.2016 року, відповідно до якого свідок ОСОБА_12 в приміщенні службового кабінету Мукачівського відділу поліції серед пред`явлених речей впізнала ніж, яким було нанесено ножове поранення ОСОБА_11 обвинуваченим ОСОБА_7 , даний ніж було вилучено з місця пригоди під час огляду;
-протоколом проведення слідчого експерименту від 17.03.2016 року та доданим до нього відеозаписом, відповідно до якого свідок ОСОБА_14 на місці показала, де саме знаходився потерпілий в момент спричинення йому тілесних ушкоджень, зокрема біля вікна на кухні, як саме обвинувачений наносив йому удари табуретом, де він втратив свідомість і куди вони його після цього перенесли;
-висновком експерта № 111/2016 року від 26 квітня 2016 року, відповідно до якого смерть громадянина ОСОБА_11 настала внаслідок проникаючого одиночного колото-різаного торако-абдомінального поранення з наскрізним ушкодженням реберно-діафрагмального синуса зліва, шлунку, підшлункової залози та наскрізним пораненням стінки черевного відділу аорти, що супроводжувалось гострою внутрішньочеревною та внутрішньо грудною кровотечею, з розвитком травматичного та гіповолемічного шоку, що і явилось безпосередньою причиною його смерті.
Згідно цього ж висновку, у потерпілого виявлені тілесні ушкодження у виді трьох забійних ран в тім`яній ділянці голови, які могли виникнути внаслідок нанесення не менше як трьох ударів табуретом. Цим самим підтверджуються покази свідка ОСОБА_12 про те, що обвинувачений умисно наніс три удари табуретом по голові ОСОБА_11 і повністю спростовуються покази обвинуваченого, що він табуретом тільки штовхав ОСОБА_11 і ударів йому не наносив.
Як зазначено у висновку експерта, при дослідженні трупа громадянина ОСОБА_11 виявлені тілесні ушкодження у вигляді колото-різаної рани на рівні 8-го міжребер`я зліва по середньоключичній лінії, яка має раневий канал, хід якого спереду до заду, зліва на право та дещо зверху до низу, довжиною приблизно 16 см, по ходу якого виявлено наскрізне ушкодження лівого реберно-діафрагмального синуса, наскрізне ушкодження шлунку, дотикове ушкодження верхнього краю тіла підшлункової залози, наскрізне поранення стінки черевного відділу аорти, виникли вони від одноразової дії гострого плоского колюче-ріжучого предмету типу клинка ножа, який мав гострий край та обушок товщиною близько 0,1 см. із слабо виразними ребрами. Найбільша ширина цього предмета на рівні слідоутворюючої частини, заглибленої в тіло, становила близько 2,0 2,2 см., довжина предмета становила не менше 16 см. Вказані тілесні ушкодження є небезпечні для життя в момент їх спричинення, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень і з безпосередньою причиною настання смерті знаходяться у прямому причинно-наслідковому зв`язку. Смерть настала через короткий проміжок часу після спричинення колото-різаного поранення.
Крім того, відповідно до даного висновку, виявлене у громадянина ОСОБА_11 колото-різане поранення не характерно для випадкового спричинення, в тому числі внаслідок самостійного наштовхування на ніж, який міг знаходитися у витягнутій руці сторонньої особи.
Факт перебування обвинуваченого в момент заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_11 у стані алкогольного сп`яніння підтверджується протоколом медичного огляду № 92 від 08.03.2016 року, вміст алкоголю в його крові становив 1,07 %0.
Таким чином, у справі з достатньою повнотою з`ясовано, що ОСОБА_7 під час сварки з ОСОБА_11 умисно наніс йому удар ножем і спричинив ножове поранення. Спосіб здійснення цього злочину свідчить про те, що обвинувачений розумів суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачав суспільно небезпечні наслідки і свідомо допускав їх настання, тобто діяв з непрямим умислом.
Посилання обвинуваченого на те, що він вбивства не вчиняв і не мав наміру цього робити, це сталося випадково, суд розцінює як необґрунтоване. Зокрема, покази обвинуваченого щодо випадковості спричинення ножового поранення ОСОБА_11 повністю спростовуються висновком судово-медичної експертизи, показами експерта, наданими в судовому засіданні, та показами свідка.
Таким чином, оцінивши всі докази в їх сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченого в умисному вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, доведена повністю. Дії ОСОБА_7 кваліфіковано вірно за ч.1 ст. 115 КК України.
При визначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, дані про його особу, зокрема про те, що вчинений ним злочин відноситься до категорії особливо тяжкого злочину, він характеризується посередньо. Також суд враховує, що ОСОБА_7 вдівець, на утриманні в нього перебуває двоє дітей, раніше він не судимий, частково визнав свою вину і жаліє про вчинене.
Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 54 від 31.03.2016 року обвинувачений ОСОБА_7 в період часу, що відноситься до інкримінованого йому діяння, психічним захворюванням не страждав і не страждає ним в теперішній час. 07.03.2016 року в момент вчинення кримінального правопорушення він міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. Тимчасовий розлад психічної діяльності, в тому числі і паталогічне алкогольне сп`яніння 07.03.3016 року у ОСОБА_7 виключається повністю, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.
Крім того, суд враховує, що в момент суперечки, яка раптово виникла між обвинуваченим та ОСОБА_11 , останній перебував в стані тяжкого алкогольного сп`яніння, при дослідженні трупної крові виявлено етиловий спирт в концентрації 3,36%0, що стосовно живих осіб відноситься до тяжкого ступеня алкогольного сп`яніння. Даний факт підтверджується висновком судово-медичної експертизи № 111/2016. Перебуваючи в стані сп`яніння ОСОБА_11 спровокував суперечку, що підтверджується показами обвинуваченого та свідка.
Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 судом не встановлено.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , є вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння.
Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_7 застосовано у вигляді тримання під вартою, підстав для його скасування чи зміни немає, тому його слід залишити без змін до вступу вироку в законну силу.
При цьому, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, період перебування обвинуваченого під вартою з 08.03.2016 року до вступу вироку в законну силу слід зарахувати у строк відбування покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Потерпілою ОСОБА_9 заявлено цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_7 про стягнення з нього 19 000 гривень матеріальної та 200 000 гривень моральної шкоди. Заявлені вимоги потерпіла обґрунтовує тим, що внаслідок протиправних дій обвинуваченого, які спричинили смерть її брата, їй завдано матеріальну і моральну шкоду. Матеріальна шкода пов`язана з тим, нею понесені витрати на поховання брата в сумі 19 000 грн., а тому ці витрати слід стягнути з обвинуваченого. Моральна шкода полягає в тому, що вона пережила і продовжує переживати сильні душевні та моральні страждання, психологічне потрясіння, завдані трагічною загибеллю брата, якого вона дуже любила, поважала, який її завжди підтримував, допомагав у всьому. Постійні емоційні страждання призвели до погіршення психічного стану, вона тривалий час перебувала в стані шоку та апатії, втратила інтерес до життя, постійне нервове напруження призвело до довгострокової депресії. Змінилося її нормальне життя, порушився сон, знизились її адаптивні можливості, працездатність. Завдану їй моральну шкоду неможливо відшкодувати в повному обсязі, неможливо визначити її розмір, тим більше у грошовому еквіваленті, тому оцінює її в сумі 200 000 гривень.
Заслухавши покази потерпілої, розглянувши матеріали її позовної заяви та оцінивши досліджені в судовому засіданні докази суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. Зокрема в позовній заяві потерпілою зазначається, що їй завдано матеріальну шкоду в сумі 19 000 гривень. При цьому в судовому засіданні потерпіла показала, що жодного належного і допустимого доказу на підтвердження цієї суми вона надати не можу, таких доказів вона не має. Цю суму повністю заперечує обвинувачений. За таких обставин, оскільки на підтвердження розміру завданої потерпілій матеріальної шкоди не надано жодного доказу, суд вважає вимоги потерпілої в цій частині нічим не доведені, а тому не підлягають до задоволення.
Щодо стягнення з обвинуваченого на користь потерпілої моральної шкоди суд виходить з наступного.
Як зазначає сама потерпіла, моральна шкода їй завдана смертю брата, саме внаслідок втрати брата вона зазнала моральних страждань. При цьому в судовому засіданні доведено, що смерть ОСОБА_11 настала саме внаслідок спричинених йому тяжких тілесних ушкоджень і доведено, що такі тілесні ушкодження спричинив йому обвинувачений ОСОБА_7 . Оскільки смерть ОСОБА_11 настала внаслідок спричинених йому тілесних ушкоджень обвинуваченим ОСОБА_7 , відповідальність за спричинену внаслідок цього потерпілій моральну шкоду слід покласти саме на нього.
При вирішенні питання щодо розміру відшкодування моральної шкоди суд враховує характер та обсяг страждань, яких зазнала потерпіла, їх тривалість, тяжкість вимушених змін у її життєвих стосунках. При цьому суд також виходить із засад розумності, виваженості та справедливості. В зв`язку з цим суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення вимоги потерпілої про стягнення на її користь моральної шкоди, а саме стягнення з ОСОБА_7 шкоди в сумі 100 000 гривень.
Речові докази по справі - особисті речі ОСОБА_11 , які зберігаються у потерпілої, слід повернути потерпілій ОСОБА_9 , одяг ОСОБА_11 та одяг обвинуваченого ОСОБА_7 , що знаходяться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Мукачівського відділу поліції, повернути відповідно потерпілій ОСОБА_9 та обвинуваченому ОСОБА_7 , вирізку з килима зі слідами, схожими на кров та ніж, загальною довжиною 33 см., з довжиною леза 20 см., який є знаряддям злочину, що знаходяться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Мукачівського відділу поліції знищити, два кухонні ножі довжиною 25 см. та 24 см., а також розкладний ніж, що знаходяться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Мукачівського відділу поліції повернути власнику ОСОБА_12 , диск з відеозаписом слідчого експерименту з свідком ОСОБА_12 залишити при матеріалах кримінального провадження.
Судові витрати по справі за проведення судово-дактилоскопічної експертизи Закарпатським НДЕКЦ МВС за № 3/458 від 22.04.2016 року в сумі 1055,52 гривень, і дані витрати слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.
Керуючись ст. 84-86, 94, 95, 370, 371, 373-376 КПК України, суд,
З А С У Д И В :
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України та призначити йому покарання у виді 9 (дев`яти) років позбавлення волі.
Строк відбуття покарання ОСОБА_7 рахувати з 08.03.2016 року.
Відповідно до ч.5 ст. 72 КК України, період перебування обвинуваченого під вартою з 08.03.2016 року до вступу вироку в законну силу зарахувати у строк відбування покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_7 тримання під вартою залишити без змін до вступу вироку в законну силу.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_9 задовольнити частково, стягнути з ОСОБА_7 її на корить моральну шкоду в сумі 100 000 грн., в іншій частині позову відмовити.
Речові докази по справі особисті речі ОСОБА_11 , які зберігаються у потерпілої, повернути потерпілій ОСОБА_9 , одяг ОСОБА_11 та одяг обвинуваченого ОСОБА_7 , що знаходяться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Мукачівського відділу поліції, повернути відповідно потерпілій ОСОБА_9 та обвинуваченому ОСОБА_7 , вирізку з килима зі слідами, схожими на кров та ніж, загальною довжиною 33 см., з довжиною леза 20 см., який є знаряддям злочину, що знаходяться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Мукачівського відділу поліції знищити, два кухонні ножі довжиною 25 см. та 24 см., а також розкладний ніж, що знаходяться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Мукачівського відділу поліції повернути власнику ОСОБА_12 , диск з відеозаписом слідчого експерименту з свідком ОСОБА_12 залишити при матеріалах кримінального провадження.
Стягнути з ОСОБА_7 на корить держави судові втрати по справі за проведення судово-дактилоскопічної експертизи Закарпатським НДЕКЦ МВС за № 3/458 від 22.04.2016 року в сумі 1055,52 гривень.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Закарпатської області через цей суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий ОСОБА_1
Суддя ОСОБА_2
Суддя ОСОБА_3