АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І МЕ Н Е М У К РА Ї Н И

07 листопада 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю секретарів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
учасників судового провадження:
особи, яка подала скаргу ОСОБА_6 ,
прокурора ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду міста Києва матеріали судового провадження з апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 05 жовтня 2016 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 05 жовтня 2016 року у задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову старшого слідчого в особливо важливих справах третього слідчого відділу управління з розслідування злочинів, вчинених працівниками органів, які ведуть боротьбу зі злочинністю, Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 від 27.07.2016 року про закриття кримінального провадження № 0000391 від 05.02.2016 року за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.365 КК України, відмовлено.
Не погоджуючись з даним рішенням суду, ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати, вважаючи її незаконною.
В обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що слідчим не забезпечено всебічне, повне та об`єктивне розслідування обставин кримінального провадження, а тому рішення про закриття кримінального провадження є незаконним та передчасним.
В обґрунтування неповноти досудового розслідування посилається на те, що слідчим не допитано всіх власників вказаних нею транспортних засобів, автомобілі яких могли використовуватись для незаконного стеження за нею.
Необґрунтованим є також висновок слідчого про неможливість встановити факти зняття інформації чи таких спроб з належної їй електронної поштової скриньки та інших засобів зв`язку, оскільки жодних слідчих дій для перевірки цих обставин не було здійснено.
Твердження суду про те, що доводи ОСОБА_6 зводяться лише до загальних формулювань і не містять посилання на будь-які слідчі (процесуальні) дії, які б належало здійснити в ході досудового розслідування на виконання завдань кримінального судочинства, не відповідають фактичним обставинам провадження, оскільки у своїй скарзі до суду першої інстанції прямо вказувала на слідчі дії, які необхідно та можливо провести в ході досудового розслідування, а саме: допитати свідків власників зазначених нею транспортних засобів, направити правильно сформульовані запити до МВС, Апеляційного суду міста Києва, огляд поштової скриньки, тощо.
Зазначеним порушенням кримінального процесуального закону при проведенні досудового розслідування слідчий суддя належної оцінки не дав та ухвалив незаконне рішення про залишення її скарги без задоволення.
За результатами апеляційного розгляду просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою задовольнити її скаргу та скасувати постанову слідчого про закриття кримінального провадження, а кримінальне провадження повернути до Генеральної прокуратури для продовження досудового розслідування.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_6 , яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити, прокурора, який заперечував проти задоволення поданої апеляційної скарги та вважав рішення суду законним і обґрунтованим, вивчивши матеріали судового провадження та матеріали закритого кримінального провадження, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_6 підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000391 від 05.02.2016 року, старшим слідчим в особливо важливих справах третього слідчого відділу управління з розслідування злочинів, вчинених працівниками органів, які ведуть боротьбу зі злочинністю, Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 за наслідками проведеного досудового розслідування 27.07.2016 винесено постанову про закриття кримінального провадження за ч.1 ст.365 КК України на підставі п.1 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку із відсутністю події кримінального правопорушення.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням слідчого, ОСОБА_6 звернулася до суду зі скаргою в порядку ст.303 КПК України, вважаючи постанову про закриття кримінального провадження незаконною та необґрунтованою.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 05 жовтня 2016 року у задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову старшого слідчого в особливо важливих справах третього слідчого відділу управління з розслідування злочинів, вчинених працівниками органів, які ведуть боротьбу зі злочинністю, Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 від 27.07.2016 року про закриття кримінального провадження № 0000391 від 05.02.2016 року за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.365 КК України, відмовлено.
Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що доводи скарги ОСОБА_9 про неповноту та однобічності досудового розслідування зводяться до загальних формулювань і не містять посилання на будь-які слідчі (процесуальні) дії, які б належало здійснити в ході досудового розслідування на виконання завдань кримінального судочинства, враховуючи, що законом не встановлено переліку слідчих дій, які обов`язково належить здійснити в ході досудового розслідування для його закінчення. Беручи до уваги слідчі дії, які були здійснені в ході досудового розслідування, а саме допит ОСОБА_6 , направлення запитів до правоохоронних органів та надання доручень, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність у справі обставин, які належить перевірити шляхом вчинення інших перевірочних дій, ніж ті, що проведені у справі. У зв`язку з цим визнав безпідставним посилання ОСОБА_6 на неповноту досудового розслідування у кримінальному провадженні щодо здійснення незаконного стеження за нею.
Колегія суддів вважає таке рішення суду першої інстанції незаконним та необґрунтованим, а постанову про закриття кримінального провадження такою, що підлягає скасуванню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.2 ст.9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Положеннями п.1 ч.1 ст.284 КПК України визначено, що кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність події кримінального правопорушення.
Як вбачається із оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження № 0000391, прийняте рішення слідчий мотивував тим, що в ході здійснення досудового розслідування вжитими заходами не підтвердилися факти здійснення візуального спостереження за ОСОБА_6 , її автомобілем, місцями проживання та роботи, зняття інформації з належних їй телефонів та електронної поштової скриньки працівниками правоохоронних органів.
Колегія суддів визнає обґрунтованими доводи апеляційної скарги ОСОБА_6 , за заявою якої були внесені відомості про злочин до Єдиного реєстру досудових розслідувань, про незаконність та необґрунтованість оскаржуваного рішення про закриття кримінального провадження, оскільки слідчий не забезпечив всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження.
Під час допиту ОСОБА_6 в якості потерпілої вона вказувала, що можливою причиною незаконного стеження за нею є її діяльність у складі атестаційної комісії МВС України. У зв`язку з цим вважала, що незаконне стеження за нею могло здійснюватись працівниками правоохоронних органів. Разом із тим, зазначена обставина слідчим в ході досудового розслідування не досліджувалась та оцінка в оскаржуваній постанові не надана.
На неповноту досудового розслідування свідчить і той факт, що слідчий, встановивши власників транспортних засобів, автомобілі яких зі слів ОСОБА_6 використовувались для здійснення незаконного стеження за нею, слідчий не допитав жодну особу для встановлення можливої причетності їх або автомобілів із вказаними державними номерними знаками до злочину.
Слушними також є доводи апеляційної скарги про те, що слідчим не вжито всіх можливих процесуальних дій для перевірки факту незаконного зняття інформації з електронної скриньки ОСОБА_6 .
Таким чином, колегія суддів вважає, що постанова слідчого ОСОБА_8 від 27.07.2016 року про закриття кримінального провадження №0000391 винесена без дотримання кримінального процесуального закону, є передчасною, а тому підлягає скасуванню, з поверненням кримінального провадження до Генеральної прокуратури України для подальшого провадження досудового розслідування.
З наведених підстав апеляційна скарга ОСОБА_6 підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.303, 304, 376, 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 05 жовтня 2016 року, якою у задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову про закриття кримінального провадження № 0000391 від 05.02.2016 року відмовлено, скасувати.

Скаргу ОСОБА_6 задовольнити.
Постанову старшого слідчого в особливо важливих справах третього слідчого відділу управління з розслідування злочинів, вчинених працівниками органів, які ведуть боротьбу зі злочинністю, Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 від 27.07.2016 року про закриття кримінального провадження № 0000391 від 05.02.2016 року скасувати.
Матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000391 від 05.02.2016 року, повернути до Генеральної прокуратури для подальшого провадження досудового розслідування.
Ухвала у касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Судді:

________________ ________________ _______________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3