Справа № 481/381/16-к
Провадж.№ 1-кп/481/58/2016
В И Р О К
іменем України
29.07.2016 року Новобузький районний суд Миколаївської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Новий Буг, Миколаївської області кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000050 від 31 січня 2016 року, по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сугаки Могильов-Подольського району Вінницької області, Україна, українця, громадянина України, проживаючого та зареєстрованого по АДРЕСА_1 , не працюючого, освіта базова загальна середня, одруженого, раніше судимого

-24.09.2007 року Новобузьким районним судом Миколаївської області за ч.2 ст.188, ч.3 ст.185 КК України до 05 років позбавлення волі з іспитовим строком 03 роки;

-22.04.2008 року Новобузьким районним судом Миколаївської області за ч.3 ст.186, ч.3 ст.185 КК України до 07 років 06 місяців позбавлення волі, 14.02.2014 року ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 06.02.2014 року звільнений умовно-достроково на 11 місяців 27 днів;

- 04.02.2016 року Єланецьким районним судом Миколаївської області за ч.3 ст.185 КК України до 03 років 06 місяців позбавлення волі,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч. 3 ст. 186 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

Встановив:

31.01.2016 року близько 04:00 години обвинувачений ОСОБА_3 таємно, з метою викрадення чужого майна, проник до приміщення гаража яке розташоване на території домоволодіння потерпілого ОСОБА_5 та розташоване по АДРЕСА_2 . Проникши в приміщення гаражу через двері, які були зачинені на замок обвинувачений ОСОБА_3 , помістивши до мішка, заволодів наступним майном потерпілого : механічним стиплером марки «SIGMA», бувшим у використанні, вартістю 101 грн 50 коп.; автомобільним домкратом марки «РЗТ» 0,8 т., бувшим у використанні, вартістю 108 грн 75 коп.; автомобільним мастилом марки «МАСТ М 8В» об`ємом 1 літр, вартістю 45 грн,; автомобільним мастилом марки «CASTROL XLR 15W-50» об`ємом 5 літрів,; автотрансформатором регульованим (АРБ) 220 В, 400 ВА, бувшим у використанні, вартістю 100 грн.; шкіряним партмоне, бувшим у використанні, вартістю 122 грн 50 коп.; медичним затискачем, бувшим у використанні, вартістю 18 грн; навісним замком, бувшим у використанні, вартістю 153 грн. Вийшовши із гаража на подвір`я обвинувачений став іти до воріт, з метою покинути дане домоволодіння, однак в цей час його помітив потерпілий ОСОБА_5 та насвітив на обвинуваченого ОСОБА_3 ліхтариком. Зрозумівши, що його побачили, обвинувачений ОСОБА_3 , не полишаючи викрадені речі, почав тікати з ними, підбіг до огорожі та перелізши через неї почав тікати по вул. Леніна в м. Новий Буг. А потерпілий його переслідував. Коли потерпілий ОСОБА_5 почав наздоганяти обвинуваченого ОСОБА_3 , останній залишивши на проїзній частині дороги майно, яке намагався викрасти, втік.

В судовому засіданні обвинувачений визнав у повному обсязі. підтвердивши факти їх вчинення за обставин, викладених вище. Однак давати суду показання він відмовився, скориставшись своїм правом, передбаченим ст.. 63 Конституції України.

Потерпілий в судовому засідання також суду пояснив, що точної дати він не пам`ятає, приблизно у кінці січня 2016 року, в нічний час він працював у себе вдома, за адресою : АДРЕСА_2 . Близько 04:00 години він почув сторонні звуки на своєму подвір`ї, і вийшовши із літньої кухні, побачив невідомого йому чоловіка, який намагався покинути територію його домоволодіння. Коли потерпілий насвітив на невідомого чоловіка ліхтариком, той почав втікати із речами викраденими з гаражу. Потерпілий намагався наздогнати невідомого чоловіка, однак не зміг але речі викрадені з гаража, останній по дорозі викину.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового розгляду судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. Відповідно до цих вимог закону суд обмежив дослідження доказів допитом потерпілого, дослідженням письмових матеріалів наданих сторонами кримінального провадження. Прокурор, потерпілий, обвинувачений, захисник, правильно розуміють зміст цих обставин, а також те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці фактичні обставини справи. Суд немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції.

Вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст.186 КК України вірно встановлена та повністю доведена дослідженими та проаналізованими в судовому засіданні доказами по справі, а саме показами потерпілого, який дав логічні та послідовні показання, які узгоджуються та підтверджуються письмовими доказами :

- протоколом огляду місця події від 31.01.2016 року із фототаблицями ( а.с.49-62), з якого видно, що на території домоволодіння потерпілого ОСОБА_5 , за адресо. : АДРЕСА_2 дійсно мається приміщення гаражу, а на прилеглій території, на відстані 20 метрів від заїзду до двору виявлено мішок білого кольору із наступними речами : медичним затискачем, механічним стиплером, портмане чорного кольору, стабілізатор напруги, дві пляшки з мастилом, навісний замок. На території самого домоволодіння було виявлено на землі домкрат автомобільний;

- пртоколом пред`явлення особи для впізнання від 31.01.2016 року із фототаблицями ( а.с.63-68), з якого видно, що серед інших осіб, потерпілий ОСОБА_5 вказав на обвинуваченого ОСОБА_3 , як на особу, яка намагалась викрасти з його домоволодіння вищеперераховані речі;

- довідками про вартість викрадених речей 9 а.с.69, 70, 71,72,73);

- висновком експерта від 11.02.2016 року № 09/3-20 ( а.с.77-88) відповідно до якого, залишкова ринкова вартість автомобільного мастила «CASTROL XLR 15W-50», «МАСТ», шкіряного партмоне, механічного стиплера, стабілізатора напруги, автомобільного домкрата, медичного затискача разом складає 350 грн 75 коп.

Вказаний висновок експерта є повними, із наданням чітких відповідей на поставлені запитання, науково обґрунтованим та узгоджується по змісту із іншими доказами по справі, тому суд бере його до уваги, як доказ доведеності вини обвинуваченого.

Аналізуючи за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 повністю знайшла своє підтвердження в ході судового провадження.

За таких обставин суд дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфікує за ч.2 ст.15, ч. 3 ст. 186 КК України, як закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна ( грабіж), поєднаний з проникненням у приміщення.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд у відповідності до ст. 65 КК України, приймає до уваги те, що він вчинив тяжкий умисний злочин, особу обвинуваченого, його ставлення до вчиненого та обставини, що пом`якшують чи обтяжують покарання.

Суд приймає до уваги характеризуючі матеріали обвинуваченого , а саме те, що він раніше судимий неодноразово, був призваний на строкову військову службу 27.05.1993 року, на обліку у лікаря психіатра чи нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, має на утриманні неповнолітню дитину. (91-102)

Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає визнання вини обвинуваченим ОСОБА_3 , розкаяння у вчиненому та відсутність претензій від потерпілої.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 є повторність злочину.

Враховуючи наявність декількох вищевказаних обставин, що пом`якшують покарання, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, приймаючи до уваги те, що обвинувачений висловив жаль з приводу вчиненого, переконує суд у тому, що він для себе зробив необхідні висновки, тому суд приходить до переконання за можливе у відповідності призначити обвинуваченому основне покарання найнижче встановлене санкцією ч.3 ст.186 КК України.

Також суд вважає за необхідне призначити покарання із застосуванням ч.4 ст.70 КК України, оскільки до постановлення даного вироку, встановлено, що обвинувачений відбуває покарання за вироком Єланецького районного суду Миколаївської області від 04.02.2016 року у виді 03 років 06 місяців позбавлення волі, яке на даний час невідбуто повністю.

Суд вважає, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення ним нових злочинів

Цивільний позов не заявлено.

Під час вчинення злочину за ч.2 ст. 15 ч.3 ст.186 КК України обвинувачений ОСОБА_3 був осудний у розумінні до ст. 19 КК України.

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до положень ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати в розмірі 1228 грн 80 коп., пов`язані із залученням судового експерта для проведення товарознавчої експертизи, слід стягнути з обвинуваченого, оскільки відповідно до ч.2 ст.124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,

Ухвалив:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15 ч.3 ст.186 КК України та призначити покарання у вигляді 04 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, за цим вироком та вироком Єланецького районного суду Миколаївської області від 04.02.2016 р. шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді 04 ( чотирьох) років позбавлення волі.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 судом не обирався.

Стягнути з ОСОБА_3 витрати за проведення експертизи в загальній сумі 1228 (одна тисяча двісті двадцять вісім )гривень 80 копійок.

Речові докази відповідно до постанови про визнання речовими доказами від 12.02.2016 року - залишити власнику ОСОБА_5 .

На вирок суду може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Миколаївської області через Новобузький районний суд Миколаївської області протягом 30 днів з дня проголошення вироку.

Суддя: