У Х В А Л А

Справа № 183/5998/16

№ 1-кс/183/815/16

27 жовтня 2016 року

Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , секретар ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши клопотання слідчого Перещепинського відділення поліції Новомосковського відділу поліції ГУНП України в Дніпропетровській області ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Велика-Могулка Теплицького району Вінницької області, громадянину України, не одруженого, не працюючого, маючого середню освіту, мешкає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , судимого

- 24.04.1996 р. Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ст.86-1, 44, ч.1 ст.229-6, ст.42 КК України до 5 років позбавлення волі;

- 07.11.2000 р. Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст.229-6 КК України до 2 років позбавлення волі;

- 01.04.2003 р. Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.4 ст.185, ч.3 ст.185, ст.70 КК України до 5 років позбавлення волі;

- 07.11.2008 р. Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст. 185, ст.69 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі;

- 24.02.2010 р. Царичанським районним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.289 КК України, до позбавлення волі на строк 5 років, звільнення 24.02.2012 р. невідбутий строк 1 рік 6 місяців 9 днів;

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 185 КК України,

встановив :

ОСОБА_6 підозрюється в тому, що він 29 серпня 2016 р., близько 11 год. 00 хв., знаходився поблизу магазину ТОВ «АТБ-маркет» по вул. Шевченка, 2, м. Перещепине Новомосковського району Дніпропетровської області, де побачив велосипед «Аіст» фіолетового кольору, після, чого діючи умисно, з корисливих мотивів, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, викрав велосипед «Аіст» фіолетового кольору, вартістю 2896 грн. 32 коп. та з місця скоєння злочину втік, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду.

Дії ОСОБА_6 , кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна крадіжка, вчинена повторно.

Відомості про правопорушення було внесено до ЄРДР за №0003622 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Обґрунтованість підозри у інкримінованому ОСОБА_6 кримінальному правопорушенні підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Слідчий ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням, про обрання запобіжного заходу тримання під вартою ОСОБА_6 , мотивуючи тим, що по справі є достатньо підстав вважати підозру у вчинені кримінального правопорушення обґрунтованою. Вважає наявними ризики, передбачені п. 1, п.3, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, у зв`язку з чим відносно нього неможливо застосувати більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, просить обрати запобіжний захід тримання під вартою строком на 60 днів.

Підозрюваний ОСОБА_6 винним себе у скоєнні вказаного кримінального правопорушення визнав, вказав, що запобіжний захід тримання під вартою обирати не слід, так як він буде своєчасно з`являтися до слідчого, просить врахувати, що має на утриманні дітей.

Захисник ОСОБА_4 вказала, що в задоволені клопотання повинно бути відмовлено, так як ОСОБА_6 має постійне місце проживання, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, та своєчасно буде з`являтися до слідчого, ризики вказані слідчим в клопотанні не доведені та нічим не підтверджуються, тому можливо обрати йому запобіжний захід домашній арешт.

Прокурор ОСОБА_3 підтримала заявлене слідчим клопотання та просить задовольнити його, оскільки на її думку наявні ризики передбачені п.1, п.3, п.5 ч. 1 ст. 177 КПК України, тому вважає не можливим застосувати інший запобіжний захід ніж тримання під вартою.

Суд, дослідивши заявлене клопотання, вислухавши доводи слідчого, прокурора, підозрюваного, захисника, дослідивши обставини справи, наявність ризиків, вказаних у клопотанні вважає, що клопотання підлягає задоволенню.
Перевіряючи законність та обґрунтованість клопотання слідчого про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відповідності до викладених вимог кримінального процесуального закону, вислухав, доводи учасників судового провадження належним чином дослідив фактичні обставини, вказані у клопотанні слідчого, що також відповідає правовим позиціям, викладеним в п.49 рішення ЄСПЛ "Ніколова проти Болгарії". Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.

Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 суд виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельєр проти Франції», суд вважає обґрунтованим висновок слідчого про необхідність обрання підозрюваному виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для забезпечення визначених вище ризиків, що узгоджується з вимогами вказаних вище норм закону і правовими позиціями ЄСПЛ. При обранні запобіжного заходу суд також враховує принципи конвенційного прецедентного права, який передбачає одну із основних підстав: ризик неявки обвинуваченого на судовий розгляд, встановленого у рішенні у справі «Штеґмюллер проти Австрії»

Судом встановлено, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчинені середньої тяжкості кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 185 КК України. При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу суд враховує наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України про який свідчить те, що підозрюваний ОСОБА_6 є особою судимою, 25 липня 2016 р. вироком Новомосковського міськрайонного суду засуджений за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, та ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 29 вересня 2016 р. вирок залишено без змін, підозрюється у вчинені середньої тяжкості корисливого злочину, що беззаперечно свідчить про те, що він перебуваючи на свободі продовжить скоювати кримінальні правопорушення.

Суд встановив відсутність ризиків передбачених п. 1, п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, на які слідчий посилається у клопотанні, оскільки вони нічим об`єктивно не доведені і є, на думку суду, є припущенням слідчого без належного підтвердження доказами наявності таких ризиків, тому такі ризики для врахування при обранні запобіжного заходу суд врахувати не може.
Відповідно до ст. 178 КПК України суд враховує вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення, тяжкість можливого покарання за вчинений злочин до п`яти років позбавлення волі, яке може бути призначено у разі визнання його винуватим, тому суд враховує, що перебування на волі ОСОБА_6 буде суперечити інтересам суспільства і є беззаперечною підставою для обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів.
У відповідності до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України при постановленні ухвали суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд зобов`язаний визначити розмір застави. При визначенні розміру застави, суд враховує, тяжкість кримінального правопорушення, в скоєнні якого підозрюється ОСОБА_6 , а також і те, що розмір застави передбачений у межах встановлених п.п. 1-3 ч. 5 ст. 182 КПК України здатний забезпечити виконання ОСОБА_6 , покладених на нього обов`язків, тому суд вважає за можливе призначити заставу у розмірі 50 мінімальних заробітних плат, що складає на сьогодні 72500 грн. (1450х50), що достатньою мірою гарантуватиме виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 194, 196 КПК України, суд,
постановив :
клопотання слідчого задовольнити та обрати ОСОБА_6 запобіжний захід тримання під вартою на шістдесят днів до 16 год. 00 хв. 25 грудня 2016 року.
Встановити розмір застави ОСОБА_6 72500 грн.
З моменту звільнення ОСОБА_6 з-під варти внаслідок внесення застави зобов`язати :
-прибувати за викликом до слідчого, прокурора, суду;
-не відлучатися із свого місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду;
-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.
У разі порушення покладених на ОСОБА_6 обов`язків, застава звертається в дохід держави.
Копію ухвали направити для виконання начальнику Дніпропетровської установи виконання покарань управління Держаної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області (№ 4)
На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1