Справа № 307/1550/16-к
Провадження № 1-кп/307/283/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 вересня 2016 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в особі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 , його законного представника ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 , його законного представника ОСОБА_8 ,

потерпілого ОСОБА_9 , його законного представника ОСОБА_10 ,

педагога ОСОБА_11 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду міста Тячів кримінальне провадження про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , України, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, учня 10 класу Тячівської ЗОШ 1-3 ступенів №3, не одруженого, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 156 ч.2 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 27 лютого 2016 року, близько 15.00 год., знаходячись разом із малолітніми ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , біля пасовища в с. Тячівка Тячівського району Закарпатської області, де вони всі збирали весняні квіти, запропонував останнім задовольнити його статеві пристрасті, після чого спустив їм штани, нижню білизну і почергово ставив до свого рота їх статевий член та імітував статевий акт , чим вчинив розпусні дії щодо малолітніх.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні надав взаємосуперечливі показання, свою вину не визнав і пояснив, що дійсно 27 лютого 2016 року він разом з малолітніми ОСОБА_7 і ОСОБА_9 за селом збирали весняні квіти. При цьому вони стали просити у нього і його квіти погрожуючи, що інакше наговорять на нього непристойності. І хоча він віддав їм зібрані ним квіти, вони все одно наговорили на нього непристойностей. Стверджує, що дій, які зазначені в обвинувальному акті він не вчиняв, а малолітні потерпілі його обмовили. Разом з цим обвинувачений заявив, що подібних дій в майбутньому вчиняти не буде, у вчиненому розкаюється і просить його суворо не карати.

Розглянувши кримінальне провадження, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення в судовому засіданні повністю доведена і це стверджується зібраними по справі і дослідженими в судовому засіданні наступними доказами.

Малолітній потерпілий ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснив, що того дня він був разом з ОСОБА_7 та ОСОБА_4 за село збирати підсніжники і там ОСОБА_12 почергово ставив до свого рота їх з ОСОБА_13 статеві члени і смоктав. Про це повернувшись додому він розповів своїй сестрі ОСОБА_14 ..

Аналогічні показання надав в судовому засіданні малолітній потерпілий ОСОБА_7 ..

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні ствердила, що про непристойну поведінку ОСОБА_15 вона дізналася від свого малолітнього брата ОСОБА_9 , який того дня повернувшись додому розповів їй, що коли вони разом з ОСОБА_7 та ОСОБА_4 за селом збирати підсніжники, то ОСОБА_12 смоктав їх з ОСОБА_13 статеві члени. Про дану подію їй також розповідав і ОСОБА_16 .

З протоколу огляду місця події та фото таблиці до нього від 08.03.2016 року встановлено місце вчинення кримінального правопорушення.

(Т. 1 а.с. 34-41)

Згідно висновку судово психіатричної експертизи за №70 від 05.05.2016 року ОСОБА_4 психічним захворюванням не страждав і не страждає ним на теперішній час, а виявляє ознаки змішаного розладу поведінки та емоцій поєднаного із затримкою психічного розвитку, що не позбавляло його в період часу, який відноситься до інкримінованого діяння, і не позбавляє його можливості в теперішній час, розуміти значення своїх дій та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

( Т.1 а.с. 54-58)

Таким чином, оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 156 КК України як розбещення малолітніх.

При призначенні покарання ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, дані про особу обвинуваченого, який є неповнолітнім, по місцю проживання характеризується посередньо, раніше не судимий, умови його життя і виховання.

Обставинами справи, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є вчинення злочину неповнолітнім, вчинення злочину вперше.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд визнає вчинення злочину щодо малолітнього.

Враховуючи наведене, дані про особу винного, який раніше не судимий, є неповнолітнім і має вади здоров`я, з урахуванням думки представників потерпілих, які просить обвинуваченого суворо не карати, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 і попередження вчинення з його боку нових злочинів можливе без ізоляції від суспільства, а тому щодо нього необхідно і доцільно призначити покарання в виді позбавлення волі на певний строк із звільненням його від відбування покарання з випробуванням та покладенням передбачених ст. 76 КК України обов`язків.
Цивільного позову не заявлено.
Процесуальних витрат немає.
Запобіжний захід не обирався.
Керуючись ст.ст.374-375 КПК України, суд,
У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 156 ч. 2 КК України і призначити йому покарання за ст. 156 ч. 2 КК України у виді позбавлення волі строком на п`ять років.
На підставі ст.ст. 75, 104 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного йому покарання в виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом двох років не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього на підставі ст.76 КК України наступні обов`язки:

-не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції,

-повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.
Цивільного позову не заявлено.
Процесуальних витрат немає.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Закарпатської області через Тячівський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий: ОСОБА_1