Справа № 303/704/16-к
А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

10.05.2016 м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області у складі суддів: ОСОБА_1 (головуючий), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді апеляційне провадження № 11-кп/777/308/16 за апеляційною скаргою заступника прокурора Закарпатської області ОСОБА_6 на ухвалений щодо ОСОБА_7 вирок Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 10.03.2016.
Вказаним вироком місцевого суду ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку та мешканку АДРЕСА_1 , зареєстровану в АДРЕСА_2 , на утриманні малолітня дитина, визнано винуватою з призначенням їй покарання: за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 роки, за ч.1 ст.357 КК України у виді обмеження волі строком на 1 рік; на підставі ст.70 КК України, за сукупністю вчинених злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки; на підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю вчинених злочинів, частково приєднано частину покарання, що не відбуто за попереднім вироком від 20.11.2015 6 місяців позбавлення волі та визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців; на підставі ст.75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання, якщо вона протягом одного року шести місяців іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає відповідно до п.2,3 ч.1 ст.76 КК України покладені на неї обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти цю інспекцію про зміну місця проживання, роботи.
Згідно вказаного вироку ОСОБА_7 визнана винуватою в тому, що вона 15.05.2015, зранку, за місцем свого проживання в квартирі потерпілого ОСОБА_8 , мешканця АДРЕСА_3 , під час прибирання даної квартири, під шафою виявила кредитну картку «ПриватБанку» № НОМЕР_1 , з метою незаконного заволодіння грошовими коштами, які знаходились на рахунку, скориставшись тимчасовою відсутністю ОСОБА_8 , таємно заволоділа даною банківською платіжною карткою, яка зареєстрована на ім`я потерпілого. Того ж дня ОСОБА_7 направилась до найближчого відділення «ПриватБанку» в м. Мукачево, по вул. Г.Петрова, 60, вставивши дану картку в банкомат, з третьої спроби вгадала ПІН-код, отримала доступ до рахунку, з якого у два рази шляхом зняття здійснила крадіжку готівкових коштів в сумі 900 грн., а в подальшому в сумі 1 000 грн., в результаті чого спричинила потерпілому ОСОБА_8 майнової шкоди на загальну суму 1 900 грн.
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалений щодо ОСОБА_7 вирок від 10.03.2016 змінити та пом`якшити покарання за ч.1 ст.357 КК України у виді обмеження волі на штраф в розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн.; на підставі ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, вважати ОСОБА_7 засудженою до покарання у виді 2 років позбавлення волі; на підставі ч.4 ст.70 КК України вважати ОСОБА_7 засудженою до покарання у виді 2 років 6 місяців позбавлення волі, а відповідно до ст.75 КК України звільненою від його відбування із встановленням іспитового строку тривалістю 1 рік 6 місяців.
Обґрунтовуючи свою апеляційну скаргу, прокурор посилається на те, що суд не дотримався вимог ст.61 КК України при призначенні ОСОБА_7 покарання за ч.1 ст.357 КК України всупереч вимог вказаного закону призначив покарання у виді обмеження волі, хоча остання має на утриманні малолітню дитину, а отже до неї не може бути застосований такий вид покарання.
Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора на підтримання вказаної апеляційної скарги, провівши судові дебати, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи прокурора, апеляційний суд визнає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, враховуючи наступне.
Висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_7 у вчиненні останньою вказаного злочину при зазначених у вироку обставинах учасниками судового розгляду не оспорюються, внаслідок чого вони відповідно до ч.1 ст.404 КПК України апеляційним судом не перевіряються.
Призначаючи винній покарання за ч.1 ст.357 КК України, місцевий суд не врахував положення ч.3 ст.61 КК України, відповідно до вимог якої обмеження волі не застосовується, крім іншого, до жінок, що мають дітей віком до чотирнадцяти років.
З характеристики обвинуваченої ОСОБА_7 та свідоцтва про народження вбачається, що обвинувачена має на утриманні малолітнього ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.п. 25,26).
Відповідно до п.4 ч.1 ст.409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є також неправильне застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність.
З цих підстав вирок підлягає зміні з призначенням обвинуваченій ОСОБА_7 іншого, з урахуванням її особи та тяжкості вчиненого нею передбаченого ч.1 ст.357 КК України злочину, більш м`якого покарання штрафу, розмір якого визначити як мінімальний.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 404,407,409,413 п.2,418,419 КПК України, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити, ухвалений щодо ОСОБА_7 вирок Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 10.03.2016 змінити.
За ч.1 ст.357 КК України ОСОБА_7 призначити покарання у виді штрафу в розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян 510 грн.; на підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки; на підставі ч.4 ст.70 КК України визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців, а відповідно до ст.75 КК України звільнити від відбування покарання із встановленням іспитового строку тривалістю 1 рік 6 місяців.
В решті вирок суду залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Судді: