Номер провадження: 11-сс/785/548/16
Номер справи місцевого суду: 522/6665/15-к,1-кс/522/7558/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25.04.2016 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 , слідчого ОСОБА_7

та захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 20.04.2016 року про накладення арешту на майно,

встановив:
Старший слідчий з ОВС Першого ВКР СУ ФР ГУ ДФС в Одеській області ОСОБА_7 , на підставі кримінального провадження №00000044, внесеного до ЄРДР 15.04.2016 року за ч. 1, 2, 3 ст. 204 КК України, звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим з прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_10 , про накладення арешту на тимчасово вилучене у приміщенні за адресою: м. Одеса, проспект Маршала Жукова, 65 майно, а саме: ноутбук «Acer» AS3694WLMi, DATE: 00703; ноутбук «Samsung» S/N: HGGB93QB700024P з зарядним пристроєм; протокол про порушення митних правил №0870/50000/12 від 23.09.2015 року на чотирьох аркушах; чорнові записи на двох аркушах; поліс ГО №АІ/3393464 на одному аркуші; поліс ГО №АС/8552381 на одному аркуші; протокол технічного стану ТЗ №00356-00377-13 на одному аркуші; протокол технічного стану ТЗ №00355-04228-14 на одному аркуші; додаткова угода по договору оренди №43/С від 14.09.2015 року на одному аркуші; рахунок №3818 від 28.12.2015 року на одному аркуші; Акт №531 на одному аркуші; блокнот синього кольору з чорновими записами на 71-му аркуші; накладні, у яких містяться записи з назвами алкогольних напоїв відомих брендів на 147-ми аркушах.

Слідчий мотивував своє клопотання тим, що вилучені предмети використовувались при вчиненні незаконного зберігання з метою збуту, транспортування з метою збуту незаконно виготовлених алкогольних напоїв, незаконного виготовлення алкогольних напоїв шляхом відкриття підпільних цехів з використанням обладнання, що забезпечує масове виробництво таких товарів, а також незаконного виготовлення алкогольних напоїв з недоброякісної сировини (матеріалів), що становлять загрозу для життя і здоров`я людей.

Зазначені предмети мають значення для кримінального провадження, а їх арешт необхідний для запобігання їх зникнення, втрати або пошкодження.

Ухвалою слідчого судді, клопотання слідчого задоволено.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 зазначив, що вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою, тому він просить її скасувати вилучене майно повернути власнику.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника ОСОБА_8 , який підтримав доводи своєї апеляційної скарги, прокурора ОСОБА_6 , який заперечував проти апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до наступного.

У клопотанні слідчого не зазначено, який правовий статус мають документи та речі, які були вилучені 15.04.2016 року під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 і яким чином ці предмети використовувались при вчиненні незаконного зберігання з метою збуту, транспортування з метою збуту незаконно виготовлених алкогольних напоїв, незаконного виготовлення алкогольних напоїв шляхом відкриття підпільних цехів з використанням обладнання, що забезпечує масове виробництво таких товарів, а також незаконного виготовлення алкогольних напоїв з недоброякісної сировини (матеріалів), що становлять загрозу для життя і здоров`я людей.

Відповідно до приписів ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Треті особи, майно яких може бути арештовано, - особи, які отримали чи придбали у підозрюваної, обвинуваченої чи засудженої особи майно безоплатно або в обмін на суму, значно нижчу ринкової вартості, або знали чи повинні були знати, що мета такої передачі - отримання доходу від майна, здобутого внаслідок вчинення злочину, приховування злочину та/або уникнення конфіскації.

Вищезазначені відомості щодо третьої особи повинні бути встановлені в судовому порядку на підставі достатності доказів.

Підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину. Арешт майна можливий також у випадках, коли санкцією статті Кримінального кодексу України, що інкримінується підозрюваному, обвинуваченому, передбачається застосування конфіскації, до підозрюваної, обвинуваченої особи заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні. Арешт також може бути застосовано до майна третіх осіб з урахуванням частини другої цієї статті.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у випадках, якщо існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до зникнення, втрати, знищення, перетворення, пересування, відчуження майна.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є підстави вважати, що вони набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.
Разом з тим, відповідно до приписів ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

У клопотанні слідчого та в ухвалі слідчого судді не зазначено, якими доказами підтверджуються доводи слідчого про те, що вилучені речі відповідають критеріям, передбаченим ч. 1 ст. 98 КПК України, а саме: які саме з вилучених речей були об`єктом кримінально протиправних дій, а які з них набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення.

Не зазначено також у клопотанні та в ухвалі слідчого судді, яким чином стосуються кримінального провадження за ч. 1, 2 та 3 ст. 204 КК України, вилучені під час обшуку речі та документи, зокрема, з огляду на те, що у протоколі обшуку та додатку до нього не зазначено, про що свідчать: протокол про порушення митних правил №0870/50000/12 від 23.09.2015 року на чотирьох аркушах; чорнові записи на двох аркушах; поліс ГО №АІ/3393464 на одному аркуші; поліс ГО №АС/8552381 на одному аркуші; протокол технічного стану ТЗ №00356-00377-13 на одному аркуші; протокол технічного стану ТЗ №00355-04228-14 на одному аркуші; додаткова угода по договору оренди №43/С від 14.09.2015 року на одному аркуші; рахунок №3818 від 28.12.2015 року на одному аркуші; Акт №531 на одному аркуші; блокнот синього кольору з чорновими записами на 71-му аркуші; накладні, у яких містяться записи з назвами алкогольних напоїв відомих брендів на 147-ми аркушах, що є порушенням приписів п. 3 ч. 3 ст. 104 КПК України, згідно з якими, протокол складається з … заключної частини, яка повинна містити відомості про вилучені речі та спосіб їх ідентифікації.

Перевірити ці обставини не виявилось можливим також й у суді апеляційної інстанції, оскільки слідчий та прокурор не надали протокол огляду вилучених речей, у якому б були зазначені ознаки, на підставі яких, можлива їх ідентифікація.

Порушення зазначених вимог кримінального процесуального закону може потягнути за собою, у майбутньому, визнання недопустимими на підставі п. 1 ч. 2 ст. 87 КПК України, отриманих у такий спосіб доказів.

Частиною першою статті 100 КПК України передбачено, що речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Відповідно до приписів ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини четвертої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Як видно зі змісту клопотання слідчого, воно не відповідає вимогам ст. 171 КПК України, оскільки, на виконання зазначеної норми закону, слідчий належним чином не мотивував його та не долучив у необхідній кількості документи та інші матеріали, якими обґрунтовує доводи клопотання.

До того ж, з клопотання слідчого та матеріалів, доданих до нього, неможливо дійти висновку, яке процесуальне відношення має до кримінального провадження ОСОБА_9 , майно якого вилучене під час обшуку.

Згідно с вимогами ч. 1 та 2 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого або особи, щодо якої вирішувалося питання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру. Якщо розгляд апеляційної скарги дає підстави для прийняття рішення на користь осіб, в інтересах яких апеляційні скарги не надійшли, суд апеляційної інстанції зобов`язаний прийняти таке рішення.

Відповідно до приписів ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Аналіз змісту ухвали слідчого судді свідчить про те, що ухвала є необґрунтованою, невмотивованою, а отже незаконною, тому підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали.

Разом з тим, нова ухвала суду апеляційної інстанції не може бути постановлена по суті клопотання слідчого, оскільки воно, як зазначено вище, не відповідає вимогам ч. 2 ст. 171 КПК України.

Частиною третьою статті 172 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

Отже, суд апеляційної інстанції вважає, що клопотання старшого слідчого з ОВС Першого ВКР СУ ФР ГУ ДФС в Одеській області ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №00000044, внесеного до ЄРДР 15.04.2016 року за ч. 1, 2, 3 ст. 204 КК України, підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків протягом сімдесяти двох годин з моменту його отримання.

Доводи прокурора про обгрунтованість накладення арешту на вилучене майно, а також доводи сторони захисту про необхідність скасування ухвали слідчого судді та постановлення нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання слідчого, викладені у апеляційній скарзі та пояснення захисника у судовому засіданні суду апеляційної інстанції, колегія суддів не сприймає з підстав, наведених вище у мотивувальній частині ухвали.

Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.
Керуючись ст.ст. 171, 172, 173, 404, 405, 407, 409, 419, 422 КПК України, Апеляційний суд Одеської області, -

ухвалив:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_9 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 20.04.2016 року про накладення арешту на майно, вилучене у приміщенні за адресою: м. Одеса, проспект Маршала Жукова, 65, перелічене у мотивувальній частині ухвали, - скасувати і постановити нову ухвалу, якою:

Клопотання старшого слідчого з ОВС Першого ВКР СУ ФР ГУ ДФС в Одеській області ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №00000044, внесеного до ЄРДР 15.04.2016 року за ч. 1, 2, 3 ст. 204 КК України повернути прокурору-процесуальному керівнику у кримінальному провадженні №00000044 для усунення недоліків протягом сімдесяти двох годин з моменту отримання копії цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Апеляційного суду Одеської області:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4