Справа № 646/4550/16-к
№ провадження 1-в/646/978/2016
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27.05.2016 року м.Харків
Червонозаводський районний суд міста Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,.
за участю:
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_4 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання, -
в с т а н о в и в :
ОСОБА_5 , дружина засудженого ОСОБА_6 , звернулась до суду з даним клопотанням та просить зарахувати строк перебування ОСОБА_6 у Харківському СІЗО № 27 1 рік 1 місяць, з 25.12.2014 року до 25.01.2016 року на підставі Закону України 838-VIII від 26.11.2015 «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання».
В судовому засіданні заявник підтримала клопотання та пояснила, що у вказаний період її чоловік перебував у СІЗО, т.я. ознайомлювався з матеріалами кримінального провадження та оскаржував вирок суду у касаційному порядку. Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання.
Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно зч.5 ст.72 Кримінального кодексу України (в редакції Закону України № 838-VIII від 26.11.2015р. «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання»), зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
З урахуванням вищезазначеної правової норми суд має зарахувати строк попереднього ув`язнення з моменту затримання до набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Як встановлено у судовому засіданні, вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 02.12.2013 року ОСОБА_6 був засуджений за ч.2 ст. 307 КК України до 6 років позбавлення волі, з конфіскацією усього належного йому майна на праві особистої власності майна, міру запобіжного заходу до набрання вироком законної сили залишено у виді домашнього арешту.
Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 12.03.2014 року, вирок Фрунзенського районного суду м. Харкова від 02.12.2013 року в частині призначення покарання стосовно ОСОБА_6 змінено, та призначено ОСОБА_6 за ч.2 ст. 307 КК України із застосуванням ч.1 ст. 69 КК України покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання із встановленням іспитового строку на 3 роки.
Ухвалою Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.10.2014 року, ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 12.03.2014 року скасовано та призначено новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 25.12.2014 року, вирок Фрунзенського районного суду м. Харкова від 02.12.2013 року стосовно ОСОБА_6 в частині призначеного покарання - змінено. Призначено ОСОБА_6 за ст. 307 ч.2 КК України із застосуванням ст. 69 КК України покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, з конфіскацією усього належного йому майна на праві особистої власності. Міру запобіжного заходу ОСОБА_6 в залі суду було змінено з домашнього арешту на утримання під вартою , початок строку відбування покарання обчислювати з 25.12.2014 року.
Відповідно до ч.4 ст.532 КПК України, судові рішення суду апеляційної та касаційної інстанцій, Верховного Суду України набирають законної сили з моменту їх проголошення.
Таким чином, вирок Фрунзенського районного суду м. Харкова від 02.12.2013 року набрав законної сили 25.12.2014 року.
Відповідно до ч.5 ст.72 КК України у строк попереднього ув`язнення включається строк тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження.
Згідно ст.1 Закону України «Про попереднє ув`язнення», попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним Кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.
Враховуючи, що міру запобіжного заходу ОСОБА_6 в залі суду було змінено з домашнього арешту на утримання під вартою в Харківському слідчому ізоляторі № 27, тобто в день набрання вироком законної сили, і з цього часу він відбував покарання за вироком суду, тому у нього відсутній строк попереднього ув`язнення і підстави для задоволення клопотання відсутні.
Крім того, ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 21.03.2016 року у задоволенні аналогічного клопотання засудженого ОСОБА_6 відмовлено з тих самих підстав, дана ухвала суду набрала законної сили.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, ст.72 КК України, п. п. 2, 3 Прикінцевих положень Закону України № 838-VIII від 26.11.2015 «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», суд -
У Х В А Л И В :
У задоволенні клопотання ОСОБА_5 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання засудженому ОСОБА_6 відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Харківської області через районний суд протягом семи днів з дня її проголошення.
Суддя ОСОБА_1