Ухвала
іменем україни

02 листопада 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

розглянувши кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000225, щодо

ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця та мешканця

АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

за касаційними скаргами прокурора, який брав участь у розгляді справи судом апеляційної інстанції, та захисника ОСОБА_6 на ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 11 січня 2016 року,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),

в с т а н о в и л а:

У касаційній скарзі прокурор, не погоджуючись із ухваленим щодо ОСОБА_5 рішенням суду апеляційної інстанції через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить його скасувати та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. Свої вимоги прокурор мотивує тим, що суд апеляційної інстанції, залишаючи апеляційні скарги обвинуваченого та його захисника без задоволення, не проаналізував наведені ними доводи, належним чином свого рішення не мотивував, у зв`язку з чим судове рішення не відповідає вимогам статей 370, 419 КПК України.

У касаційній скарзі захисник ОСОБА_6 , не погоджуючись із ухваленим щодо ОСОБА_5 рішенням суду апеляційної інстанції через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого, просить його скасувати та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. Свої вимоги захисник мотивує тим, що суд апеляційної інстанції, залишаючи вирок місцевого суду без зміни, необґрунтовано дійшов висновку про відсутність пом`якшуючої покарання ОСОБА_5 обставини щирого каяття, та безпідставно врахував обставини, встановлені при зміні запобіжного заходу, у зв`язку з чим останньому призначено суворе покарання. Вказує на те, що залишаючи його апеляційну скаргу та скаргу обвинуваченого без задоволення, апеляційний суд належним чином не проаналізував наведених ними доводів та не мотивував свого рішення.

Вироком Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 09 жовтня 2015 року, залишеним без зміни ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 11 січня 2016 року, ОСОБА_5 визнано винуватим за ч. 1 ст. 121 КК України та призначено йому за цим законом покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років.
Від потерпілої ОСОБА_8 надійшли заперечення, в яких вона просить залишити ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 11 січня 2016 року щодо ОСОБА_5 без зміни.

За вироком суду ОСОБА_5 визнано винуватим та засуджено за те, що він 13 квітня 2015 року приблизно о 23.00 год. у с. Комсомольське Козятинського району Вінницької області, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, за місцем свого проживання: АДРЕСА_1 , разом із потерпілою ОСОБА_8 , на ґрунті ревнощів умисно наніс останній кухонним ножем три удари в область грудної клітки та черевної порожнини, заподіявши їй тяжких тілесних ушкоджень. Після цього ОСОБА_5 цим же ножем наніс собі декілька ударів по тулубу.

Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого на підтримання поданих скарг, пояснення прокурора із запереченнями проти скарг, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у касаційних скаргах доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційні скарги прокурора та захисника не підлягають задоволенню з огляду на таке.
Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_5 у вчиненні злочину за обставин, викладених у вироку, та правильність кваліфікації його дій за ч. 1 ст. 121 КК України в касаційному порядку не оспорюються.
Щодо доводів прокурора та захисника, наведених у касаційних скаргах, про істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення й особі засудженого, то вони є безпідставними.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Обґрунтовуючи висновок щодо виду й міри покарання та призначаючи ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на певний строк, суд першої інстанції, з яким погодився й суд апеляційної інстанції, як убачається з вироку, врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, відсутність обставин, що пом`якшують покарання, та наявність обставини, що обтяжує покарання вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, а також дані про його особу та позицію потерпілої, тобто суд дотримався вимог статей 65-67 КК України.

Суд апеляційної інстанції, як убачається з матеріалів кримінального провадження, під час перегляду вироку суду першої інстанції щодо ОСОБА_5 за апеляційними скаргами обвинуваченого та захисника дотримався положень статей 404, 405, 407 КПК України.
Перегляд кримінального провадження в апеляційному порядку здійснювався відповідно до вимог кримінального процесуального закону.

Ухвала суду апеляційної інстанції відповідає вимогам ст. 419 КПК України.

Тих істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які передбачені ст. 412 КПК України та які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, в тому числі й тих, на які вказують прокурор та захисник, колегією суддів не встановлено.

Керуючись статтями 433, 434, 436 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційні скарги прокурора та захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 11 січня 2016 року щодо ОСОБА_5 без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення й оскарженню не підлягає.

С у д д і:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3