Справа № 404/3432/16-к
Номер провадження 1-кс/404/675/16
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2016 року Слідчий суддя Кіровського районного суду міста Кіровограда ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю представника скаржника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши в приміщенні Кіровського районного суду міста Кіровограда скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» на бездіяльність Кіровоградського відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області про не внесення відомостей на підставі поданої банківською установою заяви про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань про кримінальне правопорушення, зобов`язати внести такі відомості та повідомити скаржника про виконання заявлених ним вимог,

ВСТАНОВИВ:

06 червня 2016 року представник публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» подав до Кіровського районного суду міста Кіровограда скаргу на бездіяльність Кіровоградського відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області щодо не внесення відомостей на підставі поданої банківською установою заяви, про кримінальне правопорушення від 15.04.2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) після отримання повідомлення про кримінальне правопорушення. У зв`язку з чим просить: зобов`язати внести такі відомості, повідомити скаржника про виконання заявлених ним вимог.

Під час розгляду, представник скаржника обґрунтував зазначені доводи тим, що начальник Ленінського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції самовільно, всупереч установленого законом порядку й способу стягнення грошових коштів, умисно використав службове становище, внаслідок чого грубо порушив ст. 55 Закону України «Про виконавче провадження», через що за його вказівкою без ухвали суду з каси банку протиправно вилучили грошові кошти.

Прокурор заперечив заявлені вимоги, через відсутність даних щодо цих обставин.

Якщо сторони виконавчого провадження вважають, що порушено їх права чи свободи, останні відповідно статті 383 ЦПК України, частини першої статті 12, частини четвертої статті 82 Закону про виконавче провадження, мають право на оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення. Суб`єктом оскарження може бути державний виконавець чи інша посадова особа державної виконавчої служби, які представляють орган державної виконавчої служби, зазначений у статті 3 Закону України "Про державну виконавчу службу", оскільки відповідно до частини другої статті 4 цього Закону державний виконавець є представником влади і здійснює примусове виконання судових рішень, постановлених іменем України, виконання яких покладено на державну виконавчу службу, а судовий контроль за виконанням судового рішення поширюється на юрисдикція суду (статті 55, 124 Конституції України, частина перша статті 384 ЦПК). Боржник має право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби виключно в судовому порядку (частина друга статті 82 Закону про виконавче провадження).

Згідно роз`яснень п. 17 Постанови № 6 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, від 07.02.2014 року "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах", справи за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи посадової особи державної виконавчої служби розглядаються судом за загальними правилами ЦПК України.

На виконання п.1 цієї ж Постанови, відповідно частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду. Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян. Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд, а також завершальною стадією судового розгляду та процесуальною гарантією доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Статтею 214 КПК України визначено, що після подання заяви або повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення відповідною посадовою особою (слідчим чи прокурором) обставин, що можуть свідчити про вчинення особою кримінального правопорушення, слідчий чи прокурор зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.

Таким чином, обов`язок внести до ЄРДР стосується лише тих відомостей, що можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою кримінального правопорушення.

Положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозвязку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом. Тобто критерієм внесення відомостей до ЄРДР є саме фактичні дані, що вказують на ознаки конкретного складу злочину.

Системний аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про вчинене кримінальне правопорушення.

Подана в поліцію заява містить міркування боржника (заінтересованої особи) щодо ймовірних протиправних дій начальника виконавчої служби, спрямованих на обов`язкове виконання судового рішення. Тобто представник скаржника ставить під сумнів законність прийнятих процесуальних заходів спрямованих на виконання чинного судового рішення на завершальній стадії судового розгляду. Зміст усних припущень зводиться до незгоди представника боржника із способами виконання судового рішення та субєктивної оцінки дій заявлених суб`єктів оскарження. Незгода представника боржника в оцінці дій службової особи, не свідчить про вчинення керівником відділу виконавчої служби кримінального правопорушення.

У відповідності до ст. 383 ЦПК України, процедура судового контролю забезпечує дотримання законності дій під час виконання судового рішення. У свою чергу розпочате досудового розслідування не забезпечить гарантій незалежності державного виконавця у здійсненні ним професійних обов`язків. Зниження рівня гарантій державного виконавця опосередковано може призвести до обмеження можливостей реалізації права на судовий захист.

Враховуючи викладене, переконаний у відсутності правових підстав для внесення відомостей до ЄРДР за заявою поданою 15.04.2016 року відносно начальника Ленінського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції.

Втручання органа досудового розслідування під час здійснення завершальної стадії судового розгляду, яким є виконавче провадження є неприйнятним, оскільки чинною редакцією Закону України «Про виконавче провадження» передбачений засіб юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих, яким є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень. За таких умов не підлягають задоволенню і похідні вимоги, як-то: зобов`язати внести такі відомості та повідомити скаржника про виконання заявлених ним вимог.

Керуючись ст.ст. 117, 303-307 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» на бездіяльність Кіровоградського відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області про не внесення відомостей на підставі поданої банківською установою заяви від 15.04.2016 року відносно начальника Ленінського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції про можливе вчинення ним кримінального правопорушення, до Єдиного реєстру досудових розслідувань, зобов`язати внести такі відомості та повідомити скаржника про виконання заявлених ним вимог, відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Кіровоградської області протягом 5 днів з дня її оголошення. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні ухвали - при відхиленні апеляції.

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда ОСОБА_1