АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 11/791/499/13 р. Головуючий у 1-й інстанції Котьо І.В.
Категорія ч.1 ст. 185, ч.1 ст.263 Доповідач Ковальова Н.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

2013 р. квітня місяця 16 дня

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючого : судді Ковальової Н.М.

суддів: Грушицького А.А., Буженко Н.В.

з участю прокурора Камінського П.А.

захисника адвоката Сачаєвої І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Херсоні кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_2 на вирок Комсомольського районного суду м.Херсона від 19 квітня 2013 року щодо нього ж ,-

В С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, раніше судимого 30.01.2006 року за ст..263 ч.1 КК України на два роки шість місяців позбавлення волі з відсрочкою виконання покарання строком на два роки шість місяців, постановою Комсомольського районного суду м.Херсона від 05.06.2006 року направленого в місця позбавлення волі строком на два роки шість місяців, звільненого 29.05.2009 року у зв'язку з відбуттям строку призначеного покарання,

засуджено за ч.1 ст.185 КК України на два роки позбавлення волі, за ч.1 ст. 263 Кк України на три роки позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено три роки позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_2 - тримання під вартою залишено без зміни.

Строк відбуття покарання рахується з 08.11.2011 року та зараховується в строк відбуття покарання час утримання його під вартою з 07.04.2010 року по 09.04.2010 року.

Вирішено питання щодо речових доказів та судових витрат.

Цивільний позов ОСОБА_3 - задоволено та стягнуто із ОСОБА_2 на її користь 565 грн.

Вироком суду ОСОБА_2 визнаний винним та засуджений за те, що в період часу з 09.04.2010 року по 19.04.2010 року, переслідуючи злочинний намір направлений на протиправне звернення на свою користь майна, яке належить його матері ОСОБА_3, таємно викрав з будинку АДРЕСА_1, де він мешкає разом зі своєю матір'ю, майно на загальну суму 565 гривень, чим спричинив потерпілій матеріальну шкоду на вказану суму та розпорядився викраденим майном на свій розсуд.

Крім того, він же, в липні 2009 року, перебуваючи у «балці» розташованій вздовж вул.Піонерської в м.Херсоні шляхом привласнення знайденого, придбав гладкоствольну вогнепальну зброю - обріз мисливської рушниці, яку носив при собі без передбаченого законом дозволу до моменту виявлення та вилучення її працівниками міліції 28.08.2010 року біля будинку № 2 а/1 по вул. Чайковській в м.Херсоні.

Крім того, він же, у невстановлений слідством час, придбав шляхом привласнення знайденого бризантну вибухову речовину - тротил, переніс та зберігав його з метою збуту за місцем проживання в АДРЕСА_1, яку 18.03.2010 року близько 16:30 години, перебуваючи біля торгівельно - продовольчого магазину розташованого за адресою м.Херсон, вул. Карантинний острів,1, переслідуючи корисливий мотив, збув ОСОБА_4 за 250 грн. тротил масою 47,05 гр.

Епізод злочинної діяльності від 07.04.2010 року про збут ОСОБА_3 тротилу, виключений судом з обвинувачення за недоведеністю.

В апеляції засуджений посилається на незаконність вироку суду, вважає, що епізоди про обвинувачення його в збуті тротилу сфальсифіковано. Просить вирок суду щодо нього скасувати.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який не підтримав апеляцію та вважав вирок законним і обґрунтованим, захисника-адвоката Сачаєвої І.О., яка підтримала апеляцію засудженого, в судових дебатах сторони підтримали свої позиції, перевіривши матеріали кримінальної справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що вона задоволенню не підлягає.

Дії засудженого за епізодами злочинної діяльності в квітні 2010 року та липні 2009 року, суд вірно кваліфікував за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, та за ч.1 ст.263 КК України, як придбання вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу. Оскільки підсудним вина в інкримінованих за цими епізодами злочинах визнана повністю, фактичні обставини справи та розмір цивільного позову ніким не оспорювався, то судом вірно визначений обсяг дослідження доказів відповідно до ст.299 КПК України.

Посилання у апеляції на те, що засуджений не визнає себе винним і не міг збувати тротил, оскільки ніколи не бачив його та не знає як він виглядає, колегія суддів вважає необґрунтованими так як на досудовому слідстві він в присутності захисника детально розповідав обставини та спосіб вчинення злочинів, які йому інкримінувалися.

Крім того, вина ОСОБА_2 за епізодом злочинної діяльності від 18.03.2010 року судом доведена та підтверджується матеріалами справи:

- матеріалами про проведення оперативної закупівлі вибухових речовин від 12.03.2010 року, відповідно до якого проведення оперативної закупівлі було доручено громадянину під вигаданим ім'ям ОСОБА_4;

- протоколом оперативної закупки від 18.03.2010 року, відповідно до якого в ОСОБА_4 було вилучено поліетиленовий пакет з речовиною яку він придбав у ОСОБА_2 18.03.2010 року в ході оперативної закупівлі, та яке відповідно висновку експерта від 23.03.2010 року і висновку вибуховотехнічної експертизи є бризантною вибуховою речовиною - тротил, масою 47,05 грам;

- показами свідка ОСОБА_4, який був допитаний в судовому засіданні з обставин проведення оперативної закупки та підтвердив, що 18.03.2010 року, близько 11:30 години він дійсно брав участь в проведенні оперативної закупівлі вибухових речовин, в ході якої ним було придбано у ОСОБА_2 вибухову речовину - тротил за 250 грн., який був вилучений у нього, як закупщика, працівниками міліції, упакований в пакет - файл та підписаний ним самим та понятими.

- аналогічними показами свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 даними ними в ході судового засідання з обставин проведення оперативної закупівлі 18.03.2010 року, де вони приймали участь в якості понятих;

Суд вірно кваліфікує дії засудженого за даним епізодом за ч.1 ст.263 КК України, як носіння, зберігання, придбання, збут вибухової речовини без передбаченого законом дозволу.

При призначенні покарання ОСОБА_2 суд відповідно до вимог ст.65 КК України врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, дані про його особу, що він характеризується посередньо, стан його здоров'я.

До обставин, що пом'якшують покарання, суд вірно відніс щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, обтяжуючих обставин не встановлено і прийшов до висновку про призначення покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій статей закону, який він порушив.

При таких обставинах вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_2 є законним та обґрунтованим.

Керуючись ст.ст.365, 366 КПК України колегія суддів , -

У Х В А Л И Л А:

Апеляції засудженого ОСОБА_2 - залишити без задоволення, а вирок Комсомольського районного суду м.Херсона від 19.04.2012 року щодо нього - без зміни.

Судді: