Провадження № 1-кп/520/635/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25.10.2016 рокуколегія суддів Київського районного суду м. Одеси

у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

судді ОСОБА_2

судді ОСОБА_3

з участю секретаря ОСОБА_4

прокурора Шарандак

захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6

при розгляді у підготовчому судовому засіданні обвинувального акту у кримінальному провадженні №0001532 за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Овідіополь Одеської області, громадянина України, не одруженого, маючого неповну середню освіту, не працюючого, який має на утриманні малолітню дитину, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 08.02.1996 року Жмеринським районним судом Вінницької області за ст.ст.81 ч.3, 140 ч.2 КК України (1960 р.) до 4 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

- 17.10.2000 року Біляївським районним судом Одеської області за ст.ст.81 ч.3 КК України (1960 р.) звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 2 роки, штраф 1000 грн.;

- 08.11.2001 року Овідіопольським районним судом Одеської області за ст.ст.17, 140 ч.3 КК України (1960 р.) до 4 років позбавлення волі, звільнений по ст.81 КК України, на підставі постанови Малиновського районного суду м. Одеси, умовно достроково, на не відбутий строк 1 рік 1 місяць 17 днів, обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в смт. Овідіополь Одеської області, громадянина України, одруженого, маючого середню освіту, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 10.10.1995 року Овідіопольським районним судом Одеської області за ст.118 ч.2 КК України (1960 р.) до 5 років 6 місяців позбавлення волі,

- 26.04.2000 року Одеським обласним судом за ст.140 ч.3 КК України (1960 р.) до 3 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна,

- 14.09.2004 р. Овідіопольським районним судом Одеської області за ст.ст.185 ч.5, 187 ч.4, ст.70 КК України до 8 років 3 місяців позбавлення волі, з конфіскацією майна, на підставі постанови Миколаївського районного суду Миколаївської області від 29.07.2009 року не відбута частина покарання 2 роки 7 місяців 13 днів змінена на обмеження волі, звільнений згідно постанови Новобугського районного суду Одеської області від 01.04.2010 року умовно - достроково, на не відбутий строк 11 місяців 18 днів, обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України,

В с т а н о в и в :

В стадії підготовчого судового засідання в провадженні Київського районного суду м. Одеси знаходиться кримінальна справа відносно ОСОБА_7 , ОСОБА_8 за обвинуваченням в скоєнні ним злочину передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні просить суд призначити справу до судового розгляду, вважає, що обвинувальний акт складений із дотриманням вимог ст.291 КПК України.
Захисники та обвинувачені просять суд повернути обвинувальний акт прокурору для усунення недоліків обвинувального акту, вважають неможливим призначити кримінальне провадження до розгляду.
Вислухавши думку сторін по справі, перевіривши обвинувальний акт з додатками на відповідність вимогам КПК України, суд приходить до висновку, що обвинувальний акт з додатками не відповідають вимогам КПК України, так як досудове слідство допустило істотні порушення вимог чинного законодавства України, в тому числі порушивши право обвинуваченого на захист.

П. 3 ст.314 КПК України передбачає, що у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти таке рішення, як повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Суд, при викладених обставинах вважає необхідним обвинувальний акт з додатками повернути прокурору з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 2 КПК України, одним із завдань кримінального провадження - є застосування до кожного учасника кримінального провадження належної правової процедури.

Згідно припису ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Обов`язок перевіряти обвинувальний акт на відповідність вимогам закону покладається на суд 1-ої інстанції у підготовчому судовому засіданні, а у випадку, якщо обвинувальний акт не відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України, суд, на підставі п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, має право повернути прокурору обвинувальний акт.

Згідно із приписом п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України, обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, відповідно до положень ч. 4 ст. 110 КПК України є обвинувальний акт, який повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, судом встановлено, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001532 від 16.09.2013 року не відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт, поряд з іншими відомостями, має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

В обвинувальному акті відносно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 викладені лише анкетні данні обвинувачених, фактичні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрювались останні на стадії досудового розслідування та правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 підозрюються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

В той же час, зазначені відомості, у відповідності до положень ст. 277 КПК України, становлять зміст повідомлення про підозру, що не підтверджує доведеність їх винуватості на стадії досудового розслідування, а, з урахуванням того, що у цьому процесуальному рішенні (обвинувальному акті) відсутнє слово «обвинувачується», то ОСОБА_7 та ОСОБА_8 фактично мають статус підозрюваного.

Враховуючи, що в обвинувальному акті у кримінальному провадженні відсутнє формулювання обвинувачення, в розумінні п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України, а за правилами ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення, відповідно до обвинувального акту, суд приходить до висновку про те, що обвинувачення ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , за передбаченою законом процедурою, висунуте не було, оскільки воно, всупереч вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, не міститься в обвинувальному акті.

Аналіз наведених норм КПК України вказує на те, що обвинувальний акт передається до суду і за допомогою саме цього документу ініціюється процес судового кримінального провадження стосовно певної особи, він дійсно виступає як акт обвинувального характеру, що має визначені законом процесуальні наслідки.

Відповідно до положень п. 13 ч. 1 ст. 3, ч. 4 ст. 110, ч. 1 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт - це процесуальний акт - документ, у якому формулюється твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, який після його складання слідчим затверджується прокурором.

За обвинувальним актом, який міститься в матеріалах кримінального провадження ОСОБА_7 та ОСОБА_8 фактично, у визначеному законом порядку, не набули статусу обвинуваченого, а тому було порушене їхнє право на захист, оскільки не відомо від якого обвинувачення їм слід захищатись.

Відсутність обвинувачення суперечить принципу верховенства права, закріпленому в ст. 8 КПК України та практиці Європейського суду з прав людини, яка у відповідності до вимог ч. 2 зазначеної статті закону підлягає обов`язковому застосуванню.

Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 09.10.2008 року зазначив, що у пп. «а» п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного, він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави предявленого йому обвинувачення ( рішення від 19.12.1989 року у справі «Камасінскі проти Австрії», №9783/82, п.79). Окрім того, Суд зазначає, що положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (рішення від 25.03.1999 року у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції» (ВП), №25444/94, п. 52; рішення від 25.07.2000 року у справі «Матточіа проти Італії», №23969/94, п. 58; рішення від 20.04.2006 року у справі «І.Н. та інші проти Австрії», №42780/98, п. 34).

Справедливість під час провадження у справі необхідно оцінювати, беручи до уваги розгляд справи в цілому (див. рішення від 01.03.2001 р. у справі «Даллос проти Угорщини», № 29082/95, п. 47). Крім того, право бути поінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «b» п. 3 ст. 6 Конвенції ( зазначені рішення у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п. 54, а також «Даллос проти Угорщини», п. 47).

Крім того, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що в період досудового розслідування до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення притягувались три особи. В період розгляду кримінального провадження судом відносно третьої особи ОСОБА_9 матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження. За таких обставин прокурору необхідно конкретизувати обвинувачення в частині кількості осіб, які підозрюються у скоєнні злочину за попередньою змовою групою осіб.

Згідно ухвали апеляційного суду Одеської області від 09.06.2016 року вбачається, що апеляційний суд вказав, що під час нового розгляду, суду 1-ої інстанції, неухильно дотримуючись вимог ст. 314 КПК України, необхідно звернути увагу на встановлені при апеляційному розгляді та зазначені в ухвалі суду факти порушення вимог КПК України, провести підготовче провадження у відповідності до вимог глави 27 розділу IV КПК України та прийняти за його результатами законне і обґрунтоване рішення, яке буде відповідати вимогам закону, та забезпечить неухильне виконання положень ст.ст. 2, 7 КПК України.
Суд вважає, що встановлені судом порушені права обвинувачених на стадії досудового розслідування повинні бути усунуті органом досудового розслідування, а не судом, оскільки чинним КПК України не передбачена така компетенція суду чи обов`язок суду, на стадії судового провадження вчиняти дії, які вчиняються досудовим слідством в стадії досудового розслідування, які входять в обов`язок посадових осіб при досудовому слідстві.
Суд вважає, що досудовому слідству необхідно усунути всі недоліки встановлені судом в порушенні чинного законодавства, в тому числі і допущені в обвинувальному акті, а також усунути недоліки зв`язані з порушенням прав обвинуваченої особи.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2, 3, 7, 8, 18 ч.3 ст.42, 45, 46, 48, 109, 110 ст.ст.176-178,179, 206, 277, 291, 314-317, 337, 369-372 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001532 за обвинуваченням ОСОБА_7 , ОСОБА_8 № НОМЕР_1 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України для усунення недоліків обвинувального акта - повернути прокурору Роздільнянської місцевої прокуратури Одеської області.

Зобов`язати прокурора Роздільнянської місцевої прокуратури Одеської області усунути недоліки зазначені в мотивувальній частині ухвали суду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Київський районний суд м. Одеси протягом семи днів з дня її оголошення.

Якщо апеляційну скаргу не подано, то ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Копію ухвали після її оголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3

Головуючий ОСОБА_1