АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 630/731/15к Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11кп/790/516/16 Доповідач: ОСОБА_2 Категорія: ч.2 ст.186 КК України
УХВАЛА
Іменем України
03 березня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Люботинського міського суду Харківської області від 26 листопада 2015 року,

встановила:

Вироком Люботинського міського суду Харківської області від 26 листопада 2015 року,

ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Люботин,

громадянин України, українець, з середньою

освітою, розлучений, не працюючий,

проживаючий за адресою:

АДРЕСА_1 ,

раніше судимий:

У 2014 році Люботинським міським судом

Харківської області за ч.ч.2, 3 ст.185, ст.70

КК України до 3 років позбавлення волі з іспитом

строком на 2 роки,

визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України частково приєднано не відбуте покарання, призначене за вироком Люботинського міського суду Харківської області від 23 липня 2014 року за ч.ч.2, 3 ст.185 КК України, остаточно визначивши покарання за сукупністю вироків у виді 4 років 1 місяця позбавлення волі.

Постановлено стягнути з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати за виконання експертизи №9114 від 18 вересня 2015 року у сумі 246 гривень.

Як встановив суд, ОСОБА_7 16 вересня 2015 року близько 16год. 45хв., діючи повторно, маючи прямий злочинний намір, спрямований на відкрите заволодіння чужим майном, підійшов до залишеного без нагляду власником ОСОБА_9 біля входу до магазину ПП «Макаренко» по вул.Караванській, 70а, велосипеду «Україна». Після чого, реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на заволодіння чужим майном, таємно взяв велосипед та поїхав на ньому до перехрестя вул.Одеської та пров.Героїв Афганців в м.Люботин, але був помічений власником велосипеду та ОСОБА_10 , які раптово почали наздоганяти ОСОБА_7 , кричати з вимогою зупинитися та про повернення велосипеду. Але ОСОБА_7 , усвідомлюючи злочинність своїх дій продовжував свою злочинну діяльність, утримував велосипед, продовжуючи їхати на ньому. В подальшому він був зупинений свідком ОСОБА_11 та потерпілою ОСОБА_9 .

ОСОБА_7 розпорядився велосипедом на свій розсуд, як своїм майном, здійснюючи поїздку на ньому. Водночас усвідомлював, що його дії помічені іншими особами ОСОБА_9 і ОСОБА_11 , але ігнорував це.

Своїми діями ОСОБА_7 спричинив потерпілій збитків на 640 гривень, викравши велосипед, який був для потерпілої засобом пересування.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 не оспорюючи фактичні обставини справи та правильність кваліфікації його дій, просить змінити вирок та призначити йому більш м`яке покарання із застосуванням ст.69 КК України, а потім на підставі ст.75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням. В обґрунтування своїх вимог обвинувачений послався на визнання своєї провини та щире каяття у вчиненому злочині.

Заслухавши доповідь судді, обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних вимог обвинуваченого, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню за таких обставин.

Оскільки висновки суду про фактичні обставини справи, винність обвинуваченого ОСОБА_7 у скоєнні інкримінованого злочину та правильність кваліфікації його дій ніким із учасників кримінального провадження не оскаржуються, тому апеляційним судом не перевіряються.

Доводи апеляції на суворість призначеного обвинуваченому покарання колегія суддів визнає необґрунтованими.

Постановляючи вирок в частині призначеного обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, суд першої інстанції відповідно до вимог ст.65 КК України взяв до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, конкретні обставини справи, дані що характеризують особу, а також пом`якшуючі та обтяжуючі обставини покарання.

Так, суд врахував, що ОСОБА_7 раніше судимий, вчинив злочин в період іспитового строку, за місцем мешкання характеризується задовільно, має середню освіту, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_7 суд визнав щире каяття обвинуваченого та визнання вини. Обставиною, що обтяжує покарання, суд визнав рецидив злочину.

За таких обставин, підстав вважати, що призначене ОСОБА_7 покарання за своїм видом та розміром є несправедливим в наслідок суворості, у колегії суддів не має.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст.376, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила:
Вирок Люботинського міського суду Харківської області від 26 листопада 2015 року у відношенні ОСОБА_7 залишити без змін, а його апеляційну скаргу без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим в той же строк, з моменту отримання копії ухвали.

Головуючий:

Судді: