Справа №345/1244/16-к
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15.04.2016 року м. Калуш
Слідчий суддя Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника скаржника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 , прокурора Калуської місцевої прокуратури ОСОБА_5 , розглянувши скаргу на постанову слідчого про закриття кримінального провадження,
Вважає дану постанову слідчого, якою закрито кримінальне провадження в частині кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 172 КК України на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, незаконною, необґрунтованою і передчасною. Злочин, передбачений за ч. 1 ст. 172 КК України, практично не розслідували і не встановлювали детально обставин порушення ОСОБА_7 законодавства про працю щодо працівника ОСОБА_3 .
Дії ОСОБА_7 позбавили працівника ОСОБА_3 права на працю, права на оплату праці, права на отримання розрахунку після звільнення з видачею трудової книжки, що в свою чергу завело останню у скрутне матеріальне становище, що є грубим порушенням трудового законодавства. Проте, в межах кримінального провадження слідчі дії були направлені на встановлення підробки офіційних документів, їх використання та привласнення державних коштів ОСОБА_7 , по чому і пред`явили ОСОБА_7 підозру, а щодо порушень трудових прав скаржника, то кримінальне провадження розслідувалось не повно.
Слідством не перевірено та не витребувано у підприємця ОСОБА_7 книгу наказів за період з 01.01.2013 р. по 29.04.2013 р. щодо правомірності відсторонення чи усунення від роботи працівника ОСОБА_3 , також з цього приводу не допитано роботодавця ОСОБА_7 та другого працівника ОСОБА_8 , оскільки у їх поясненнях такі обставини нез`ясовані.
Крім того, не перевірено належним чином процедуру видачі ОСОБА_7 звільненому працівнику трудової книжки, як це передбачено Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників», затвердженої наказом Міністерства праці України від 29 липня 1993 року №58 та не перевірено обставин розрахунку зі звільненим працівником у строки, зазначені ст. 116 КЗпП України.
В скарзі стверджується, що копію оскаржуваної постанови отримано 29.03.2016 р.
В судовому засіданні представник скаржника підтримав скаргу ОСОБА_3 і просить її задоволити. Вважає постанову слідчого незаконною та необєктивною з тих підстав, що слідчим не в повному обсязі досліджено обставин незаконного звільнення ОСОБА_3 з роботи, відсторонення її від роботи в період з січня по квітень 2013 р., невидачі тривалий час їй трудової книжки та не виплати заробітної плати як за період, коли працівник фактично була відсторонена від роботи, так і на час звільнення згідно вимог ст. 116 КЗпП України.
Наголосив, що згідно договору між підприємцем ОСОБА_7 і центром зайнятості, вона не мала права протягом двох років звільняти найнятого працівника. За час роботи у підприємця ОСОБА_7 працівник ОСОБА_3 не використала свою відпустку і при звільненні їй не було виплачено компенсацію за це. У зв`язку з невидачею трудової книжки більше півтора року з часу звільнення ОСОБА_3 втратила право на призначення пенсії, оскільки, до управління пенсійного фонду необхідно було звертатись з оригіналом трудової книжки.
Прокурор просить у задоволенні скарги відмовити. Вважає, що постанова слідчого про закриття кримінального провадження є законною, обґрунтованою і такою, що винесена на підставі дослідження всіх доказів. Під час перевірки дотримання підприємцем ОСОБА_7 трудового законодавства встановлені окремі порушення трудового законодавства, які не тягнуть кримінальної відповідальності. Тривале неповернення трудової книжки не є грубим порушенням трудового законодавства. Наголосив, що одразу після звільнення ОСОБА_3 з жодними скаргами не зверталась, а працювала в інших підприємців, що свідчить, що вона не вбачала порушень своїх трудових прав. Окрім того, за період коли ОСОБА_3 фактично не працювала у підприємця ОСОБА_7 за неї сплачувались обов`язкові внески до пенсійного фонду і цей період зараховувався їй в трудовий стаж.
Слідчий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, хоча завчасно та належним чином повідомлявся про час та місце розгляду скарги. Згідно ч. 3 ст. 306 КПК України його неявка не перешкоджає розгляду скарги.
Вислухавши доводи представника скаржника, заперечення прокурора, дослідивши додані до скарги матеріали, а також оглянувши матеріали кримінального провадження, вважаю, що скарга підлягає до задоволення, виходячи із наступних підстав.
Постанова мотивована тим, що особистий мотив у ОСОБА_7 на незаконне звільнення ОСОБА_3 відсутній. ОСОБА_3 не зверталась у Калуський міськрайонний центр зайнятості, не повідомляла про порушення її трудових прав, натомість вступила у трудові відносини з іншими суб`єктами підприємницької діяльності. При цьому ОСОБА_7 продовжувала сплачувати за ОСОБА_3 податок у Пенсійний Фонд та єдиний соціальний внесок.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Закриваючи дане кримінальне провадження у зв`язку з відсутністю в діях складу кримінального правопорушення, слідчий передчасно прийшов до такого висновку, оскільки, не встановив всі обставини справи, зробив неповну оцінку зібраних доказів.

Приймаючи оскаржувану постанову слідчий не усунув недоліки досудового розслідування, зазначені в ухвалі слідчого судді від 02.10.2015 р., якою скасовувалась попередня постанова слідчого про закриття кримінального провадження. Зокрема, слідчим так і не з`ясовано всі обставини щодо тривалого неповернення підприємцем ОСОБА_7 трудової книжки ОСОБА_3 , не конкретизовано скільки саме часу пройшло з моменту звільнення працівника до часу повернення їй трудової книжки.

Слідчим не перевірено правомірності відсторонення чи усунення від роботи роботодавцем ОСОБА_7 працівника ОСОБА_3 в період з 01.01.2013 р. по 29.04.2013 р., зокрема такі обставини не з`ясовані під час допиту роботодавця ОСОБА_7 . Не з`ясовано чи велась у підприємця ОСОБА_7 книга наказів в період з 01.01.2013 р. по 29.04.2013 р. і чи виносились якісь накази щодо відсторонення чи усунення від роботи працівника ОСОБА_3 .
Також слідчим в оскаржуваній постанові не дано оцінку тому, що за період з січня по квітень 2013 року заробітна плата правнику ОСОБА_3 не виплачувалась. Не з`ясовано обставин розрахунку зі звільненим працівником ОСОБА_3 у строки зазначені в ст. 116 КЗпП України, в тому числі виплата компенсації за невикористану відпустку.
Слід звернути увагу, що згідно диспозиції ч. 1 ст. 172 КК України суб`єктивна сторона зазначеного злочину характеризується особистим мотивом тільки у першій його формі, тобто у випадку незаконного звільнення працівника з роботи. Щодо відповідальності за інше грубе порушення законодавства про працю, то вона настає у випадку наявності прямого умислу і для кваліфікації злочину не потребує особистого мотиву. Під іншим грубим порушення законодавства про працю слід розуміти будь-яке інше, крім незаконного звільнення працівника з роботи, порушення законодавства про працю, яке істотним чином порушило чи могло порушити право громадянина на працю.
Окрім того, слід відмітити, що ч. 1 ст. 284 КПК України передбачає підстави закриття кримінального провадження, а оскаржуваною постановою слідчий закрив не кримінальне провадження, а кримінальне правопорушення у кримінальному провадженні, що не передбачено нормами діючого кримінально-процесуального законодавства.
За викладених обставин, слідчий суддя вважає, що висновки про закриття кримінального провадження є передчасними, а постанова слідчого про закриття кримінального провадження є незаконно, у зв`язку з чим підлягає скасуванню.

Доводи заявника про отримання копії оскаржуваної постанови лише 29.03.2016 матеріалами кримінального провадження не спростовані, а відтак слідчий суддя вважає скаргу поданою у визначений ч. 1 ст. 304 КПК України десятиденний строк.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 304, 307 КПК України,

у х в а л и в :
Скаргу задовольнити.

Постанову старшого слідчого СВ Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_6 від 22.03.2016 р. про закриття кримінального правопорушення у кримінальному провадження, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000173 від 19.02.2015 р., у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172 КК України,- скасувати.

Матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000173 від 19.02.2015 р., повернути до Калуської місцевої прокуратури для організації подальшого досудового розслідування.
Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя