Єдиний унікальний номер 233/2476/15-к
Номер провадження 11-кп/775/360/2016

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 березня 2016 року колегія суддів судової палати з кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Донецької області у складі:
головуючого ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 , на вирок Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 22 грудня 2015 року, яким,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Слов`янськ, Донецької області, громадянина України, не працюючого, одруженого, з середньою освітою, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 .
визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 260 КК України.
Згідно вироку Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 22 грудня 2015 року; Обвинувачений ОСОБА_5 приблизно у вересні 2014 року (більш точної дати та часу в ході слідства не встановлено) на трасі Горлівка - Донецьк (більш точного місця в ході слідства не встановлено), на проїжджій частині побачив гранату типу Ф-1, на придбання якої у нього виник злочинний намір. Реалізуючи свій злочинний намір він підібрав вказану гранату, яка згідно висновку вибухотехнічної експертизи № 419 від 13.03.2015 року являється оборонною ручною осколковою гранатою типу Ф-1, виготовлена промисловим способом, яка відноситься до категорії бойових припасів, тим самим діючи умисно, скоїв незаконне придбання бойових припасів.
Того ж дня ОСОБА_5 , діючи незаконно, умисно, почав незаконно носити та зберігати зазначений бойовий припас при собі без передбаченого законом дозволу.
Приблизно у лютому 2015 року (більш точного часу в ході слідства не встановлено), ОСОБА_5 , який перебував в лавах незаконного збройного формування самопроголошеної так званої «Донецької народної республіки», невстановлена особа передала речовину вагою 198 г, яка згідно висновку експерта №128/27вр від 09.04.2015 року до боєприпасів не відноситься, а являється вибуховою речовиною бризантної дії пластид (склад ПВР-7) промислового виготовлення, придатна для здійснення вибуху при наявності засобу ініціювання або утворені необхідних для цього умов. ОСОБА_5 , взявши дану речовину, придбав вибухову речовину та почав її зберігати при собі.
У першій половині дня 12 березня 2015 року (більш точного часу в ході слідства не встановлено), ОСОБА_5 , знаходячись у м. Ясинувата Донецької області, поклав зазначений бойовий припас та вибухову речовину до автомобіля «ВАЗ 2107», номерний знак НОМЕР_1 , та продовжив зберігати гранату та пластид вагою 198 г у зазначеному автомобілі.
12 березня 2015 року приблизно о 12.30 годин (більш точного часу в ході слідства не встановлено), на контрольному посту № 1 «Суха Балка», який розташований на трасі Слов`янськ-Донецьк-Маріуполь, працівниками міліції був зупинений вищевказаний автомобіль під керуванням ОСОБА_5 .
Того ж дня, в період часу з 13.15 годин до 14.58 години, працівниками міліції у встановленому законом порядку під час проведення огляду автомобіля ВАЗ 2107 д.н. НОМЕР_1 , виявлено та вилучено: гранату, яка згідно вибухотехнічної експертизи № 419 від 13.03.2015 року є оборонною ручною осколковою гранатою типу Ф-1, виготовлена промисловим способом, відноситься до категорії бойових припасів, а також речовину вагою 198 г, яка згідно висновку експерта № 128/27вр від 09.04.2015 року до боєприпасів не відноситься, а являється вибуховою речовиною бризантної дії пластит (склад ПВР-7) промислового виготовлення, придатна для здійснення вибуху при наявності засобу ініціювання або утворені необхідних для цього умов.
Згідно Інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення, використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, а також боєприпасів до зброї та вибухових речовин», затверджених Наказом МВС України № 622 від 21 вересня 1998 року, власник повинен мати дозвіл передбачений законом. Тобто вказаний бойовий припас та вибухову речовину ОСОБА_5 навмисно придбав, носив, та зберігав без встановленого законом дозволу.
Він же, в період часу з 02 лютого 2015 року по 22 лютого 2015 року за власним бажанням вступив до незаконного збройного формування «Донецька народна республіка». В ході розмови ОСОБА_5 з невстановленими під час досудового слідства особами, останньому запропонували прийняти участь у діяльності незаконного збройного формування, так званому незаконному «Народному ополченні Донбасу» самопроголошеної «Донецької народної республіки». Прийшовши до обопільної згоди про участь у незаконному збройному формуванні «Народне ополчення Донбасу» самопроголошеної «Донецької народної республіки», ОСОБА_5 та вищезгадані особи вступили між собою в злочинну змову.
Далі ОСОБА_5 , в період часу з 02 лютого 2015 року по 22 лютого 2015 року, діючи умисно, за попередньою змовою з невстановленою під час досудового слідства групою осіб, приймав участь у незаконному збройному формуванні «Народному ополченні Донбасу» самопроголошеної «Донецької народної республіки» шляхом виконання обов`язків прапорщика, систематично виконував накази свого керівництва по організації несення служби у складі штабу незаконного збройного формування в АДРЕСА_1 , де йому було передано у використання формений одяг та військове спорядження.
На вказаний вирок обвинуваченим ОСОБА_5 подано апеляційну скаргу в якій він прохає вирок суду скасувати, переглянути кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 .. Застосувати ст. 72 КК України. Перерахувати раніше відбуте покарання, а також
- вважає, що винесений судом вирок є незаконним і таким що підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого;
- вказує, що при призначенні покарання , суд практично не взяв до уваги, що йму більше 60 років та в результаті скоєних ним правопорушень тяжких наслідків чиїмось правам та інтересам завдано не було;
- звертає увагу суду, що він раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно;
- вказує, що згідно ч. 1 ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу. Тому вважає, що суд може назначити йому покарання нижче від найнижчої межі з урахуванням його особи та тяжкості правопорушення.
Заслухавши суддю доповідача, обвинуваченого ОСОБА_5 , якій підтримав доводи своєї апеляційної скарги у повному обсязі, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів дійшла до висновку, про залишення апеляційної скарги обвинуваченого без задоволення, а вирок суду першої інстанції без змін.
Висновки суду про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_5 , за ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 260 КК України у вироку повністю підтверджується сукупністю доказів, які були дослідженні в судовому засіданні і яким судом першої інстанції була дана належна правова оцінка.
Виходячи з аналізу пояснень самого обвинуваченого ОСОБА_5 , які він давав в суді першої інстанції, вбачається що він не заперечував своєї вини у вчиненні правопорушень передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 260 КК України
Судом першої інстанції, при розгляді даної справи були ретельно перевіренні докази, а саме пояснення свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 які були перевірені та після їх детального аналізу прийнятті судом до уваги.
Крім того, судом першої інстанції, була надана належна оцінка матеріальним доказам, дослідженим їм у судовому засіданні, а саме: протокол огляду місця події від 12 березня 2015 року, висновки вибухотехнічної експертизи № 419 від 13 березня 2015 року, висновки хіміко-вибухотехнічної експертизи № 128/27 вр від 09 квітня 2015 року, протокол проведення слідчого експерименту від 06 травня 2015 року.
За таких обставин, суд, на думку колегії, дійшов обґрунтованого висновку про доведеність винуватості ОСОБА_5 у вчиненні правопорушень передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 260 КК України та правильно кваліфікував її.
Виходячи з вищевказаного, колегія суддів знаходить доводи апеляції обвинуваченого ОСОБА_5 про незаконність рішення суду, такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, а саму апеляцію, в цій частині, такою, що не підлягає задоволенню.
Але при цьому, судом також були враховані, як самі фактичні обставини, при яких ОСОБА_5 скоїв свій злочин, їх наслідки, те, що він раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно та його вік .
За таких обставин, як на думку колегії суддів, суд першої інстанції цілком обґрунтовано дійшов висновку про достатність призначення обвинуваченому ОСОБА_5 саме такого покарання, яке позитивно вплине на його виправлення та перевиховання.
Крім того, колегія суддів вважає за необхідне, зарахувати обвинуваченому ОСОБА_5 до строку покарання у виді позбавлення волі строк попереднього ув`язнення з 12 березня 2015 року по 29 березня 2016 року із розрахунку один день календарного ув`язнення за 2 (два) дні позбавлення волі
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 405,407 КПК України колегія суддів,-
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 задовольнити частково.
Вирок Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 22 грудня 2015 року, яким ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 260 КК України змінити.

Зарахувати обвинуваченому ОСОБА_5 до строку покарання у виді позбавлення волі строк попереднього ув`язнення з 12 березня 2015 року по 29 березня 2016 року із розрахунку один день календарного ув`язнення за 2 (два) дні позбавлення волі, а саме 768 (сімсот шістдесят вісім ) днів.

В іншій частині цей же вирок залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді: