№ провадження 1-кп/646/108/2016
УХВАЛА
Іменем України
16.05.16р. м.Харків
Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника - ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000493 від 04.03.2015 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 2 ст. 307 КК України,
встановив:
В провадженні Червонозаводського районного суду м.Харкова знаходиться вищевказана кримінальна справа.
До обвинуваченого ОСОБА_5 під час досудового розслідування було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк якого продовжено судом після надходження обвинувального акту до суду.
В судовому засіданні захисник заявив клопотання про зміну вказаного запобіжного заходу, застосованого до обвинуваченого, на домашній арешт за місцем його проживання. В обґрунтування свого клопотання захисник посилається на критичний стан здоров`я обвинуваченого, а також відсутність процесуальних ризиків.
Обвинувачений підтримав клопотання захисника.
Прокурор заперечував проти клопотання захисника, посилаючись на те, що стороною захисту не надано доказів на підтвердження зміни обставин особистої ситуації обвинуваченого.
Вислухавши сторони, перевіривши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Як вбачається з копії медичної довідки, виданої 04.04.2016р. медичною частиною Харківської установи виконання покарань (№27), ОСОБА_5 перебуває на диспансерному обліку у лікарів медичної частини установи з приводу токсикозо-дисметаболічної енцефалополінейропатії, бульбарного синдрому, ніжнього парапарезу, порушення акту руху; компресійно-ішемічної нейропатії правого серединного нерва з парезом правої кісті; посттромбофлебічного синдрому нижніх кінцівок (постінєкційний, наркоманія); набряково-больової форми; ХЛВН ІІІ ступеню.
Суд неодноразово (зокрема, листами від 10.02.2016р., 05.04.2016р. та від 19.04.2016р.) просив Харківську установу виконання покарань (№27) негайно відреагувати на заяви обвинуваченого ОСОБА_5 , який є інвалідом 2 групи, та його захисника ОСОБА_4 про суттєве погіршення стану здоров`я ОСОБА_5 (зокрема, розвинення абсцесу на ногах) та відсутність у Харківській УВП (№27) умов для надання йому належної медичної допомоги.

Проте до цього часу суд не отримав від ХУВП (№27) жодної відповіді на вищевказані листи (від 05.04.2016р. та від 19.04.2016р.) та інформації про стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_5 , а також про надання йому належної медичної допомоги у повному обсязі.

Крім того, обвинувачений є інвалідом 2 групи.
Суд неодноразово (листами від 28.10.2015р. та від 23.12.2015р.) просив ХУВП (№27) вжити необхідних заходів, які визначені у програмі реабілітації для інвалідів з таким захворюванням, як у обвинуваченого.

Так, зокрема, у індивідуальній програмі реабілітації інваліда №268/611 від 20.05.2015р. ОСОБА_5 рекомендовано стаціонарне лікування у невролога терміном проведення у жовтні 2015 року.

В той же час суду не надано інформації на підтвердження виконання цієї програми у зазначеній частині.

Тобто суду не надано доказів на підтвердження забезпечення обвинуваченого належною медичною допомогою у повному обсязі, у тому числі, згідно з індивідуальною програмою реабілітації інваліда в умовах ХУПВ (№27).

В той же час, з урахуванням тих медичних довідок, які надавалися суду медичною частиною ХУВП (№27), будь-якої позитивної динаміки стану здоров`я обвинуваченого за час тримання під вартою не спостерігається, а відсутність такої позитивної динаміки не пояснюється об`єктивними причинами, які не залежать від установи виконання покарань.

При цьому Європейський Суд з прав людини наголошує, що до обов`язків держави належить забезпечення осіб, які перебувають під вартою, необхідною медичною допомогою. При визначенні того, чи виконали державні органи свої обов`язки з надання медичної допомоги особі, яка перебуває під їхнім контролем, Суд має оцінити якість медичних послуг, наданих такій особі, з урахуванням стану її здоров`я і «практичних вимог ув`язнення», та визначити за обставин конкретної справи, чи застосований стандарт охорони здоров`я був сумісний з людською гідністю особи, взятої під варту ( рішення ЄСПЛ від 26.02.2015р. у справі «Баришевський проти України»).
Разом з тим, протягом тривалого часу (з 03.09.2015 по теперішній час) стороною обвинувачення не забезпечено присутність в залі судового засідання свідків обвинувачення Огеря та ОСОБА_6 .
Суду не надано доказів на підтвердження вжиття стороною обвинувачення заходів для виконання цього обов`язку, який покладений на нього положеннями ч.3 ст.23 КПК України.
Таким чином, зміна обставин особистої ситуації обвинуваченого, яка полягає у погіршенні стану його здоров`я, відсутністю доказів надання йому належної медичної допомоги у повному обсязі, а також дослідження під час розгляду справи майже всіх доказів, які надані сторонами, та тривалий строк такого розгляду у зв`язку з незабезпеченням стороною обвинувачення присутності свідків обвинувачення у залі судового засідання, свідчать про зменшення процесуальних ризиків, які були підставою для застосування та продовження строку запобіжного заходу обвинуваченому у вигляді тримання під вартою.
Так, застосування до обвинуваченого найбільш суворого виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на цій стадії розгляду справи з урахуванням всіх вищевказаних обставин не виправдовує ступінь втручання у права обвинуваченого та справедливого балансу суспільного інтересу та прав обвинуваченого.
Це, в свою чергу, є підставою для зміни запобіжного заходу, обраного обвинуваченому, на менш суворий, враховуючи також тривалість тримання обвинуваченого під вартою та недоцільність продовження його строку.
Таким чином, проаналізувавши всі підстави та умови, передбачені ст.ст.177, 178 КПК України, з урахуванням вищевказаних обставин, суд приходить до висновку, що для запобігання процесуальних ризиків у справі, враховуючи зменшення їх ступеню та необхідність забезпечення справедливого балансу суспільного інтересу та прав обвинуваченого, достатньо такого запобіжного заходу як цілодобовий домашній арешт з застосуванням електронних засобів контролю.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 110, 177, 178, 194, 195, 331 КПК України, суд-
У Х В А Л И В:
Задовольнити клопотання захисника про зміну запобіжного заходу, який застосовано до обвинуваченого у вигляді тримання під вартою.
Змінити запобіжний захід, обраний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою, на цілодобовий домашній арешт строком до 15 липня 2016 року, поклавши на нього такі обов`язки:
1) прибувати до Червонозаводського районного суду м.Харкова за першою вимогою;
2) цілодобово не залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу суду;
3) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, які дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну;
4) носити електронний засіб контролю;
5) не виїжджати за межі м.Харкова без дозволу суду,
6) повідомляти суд про зміну свого місця проживання,.
Ухвалу в частині застосування запобіжного заходу стосовно обвинуваченого у вигляді домашнього арешту передати на виконання до відповідного органу Національної поліції за місцем проживання ОСОБА_5 .
Негайно звільнити ОСОБА_5 з-під варти в порядку, передбаченому ст.202 КПК України.
Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.
Суддя ОСОБА_1