Справа № 299/993/15-к
А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

17.03.2016 року м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , при секретарі ОСОБА_4 , за участю прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Виноградівського районного суду від 28 вересня 2015 року, яким
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, з середньою спеціальною освітою, не одружений, не працюючий, раніше судимий,
засуджений за ч.2 ст.187 КК України до 7 (семи) років шести місяців позбавлення волі; за ч.2 ст.185 КК України - до 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст.70 КК України ОСОБА_6 шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначено остаточне покарання у вигляді позбавлення волі строком 7 (сім) років шість місяців.
Строк відбування покарання ОСОБА_6 ухвалено обчислювати з моменту його затримання - 21.02.2015 року.
Запобіжний захід ОСОБА_6 - тримання під вартою залишено до набрання вироком законної сили.
Питання про речові докази вирішено у відповідності до вимог ст.100 КПК України.
Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави 639, 70 грн. процесуальних витрат за проведення дактилоскопічних експертиз.
Згідно вироку, ОСОБА_6 визнаний винуватим і засуджений за те, що будучи засудженим вироком Виноградівського районного суду від 22.06.2012 року за ч.1 ст.187 КК України, 20.02.2015 року близько 18 год. 30 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, з метою заволодіння чужим майном, знаходячись у приміщенні кафе-бару «Фортуна» в м.Виноградові по вул..Копанській, 52/1, тримаючи в правій руці ніж, здійснив напад на бармена ОСОБА_8 , схопивши її за кисть правої руки, притягнув до себе, приставивши до її черевної порожнини гострів`я леза ножа та погрожуючи позбавленням життя, вимагав відкрити шухляду касового апарату та віддати наявні в ньому грошові кошти. Усвідомлюючи реальність погрози ОСОБА_6 , ОСОБА_8 виконала його вимоги, відчинивши касовий апарат, віддала грошові кошти в сумі 260 грн. , які він забрав, та скориставшись цим, втекла до сусіднього торгового приміщення.
Тут же, ОСОБА_6 умисно, повторно, впевнившись у відсутності сторонніх осіб у вказаному вище кафе, з прилавку таємно викрав мобільний телефон марки «Nokia 202» з сім картками, завдавши потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду в розмірі 450 грн.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить вирок Виноградівського районного від 28 вересня 2015 року скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд. Свої доводи мотивує тим, що кваліфікація його дій за ч.2 ст.187 КК України є не вірною, вважає, що такі його дії слід кваліфікувати як грабіж чи крадіжка, посилаючись на відсутність свідків вчинення ним злочину .
Апеляційну скаргу прокурора ухвалами суду залишено без руху та повернуто особі, яка її подала.
Заслухавши доповідь судді про суть вироку, повідомлення про те, ким і в якому обсязі він оскаржений, доводи обвинуваченого ОСОБА_6 про задоволення апеляційної скарги, промову прокурора, яка вважає вирок законним та обґрунтованим, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що підстав для задоволення апеляції та скасування вироку щодо ОСОБА_6 не вбачається, виходячи з наступних мотивів.
Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Ці вимоги закону судом були дотримані.
Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 187, ч.2 ст.185 КК України відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними у справі доказами, яким суд дав належну правову оцінку, дослідив у судовому засіданні та навів у вироку.
ОСОБА_6 у судовому засіданні вину в інкримінованих йому злочинах визнав частково та показав, що 20.02.2015 року по вул..Копанській в м.Виноградові зустрів незнайомого йому чоловіка, якому запропонував піти на пиво. З ним вживав алкогольні напої в кафе «Фортуна» на перехресті вулиць Копанська та Персикова в м.Виноградові. Згодом вказаний чоловік залишив кафе, а він вирішив викрасти з кафе гроші. Підішов до бармена, взяв її за руку і запитав де знаходиться каса, на що бармен показала місце де така знаходиться, звідки забрав 150 грн. Коли до приміщення кафе зайшов незнайомий чоловік, він залишив це приміщення, вибігаючи з якого, з бар-стійки забрав чужий мобільний телефон. Будь-які погрози бармену, в тому числі і з застосуванням ножа - заперечував.
Однак, із матеріалів кримінального провадження видно, що судом першої інстанції з дотриманням, передбачених процесуальним законом положень судового розгляду справи, досліджено усі наявні докази у справі, дано їм належну правову оцінку.
Згідно вироку, винуватість ОСОБА_6 підтверджено наведеними показаннями потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , які були безпосередньо допитані в судовому засіданні і підтвердили його вину.
Зокрема, потерпіла ОСОБА_8 ствердила, що 20.02.2015 року близько 18-ої години в кафе «Фортуна» в м.Виноградові? в якому вона працює барменом, троє чоловік, серед яких і ОСОБА_6 сиділи та пили пиво. Згодом, один з них на ім.»я ОСОБА_12 попросив випустити його з кафе через службовий вхід, а потім з приміщення кафе вийшли й інші двоє. Через деякий час ОСОБА_6 повернувся в кафе, підійшов до неї, схопив за руку, приставивши до черевної порожнини гострів`я леза ножа, вимагав віддати йому гроші з каси . Коли вона відкрила касовий апарат, ОСОБА_6 забрав з нього 260 грн. і тримаючи за руку та продовжуючи погрожувати ножем , відвів її в підсобне приміщення, де наказав роздягатись. В цей час до бару зайшов сторонній чоловік, якому ОСОБА_6 сказав, що кафе зачинено. Скориставшись цим вона вирвалась та через запасний вихід втекла до сусіднього торгового приміщення. Згодом виявила крадіжку її мобільного телефону марки «Нокія» чорного кольору.
Потерпіла ОСОБА_9 , яка являється власником кафе-бару «Фортуна» в АДРЕСА_2 підтвердила, що 20.02.2015 року близько 18 год. 40 хв. через запасний вихід вказаного кафе до приміщення сусіднього магазину забігла бармен ОСОБА_8 і повідомила, що незнайомий чоловік в приміщенні кафе погрожував їй ножем. Після чого ОСОБА_9 вибігла на вулицю і побачила, як ОСОБА_6 вибігає сходами з приміщення кафе на вулицю, а далі - в напрямку центра міста.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 показав, що 20.02.2015 року близько 18-ої години зайшов в кафе «Фортуна» та побачив, що йому на зустріч йде ОСОБА_6 , який однією рукою ніби обіймав дівчину бармена цього кафе, а іншу руку тримав позаду своєї спини, щось ховаючи. Дівчина при цьому виривалась та плакала. ОСОБА_6 сказав йому, що кафе зачинено, в цей час дівчина вирвалась від нього і побігла до запасного виходу, а ОСОБА_6 відштовхнув його та вибіг з кафе.
Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні показав, що ввчечері 20.02.2015 року біля кафе «Фортуна» в м.Виноградові незнайомий йому раніше ОСОБА_6 запросив на пиво. У вказаному вище кафе до них приєднався його знайомий ОСОБА_12 . В ході розмови ОСОБА_6 покликав його на двір, де став погрожувати, вимагаючи бути поручителем при отриманні ним кредиту. В цей час його знайомий ОСОБА_12 вибіг з кафе.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 підтвердив, що 20.02.2015 року ввечері в кафе барі «Фортуна» спільно вживали пиво ОСОБА_14 з іншим чоловіком і між ними виникла сварка.
Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні показала, що була присутньою в якості понятої під час проведення 25.03.2015 року обшуку в будинку її сусідки ОСОБА_16 , в ході якого працівниками міліції був вилучений кухонний ніж. При цьому ОСОБА_16 працівникам міліції повідомила про зникнення з помешкання розкладного ножа.
Вина ОСОБА_6 в сукупності з показами потерпілих та цих свідків підтверджується також іншими доказами, що містяться в матеріалах справи.
Зокрема, протоколом огляду місця події від 20.02.2015 року та фототаблицями до нього приміщення кафе «Фортуна» по вул..Копанській, 52/1 в м.Виноградові, в ході якого було виявлено та вилучено сліди папілярних ліній рук.
Згідно висновку експерта №78 від 13.03.2015 року слід пальця руки, який було вилучено 20.02.2015 року в приміщенні кафе «Фортуна» залишений вказівним пальцем лівої руки ОСОБА_6 .
Відповідно до протоколів пред`явлення особи для впізнання від 22.02.3015 року та 22.02.2015 року та фототаблиць до них, потерпіла ОСОБА_8 впізнала серед пред`явлених для впізнання осіб ОСОБА_6 , як особу, яка скоїла напад на неї в приміщенні кафе «Фортуна» та викрала її мобільний телефон, а свідок ОСОБА_11 - впізнав ОСОБА_6 як особу, яка йому погрожувала у дворі кафе «Фортуна» , після спільного вживання алкогольних напоїв.
Судом першої інстанції в судовому засіданні оглянуто відеозапис слідчого експерименту, проведеного 28.02.2015 року за участю потерпілої ОСОБА_8 , в ході проведення якого остання на місці показала про події, що мали місце в кафе «Фортуна» 20.02.2015 року.
Таким чином, дослідивши в судовому засіданні усі докази у справі та оцінивши їх у відповідності до вимог кримінального процесуального закону суд першої інстанції вірно дійшов висновку, що у діях ОСОБА_6 містяться склади злочинів, передбачених: ч.2 ст.187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений особою, яка раніше вчинила розбій; ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
Доводи обвинуваченого ОСОБА_6 в апеляційній скарзі з приводу того, що показаннями жодного зі свідків не підтверджено факт вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, не ґрунтуються на матеріалах справи і доказах, які досліджено судом. Ці твердження спростовуються сукупністю зібраних по справі та наведених у вироку доказів, зокрема, показаннях потерпілих, свідків та письмових доказах.
Як видно з матеріалів кримінального провадження, дослідивши показання потерпілих - ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_17 та обґрунтовано навівши мотиви критичної оцінки показів свідка ОСОБА_18 , у сукупності з іншими доказами у справі, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про доведеність вчинення розбійного нападу ОСОБА_6 на потерпілу ОСОБА_8 , що мав місце 20.02.2015 року та правильно кваліфікував його дії. Таким чином, твердження обвинуваченого в апеляційній скарзі щодо невірної кваліфікаціїї його дій за вказаним епізодом обвинувачення, є безпідставними.
Виходячи з наведеного колегія суддів вважає, що на підставі тих доказів, які були предметом перевірки в судовому засідання, судом першої інстанції з достатньою повнотою з`ясовано всі обставини, які могли мати істотне значення для правильного вирішення справи.
Об`єктивних, допустимих та достовірних доказів на підтвердження доводів, викладених обвинуваченим в апеляційній скарзі надано не було і такі не були встановлені судом апеляційної інстанції.
При обранні покарання обвинуваченому суд вірно у відповідності до вимог ст.65 КК України врахував ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, в тому числі і вчинення тяжкого злочину, особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, його характеристику та обґрунтовано призначив ОСОБА_6 покарання у вигляді позбавлення волі.
Призначена міра покарання обвинуваченому є необхідною та достатньою для його виправлення і попередження нових злочинів. Підстав для застосування відносно ОСОБА_6 ст.ст.69, 75 КК України не має.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які передбачені ст.412 КПК України та які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, не встановлено.
З врахуванням наведеного, апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_6 до задоволення не підлягає.
Враховуючи положення ст.5 КК України, колегія суддів приходить до висновку про необхідність застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 положень Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув»язнення у строк покарання» № 838-VIII від 26 листопада 2015 року та зарахування обвинуваченому ОСОБА_6 в строк відбування покарання, строк тримання його під вартою на стадії досудового слідства, за правилами ч. 5 ст. 72 КК України.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 405, 407 КПК України, апеляційний суд,
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 - залишити без задоволення, а вирок Виноградівського районного суду Закарпатської області від 28 вересня 2015 року щодо нього - без зміни.
На підставі ст. 72 ч. 5 КК України зарахувати ОСОБА_6 період перебування під вартою на стадії досудового слідства в строк відбуття покарання - позбавлення волі з 21.02.2015 року, із розрахунку - 1 день перебування під вартою на два дні позбавлення волі.
Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення її апеляційним судом, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді: