н/п 1-кс/640/7440/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"29" вересня 2016 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
слідчого - ОСОБА_4 ,
підозрюваного - ОСОБА_5 ,
захисника - ОСОБА_6 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чугуїв Харківської області, з середньою освітою, перебуває у цивільному шлюбі, зі слів має на утримані 2 неповнолітніх дітей: доньку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та доньку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зі слів раніше не судимого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає аза адресою: АДРЕСА_2 ,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 258 КК України, -
встановив:
29.09.2016 року до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання старшого слідчого 1-го відділення слідчого відділу Управління СБ України в Харківській області старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_4 , погоджене прокурором відділу 04/4 прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .
На обґрунтування клопотання слідчий вказує, що ОСОБА_5 04.03.2016 року перебуваючи на території м. Бєлгород Російської Федерації досяг попередньої змови з ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , та іншими невстановленими особами на вчинення терористичного акту, шляхом підриву спорядженого вибуховими засобами автомобіля, розташованого поблизу залізничної станції в с.м.т. Новоолексіївка Генічеського району Херсонської області, з метою порушення громадської безпеки, залякування населення, а також привернення уваги до своїх проросійських поглядів.
У відповідності до досягнутої домовленості ОСОБА_5 разом з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , за надані невстановленими особами грошові кошти у сумі 4000 доларів США мали придбати два транспортні засоби, один з яких мав безпосередньо вибухнути біля залізничної станції «Новоолексіївка», а другий використовуватись співучасниками терористичного акту в якості засобу пересування від місця злочину.
В якості вибухового пристрою планувалось використати оболонковий (з металевим бідоном в якості корпусу) саморобний пристрій на базі аміачної селітри та рідкого палива. Для ініціювання вибуху вказаного пристрою планувалось застосувати заряд невстановленої вибухової речовини, частину з якої ОСОБА_5 отримав за невстановлених обставин з території Російської Федерації, а іншу частину необхідно було отримати від невстановлених осіб в районі м. Херсон.
Того ж дня ОСОБА_5 прибув на територію м. Харкова, звідки через декілька днів (більш точний період в ході досудового слідства не встановлений, але не пізніше 08.03.2016 року), у відповідності до досягнутої домовленості між іншими співучасниками, відправився до м. Херсон.
Крім того, з метою отримання навичок виготовлення вищеописаного вибухового пристрою ОСОБА_5 сказав ОСОБА_9 виїхати до м. Бєлгород Російської Федерації, де зустрітись з ОСОБА_11 , який мав організувати йому короткий курс із виготовлення вказаного вибухового пристрою.
Слідуючи описаній домовленості, ОСОБА_9 06.03.2016 року виїхав до м. Бєлгород, де прослухав короткий курс поводження з вибуховими пристроями та отримав заряд невстановленої вибухової речовини, закамуфльованої під пакет з-під соку.
Того ж дня ОСОБА_9 повернувся на територію України та передав ОСОБА_5 вказаний пакет з вибуховою речовиною.
Крім того, ОСОБА_5 за невстановлених обставин придбав невстановлену кількість аміачної селітри, яку в подальшому через поштову службу ТОВ «Нова пошта» відправив на своє ім`я в м. Херсон.
Далі 10.03.2016 року ОСОБА_5 та ОСОБА_12 на вказаному автомобілі прослідували до автозаправного комплексу «ВОГ» на окружній дорозі м. Херсон зустрілись з мешканцем м. Одеса ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який мав передати залишок вибухової речовини.
Однак в ході вказаної зустрічі з`ясувалось, що вибухівка може бути доставлена до м. Херсон лише наступного дня. У зв`язку з цим вказані особи домовились про зустріч наступного дня.
Після цього 10.03.2016 року приблизно об 11 годині 00 хвилин ОСОБА_5 помітив за собою візуальне спостереження, яке пов`язував із зустріччю з ОСОБА_13 . У зв`язку з цим ОСОБА_5 разом з ОСОБА_14 вирішив повернутись до м. Харків з тим, щоб самостійно отримати необхідну вибухову речовину та в подальшому вчинити описаний злочин.
Продовжуючи реалізовувати описаний злочинний умисел ОСОБА_5 , за невстановлених в ході досудового слідства обставин, але не пізніше 15.06.2016 року придбав на території Російської Федерації вибухові речовини з метою подальшого їх використання у вищеописаному терористичному акті на території Херсонської області (Україна).
Надалі, ОСОБА_5 , усвідомлюючи, що у встановленому законом порядку перетину митного кордону України, він не зможе перемістити придбані вибухові речовини через встановлені пункти пропуску через митний кордон України, 16.06.2016 року приблизно о 06 год. 00 хв. - 06 год. 30 хв. намагався перемістити вищевказані вибухові речовини в напрямку від с. Червоне Бєлгородської області (Російська Федерація) до с. Охримівка Вовчанського району Харківської області (Україна), слідуючи при цьому польовою місцевістю. Однак, о 06 год. 30 хв. в районі інформаційного прикордонного знаку №710 громадянин ОСОБА_5 був затриманий співробітниками ГВ БКОЗ УСБУ в Харківській області та ІНФОРМАЦІЯ_5 при перетині державного кордону України поза встановленими пунктами пропуску.
При цьому, в ході подальшого огляду місця події та огляду особистих речей затриманого було виявлено та вилучено предмети, які за своїми зовнішніми ознаками нагадують вибухові речовини та засоби ініціювання підриву, тротилові шашки вагою 200 гр. - 5 шт., тротилові шашки вагою 400 гр. - 2 шт., гранати РГД - 2 шт., 1 кг. пластиду та підривний пристрій.
Згідно довідки про категорію небезпечності виявлених вибухових матеріалів, наданої спеціалістом ВТВ ГУНП в Харківській області від 16.06.2016, вилучені у громадянина ОСОБА_5 предмети є: тротиловими шашками вагою 200 грам у кількості 5 штук; тротиловими шашками вагою 400 грам у кількості 2 штуки; фрагментом пластичної вибухової речовини; електродетонатором «ЕДП-Р» у кількості 1 штука; корпусами гранат «РГД-5» у кількості 2 штуки; підривачами «УЗРГМ» у кількості 2 штуки.
Прокурор та слідчий в судовому засіданні підтримали подане клопотання, просили про його задоволення.
Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні не визнав себе винуватим, та просив застосувати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.
При розгляді клопотання слідчим суддею з пояснень підозрюваного встановлено, що він показання дає добровільно, до нього не застосовується насильство у даному кримінальному провадженні.
Захисник підозрюваного заперечував в судовому засіданні проти задоволення клопотання, посилаючись на недоведеність підозри та відсутність ризиків, просив відмовити в задоволенні клопотання, обрати більш м`який запобіжний захід. Також пояснив, що докази, надані слідчим та додані до клопотання, отримані з порушенням вимог КПК України, оскільки ОСОБА_5 звертався із заявою, яка 15.08.2016 р. внесена до ЄРДР, щодо вчинення службовими особами СБУ в Харківській області та ДПС України умисних дій , які явно виходили за межі наданих їм прав чи повноважень відносно нього.
Слідчий суддя, вислухавши думку сторін кримінального провадження, та дослідивши надані матеріали , встановив наступне.
29.09.2016 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 258 КК України, а саме вступ у змову на вчинення терористичного акту, тобто вибуху за попередньою змовою групою осіб з метою порушення громадської безпеки, залякування населення, а також привернення уваги до його проросійських поглядів, підшукав засоби та знаряддя для його вчинення, а також співучасників, однак його злочинний умисел не був доведений до кінця з причин, які не залежали від його волі.
Надані стороною обвинувачення докази свідчать про обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 258 КК України.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:
- протоколом огляду місця події від 16.06.2016 року;
- протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 25.07.2016 року;
- протоколом огляду речей та документів від 16.06.2016 року;
- довідкою про категорію небезпечності вибухових матеріалів та акт перевірки об`єкта на наявність вибухових пристроїв від 16.06.2016 року;
- відповіддю на запит з ГЦОІ ДПС України;
- протоколом за результатами візуального спостереження за особою від 26.08.2016 року;
- протоколом допиту свідка ОСОБА_16 , від 13.07.2016 року.
Слідчий суддя вважає встановленим існування ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме можливість запобігання спробам підозрюваним: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.
Всі інші питання фактичні обставини кримінального провадження, питання винності чи не винності в скоєні кримінального правопорушення, а також питання відносності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу судового провадження під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції. Встановлення того, вчинила чи не вчинила особа кримінальне правопорушення, є завданням подальшого провадження, сприяти якому й покликаний запобіжний захід, що обирається.
Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосудді може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контрактами.
Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків.
Однак, відповідно до ч. 5 ст. 176 КПК України, запобіжні заходи у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту, застави не можуть бути застосовані до осіб, які підозрюються у вчинення злочинів, передбачених, ст.ст. 109-114-1, 258-258-5, 260, 261 КК України.
Враховуючи вимоги ч. 5 ст. 176 КПК України та існування зазначених ризиків, та з метою їх запобігання, а також забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та оцінюючи сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, враховуючи, що дії ОСОБА_5 , за вчинення яких повідомлено підозру, носять характер особливо тяжкого кримінального правопорушення, вчиненого проти громадської безпеки, а також той факт, що ОСОБА_5 , офіційно не працює та не має офіційних джерел отримання прибутку, та враховуючи процесуальну позицію ОСОБА_5 , який не визнає своєї вини, з огляду на вірогідність незаконного впливу на свідків кримінального правопорушення, а також можливість перешкоджання кримінальному провадженню шляхом повідомлення про перебіг досудового розслідування іншим особам, можливо причетним до скоєння кримінального правопорушення, слідчий суддя приходить до висновку, що застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим, а тому обирає ОСОБА_5 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Вказані обставини унеможливлюють запобігання зазначеним ризикам, шляхом обрання більш м`яких запобіжних заходів.
Що стосується оцінки доводів захисника щодо відсутності ризиків у кримінальному провадженні, слідчий суддя дійшов наступних висновків:
Відповідно до ч. 5 ст. 176 КПК України, запобіжні заходи у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту, застави не можуть бути застосовані до осіб, які підозрюються у вчинення злочинів, передбачених, ст.ст. 109-114-1, 258-258-5, 260, 261 КК України.
Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 206, 211, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,
УХВАЛИВ:
Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Харківській установі виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області (№ 27) на 60 днів до 26 листопада 2016 року, без визначення застави.
Зобов`язати старшого слідчого 1-го відділення слідчого відділу Управління СБ України в Харківській області старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_4 негайно повідомити близького родича підозрюваного ОСОБА_5 про взяття під варту останнього.
Встановити строк дії ухвали до 26 листопада 2016 року.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення, а ОСОБА_5 в той же строк, але з моменту отримання копії ухвали слідчого судді.

Слідчий суддя - ОСОБА_1