В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
721/302/16-к
1-кп/721/40/2016
14 квітня 2016 року. смт.Путила
Путильський районний суд
Чернівецької області
в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю
секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
потерпілої ОСОБА_5
законного представника ОСОБА_6
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця і жителя
АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не працюючого, з середньою
освітою, не одруженого, раніше не судимого
в с т а н о в и в:
ОСОБА_7 обвинувачується в тому, що він 09 березня.2016 року біля 02 год. ночі, знаходячись в смт.Путила Чернівецької області біля бару "Едельвейс", умисно, з метою вчинення крадіжки чужого майна, шляхом вільного доступу таємно викрав у ОСОБА_5 мобільний телефон марки "Lenovo A-319" Імеі НОМЕР_1 вартістю 3000 грн. разом із двома стартовими пакетами "Київстар"за номерами НОМЕР_2 .і НОМЕР_3 загальною вартістю 36 грн., чим завдав потерпілій шкоду на загальну суму 3036 грн.
В ході підоготовчого судового засідання по кримінальному провадженню обвинувачений і потерпіла повідомили суд про досягнуту між ними угоду про примирення від 28.03.2016 року, згідно якої сторони угоди підтвердили формулювання обвинувачення та істотні обставини кримінального провадження, а також розмір нанесеної потерпілій шкоди, яка відшкодована до затвердження цієї угоди.
Сторони угоди визначили також міру покарання обвинуваченому у виді штрафу в розмірі п"ятидесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 гривень.
Вирішуючи питання про відповідність угоди вимогам Кримінально-процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, суд виходить з наступних мотивів.
На момент підписання угоди про примирення, потерпіла ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_7 розуміють наслідки укладення такої угоди, які зазначені в ст.473 КПК України і підстави оскарження обвинувального вироку в апеляційному порядку (ст.394 ч.3 п.2 КПК України) та касаційному порядку (ст.424 ч.3 п.2 КПК України), про що їм було роз`яснено, в чому суд переконався в судовому засіданні.
Обвинувачений ОСОБА_7 відмовився від здійснення прав, передбачених ст.474 ч.5 п.1 КПК України, а потерпіла ОСОБА_5 погодилась з тим, що буде позбавлена права вимагати в подальшому притягнення ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності за дане кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.
Обвинувачений ОСОБА_7 розуміє, що в разі невиконання ним угоди про примирення (ст.476 КПК України) потерпіла має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та вимагати судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку. Також ОСОБА_7 розуміє, що умисне невиконання цієї угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст.389-1 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 , його захисник та потерпіла, законний представник підтвердили факт примирення, просять затвердити укладену між ними угоду про примирення і призначити обвинуваченому покарання у виді штрафу в дохід держави в сумі 850 гривень.
Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_7 цілком розуміє своє право на справедливий судовий розгляд під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення у вчиненні якого його обвинувачують, та роз`яснено його права, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України. Також з`ясовано у потерпілої, що вона розуміє наслідки затвердження угоди про примирення передбачені ст.473 КПК України.
Суд переконався, що угода відповідає вимогам закону та нормам КПК України. Умови угоди про примирення, крім цього, відповідають інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб. Укладення угоди про примирення сторонами є добровільним і не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Обвинувачений має можливість виконати взяті на себе за цією угодою зобов`язання.
Кваліфікація вчиненого ОСОБА_7 кримінального правопорушення за ст.185 ч.1 КК України є вірною і не підлягає іншій кваліфікації, в тому числі за більш тяжке правопорушення, ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення цієї угоди про примирення.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд враховує умови угоди про примирення укладеної 28 березня 2016 року між ним та потерпілою і узгоджену сторонами міру покарання у виді штрафу в дохід держави в розмірі 850 грн., а також враховує, що обтяжуючих обставин вини обвинуваченого не встановлено, а пом`якшуючими обставинами є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, вчинення злочину в неповнолітньому віці.
Суд вважає, що з врахуванням тяжкості вчиненого злочину та особи обвинуваченого, який раніше не був судимим, в скоєному розкаявся, ОСОБА_7 слід призначити саме те покарання, яке визначене угодою про примирення.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 367-371, 373-374, 474, 475 КПК України, суд,
Затвердити угоду про примирення, укладену 28 березня 2016 року між обвинуваченим ОСОБА_7 та потерпілою ОСОБА_5 .
ОСОБА_7 визнати винним в скоєнні злочину передбаченого ч.1 ст. 185 КК України та призначити йому за цією статтею узгоджену сторонами міру покарання у виді штрафу в дохід держави в розмірі п"ятидесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає суму 850 гривень.
На вирок суду може бути подано апеляцію до Апеляційного суду Чернівецької області через Путильський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копії вироку негайно, після його проголошення, вручаються обвинуваченому та прокурору.

СУДДЯ