АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/861/16 Справа № 183/326/16 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 травня 2016 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю: прокурора ОСОБА_6

потерпілої ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

захисника адвоката ОСОБА_9
розглянувши апеляційну скаргу прокурора прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_10 на вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 лютого 2016 року у кримінальному провадженні № 0000998 за обвинуваченням

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Піщанка Новомосковського району Дніпропетровської області, громадянина України, освіта повна вища, працюючого механізатором у Фермерському господарстві «Олександрія», не одруженого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 лютого 2016 року ОСОБА_8 було визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_8 звільнено від відбування призначеного йому покарання з випробуванням з іспитовим строком два роки. На підставі ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_8 обов`язки не виїжджати без дозволу кримінально-виконавчої інспекції за межі України на постійне проживання та повідомляти вказану інспекцію про зміну місця свого проживання, роботи. Речові докази: автомобілі «ВАЗ 2107» реєстраційний номер НОМЕР_1 , та (Renault Sandero» реєстраційний номер НОМЕР_2 повернуті їх законним власникам. Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави витрати на проведення судової експертизи технічного стану транспортного засобу (висновок №70/28-35 від 18.01.2016 року) в сумі 613,80 грн., судової транспортно-трасологічної експертизи (висновок №70/29-32 від 16.12.2015 року) в сумі 736,56 грн., судової автотехнічної експертизи (висновок №70/27-84 від 11.12.2015 року) в сумі 736,56 грн., а всього 2 086 (дві тисячі вісімдесят шість) гривень 92 копійки.

Згідно вироку ОСОБА_8 був засуджений за те, що 17 жовтня 2015 року близько 09 години 15 хвилин водій, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та керуючи технічно справним автомобілем марки «ВАЗ 2107» із реєстраційним номером НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_11 , рухався по вул. Радянській м. Новомосковська Дніпропетровської області з боку вул. Боженко у напрямку вул. Луценка. Під час руху водій ОСОБА_8 не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя і здоров`я громадян та проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки та її змінам, не переконавшись у безпеці зміни напрямку руху, в районі перехрестя вул. Радянської та Партизанської виїхав на зустрічну смугу руху, де допустив зіткнення з автомобілем марки «Renault Sandero», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_12 , під керуванням водія ОСОБА_13 що рухався у зустрічному напрямку.

Таким чином, ОСОБА_8 порушив вимоги п.п. 2.3 «б», 2.9 «а», 10.1 Правил дорожнього руху України, а саме:

п. 2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

п. 2.9. Водієві забороняється: а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння;

п. 10.1. Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди (надалі - ДТП) пасажиру автомобіля ((Renault Sandero» ОСОБА_7 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді: сумісної тупої травми тіла: - закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, рубця на обличчі праворуч (в лобній області праворуч від межі росту волосся з переходом вниз на надбрівну дугу та далі на верхню повіку правого ока), що є наслідком загоєння скальповано-забійної рани, синця на верхній повіці правого ока, крововиливу в області нижньої губи; - забою правого плечового суглобу з підшкірною гематомою в даній області; - підшкірних гематом в області обох нижніх кінцівок, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що зумовили короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад 6 діб, але не більше як три тижні (21 день). Після загоєння скальповано-забійної рани на обличчі ОСОБА_7 сформувався рубець, який значних розмірів, значно виражений та помітний, зумовив підняття шкірних покровів на верхній повіці правого ока та сам по собі (зі спливом часу або під дією не хірургічних методів лікування) не зникне та суттєво не змінить вираженості патологічних властивостей, тому є непоправним, що відноситься до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою непоправного знівечення обличчя.

Порушення водієм ОСОБА_8 вимог п.п. 2.3 «б», 2.9 «а», 10.1 Правил дорожнього руху України знаходиться у причинно-наслідковому зв`язку з настанням даної ДТП - зіткнення автомобілів «ВАЗ 2107» та ((Renault Sandero», що призвело до заподіяння потерпілій ОСОБА_7 вказаних тілесних ушкоджень.

Не погодившись з цим вироком, прокурор прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_10 подала на нього апеляційну скаргу, у якій просить змінити вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 лютого 2016 року в частині призначення покарання та вважати ОСОБА_8 засудженим за ч. 2 ст. 286 КК України до покарання у виді чотирьох років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком два роки. Відповідно до ст. 76 КК України покласти на нього обов`язки: не виїзджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти вказану інспекцію про зміну місця свого проживання, роботи. В іншій частині вирок залишити без змін.

В обгрунтування своєї апеляції прокурор вказала, що санкція ч.2 ст. 286 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого. Питання про доцільність призначення факультативного додаткового покарання, вирішується за розсудом суду з урахуванням конкретних обставин справи, даних про особу винного. Разом з тим, суд не навів у вироку доводи про доцільність чи недоцільність призначення ОСОБА_8 факультативного додаткового покарання - позбавлення останнього права керувати транспортними засобами, що призвело до неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме неправильного тлумачення закону, яке суперечить його точному змісту.

Заслухавши: доповідь судді-доповідача; прокурора ОСОБА_6 , яка просила суд задовольнити її апеляцію та змінити вирок в частині призначеного судом першої інстанції покарання; обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_9 , не заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора; перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції на підставі доказів досліджених в судовому засіданні встановив вину обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні ним порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілій тяжке тілесне ушкодження, та правильно кваліфікував його дії за ст. 286 ч.2 КК України. При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому суд першої інстанції керувався ст. 65 КК України і врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, сукупність усіх обставин у справі, дані про особу обвинуваченого, також на підставі ч. 2 ст. 66 КК України визнав пом`якшуючою покарання обставиною добровільне часткове відшкодування обвинуваченим потерпілій спричиненої їй шкоди в сумі п?ять тисяч гривень що підтверджується її особистою розпискою, а обставиною, що обтяжує покарання, суд визначив вчинення обвинуваченим злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Але при призначенні ОСОБА_8 покарання суд першої інстанції не звернув увагу на те, що санкція ст.286 ч.2 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого. Питання про доцільність призначення додаткового покарання, вирішується за розсудом суду з урахуванням конкретних обставин справи, даних про особу винного. Але суд першої інстанції фактично призначивши ОСОБА_8 тільки основне покарання у виді позбавлення волі, не навів у мотивувальній частині вироку доводів про доцільність чи недоцільність призначення обвинуваченому факультативного додаткового покарання - позбавлення права керувати транспортними засобами, та не вказав на це у резолютивній частині вироку, тобто фактично не застосував закон, який підлягає застосуванню, що призвело до неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність

В силу ст.409 ч.1 п.4 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

В силу ст. 413 КПК України неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є: 1) незастосування судом закону, який підлягає застосуванню; 2) застосування закону, який не підлягає застосуванню.

Виходячи з вищевказаного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги прокурора про зміну вироку в частині призначеного судом першої інстанції покарання заслуговують на увагу, а вирок суду першої інстанції в частині покарання, повинен бути змінений.

Керуючись ст.ст. 404-407 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_10 задовольнити.

Вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 лютого 2016 року в частині призначеного ОСОБА_8 покарання змінити.

Вважати ОСОБА_8 засудженим за ч. 2 ст. 286 КК України до покарання у виді чотирьох років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання звільнити з випробовуванням з іспитовим строком 2(два) роки.

Відповідно до п. 2,3 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_8 обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця свого проживання, роботи.

В решті вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 лютого 2016 року залишити без змін.
Відповідно до ст. 532 КПК України ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Згідно зі ст. 426 КПК України на рішення судів першої та апеляційної інстанції може бути подана сторонами касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення рішення.

Судді:

--------------- ------------------ --------------

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4