Справа № 351/2020/15-к
Провадження № 1-кп/351/12/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 березня 2016 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

з участю:

прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілого - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5

захисника - ОСОБА_6

законного представника

неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7

представника Снятинського ВП Косівського ВП

ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Снятині кримінальне провадження про обвинувачення:

ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, судимого за ч.1 ст. 185 КК України за вироком від 05.11.2015р. Снятинського районного суду Івано-Франківської області до покарання у вигляді штрафу,

за ст. 125 ч. 1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_5 умисно спричинив легкі тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_4 , за наступних обставин:
05.11.2015 року, близько 20 год., ОСОБА_5 знаходячись біля ставка, який розміщений в урочищі «Ланище» на території с. Тростянець Снятинського району, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин вчинив конфлікт із потерпілим ОСОБА_4 в ході якого умисно наніс один удар рукою по обличчі ОСОБА_4 , від якого останній впав на землю, а потім наніс ще кілька ударів ногами по голові та обличчі ОСОБА_4 , чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді забійних ран лівої надбрівної дуги, нижньої губи, садна спинки носа, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненому не визнав, вказав, що жодних тілесних ушкоджень ОСОБА_4 не наносив, так як останній разом із свідками ОСОБА_9 та ОСОБА_10 із 17:00 год. 05.11.2015 р. вживали спиртні напої в будиночку біля ставків ОСОБА_9 , якому обвинувачений допомагає, виконуючи роботу по догляду та обслуговуванню ставків, яку проводив і в той день, а близько 20:00 год. вони стали виходити із будиночку, потерпілий ОСОБА_4 в цей час знаходився в стані алкогольного сп`яніння і виходячи з будиночку спіткнувся та впав на правий бік, вдарившись при цьому правою стороною голови, ОСОБА_5 намагався допомогти йому підвестися, але той відмовився, піднявся сам та пішов до підводи, і намагаючись вилізти на воза, зачепися ногою та боком впав у віз. Також ОСОБА_5 вказав, що між ним та ОСОБА_4 суперечок чи неприязних стосунків в той день не виникало, та вважає, що ОСОБА_4 на нього наговорює з невідомих йому причин.

Не зважаючи на не визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_5 його вина доведена показаннями потерпілого, свідків та наявними у справі доказами:

- показаннями потерпілого ОСОБА_4 про те, що 05.11.2015 р. він із ОСОБА_10 близько 15:00 год. на підводі останнього поїхали до с. Тростянець по сіно, та повернули до будиночка ОСОБА_9 біля ставів, де вони вживали спиртні напої. Пізніше близько 20:00 год. він із ОСОБА_10 вийшли на вулицю, де вже було темно, ОСОБА_10 вийшовши одразу пішов до коней, а коли ОСОБА_4 вийшов із будиночка до нього підійшов ОСОБА_5 іна грунті неприязних відносин, що виникли між ними в цей день вдарив ОСОБА_4 рукою в обличчя, від чого останній упав, тоді ОСОБА_5 наніс йому декілька ударів ногами по голові. ОСОБА_4 підвівшись побіг до воза і заскочив туди, після чого ОСОБА_4 та ОСОБА_10 , який вже сів у воза поїхали додому. Після повернення додому, ОСОБА_4 розповів усе своїй дружині ОСОБА_11 , яка зателефонувала до Заболотівської РЛ на швидку медичну допомогу, і коли остання приїхала, ОСОБА_4 відвезли до лікарні, де йому було надано медичну допомогу. ОСОБА_4 вказав, що за весь вечір нір азу не падав, за винятком випадку, коли його вдарив обвинувачений;

- показами свідка ОСОБА_9 про те, що 05.11.2015 р. ОСОБА_5 приїхав до нього на ставки, де допомагав йому в роботі, а пізніше туди приїхали ОСОБА_4 та ОСОБА_10 , і перебуваючи в будиночку вони вживали спиртні напої, жодних конфліктів під час цього не було, ОСОБА_5 горілку не вживав, і близько 20:00 вийшов на вулицю, а через кілька хвилин також вийшли ОСОБА_4 та ОСОБА_10 , які вирішили поїхати додому, при цьому ОСОБА_4 зачепився за поріг і вдарився головою до одвірка, після чого вийшов на вулицю, що діялося на вулиці не знає, оскільки не виходив;

- показами свідка ОСОБА_10 про те, що 05.11.2015 р. він із ОСОБА_4 заїхали на стави до ОСОБА_9 , де вживали спиртні напої, там був і обвинувачений ОСОБА_5 , який горілку не вживав. Близько 20:00 год. ОСОБА_10 та ОСОБА_4 вирішили поїхати додому, ОСОБА_10 вийшов перший та пішов до коней, а потім разом із ОСОБА_4 поїхав додому, що насправді відбувалося між ОСОБА_4 та ОСОБА_12 він не знає, оскільки на вулиці було темно, а він стояв спиною до них і чув якийсь незрозумілий шурхіт, йому обвинувачений тілесних ушкоджень не спричинив.

Із висновку експерта № 156 від 13 листопада 2015 року вбачається, що у ОСОБА_4 виявлено тілесні ушкодження у вигляді забійних ран лівої надбрівної дуги, нижньої губи, садна спинки носа, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, для спричинення яких було нанесено не менше трьох ударів та які не могли утворитися при вільному одноразовому падінні з висоти власного росту. Вказаний висновок підтвердив у судовому засіданні експерт ОСОБА_13 .
При таких доказах суд не може взяти до уваги показань обвинуваченого ОСОБА_5 в тій частині, що він не наносив потерпілому у той вечір ніяких тілесних ушкоджень, а виявлені тілесні ушкодження в потерпілого можливо утворилися від падіння та удару головою до дверей в будиночку та можливого удару при падінні на возі не заслуговують на увагу, так як проти цього заперечує потерпілий і це спростовується висновком судово-медичної експертизи та поясненнями експерта ОСОБА_13 в судовому засіданні, з яких вбачається, що виявлені тілесні ушкодження в потерпілого не могли утворитись при падінні і висоти власного росту, та дані тілесні ушкодження в потерпілого утворились від отриманих не менш як трьох ударів.
Вищенаведене дає суду підставу вважати, що показання потерпілого у судовому засіданні є об`єктивними.
Оцінюючи зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого неповнолітнього ОСОБА_5 у вчиненому повністю доведена, а його діяння слід кваліфікувати за ст.125 ч.1 КК України, оскільки він умисно спричинив легкі тілесні ушкодження ОСОБА_4 .

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання згідно ст.66 КК України, суд вважає молодий вік обвинуваченого, злочин вчинив будучи неповнолітнім, задовільну характеристику обвинуваченого по місцю проживання.

Обставин, які обтяжують покарання згідно ст.67 КК України судом не встановлено.

За таких обставин суд приходить до висновку, що обвинуваченому слід призначити покарання у межах санкції ч.1 ст.125 КК України у виді громадських робіт.

Дане покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів, а також цілком відповідати тяжкості вчиненого злочину та особі винного неповнолітнього ОСОБА_5 .

Із вироку Снятинського районного суду від 05.11.2015 р. вбачається, що обвинуваченого ОСОБА_5 визнано винним за ст.185 ч.1 КК України та йому призначено покарання у виді штрафу у розмірі 75 (сімдесят п`ять) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1275,00 (одна тисяча двісті сімдесят п`ять) грн.

Відповідно до ч.1 ст.71 КК України, де визначено, що якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
Згідно ч.3 чт.72 КК України основні покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю при призначенні їх за сукупністю злочинів і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.
Відповідно до вказаного, основне покарання за Вироком Снятинського районного суду від 05.11.2015 р. за ст.185 ч.1 КК України у виді штрафу у розмірі 75 (сімдесят п`ять) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1275,00 (одна тисяча двісті сімдесят п`ять) грн. складанню з іншими видами покарань не підлягає і виконується самостійно.
Суд керуючись ст.ст. 371, 373-374 КПК України, -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_5 визнати винним за ст.125 ч.1 КК України та призначити покарання у виді 120 годин громадських робіт.

На підставі ст.ст. 71, 72 КК України покарання, призначене ОСОБА_5 згідно вироку Снятинського районного суду від 05.11.2015 р. за ст.185 ч.1 КК України у виді штрафу у розмірі 75 (сімдесят п`ять) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1275,00 (одна тисяча двісті сімдесят п`ять) грн., відповідно до вимог ч.3 ст.72 КК України складанню з іншими видами покарань не підлягає і виконується самостійно.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду протягом 30 діб з моменту проголошення через Снятинський районний суд.

Головуючий: підпис

Голова Снятинського районного суду ОСОБА_1 .