Дата документу Справа № 335/2275/16-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №335/2275/16-к Слідчий суддя в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11сс/778/167/16 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст.183 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 березня 2016 року місто Запоріжжя
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області в складі
ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретар ОСОБА_5 ,
розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні, матеріали кримінального провадження №0000022 від 26 лютого 2016 року щодо
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Брянську Російської Федерації, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
*11.05.1990, Ленінським р/с м. Запоріжжя, ч.3 ст. 140, ч.2 ст. 143, ст42 ККУ - 6 р. позбавлення волі, лікування від наркоманії, конфіскація майна;
*01.07.1998, Хортицьким р/с м. Запоріжжя, ч.3 ст. 140, ч.3 ст.42, ст42 ККУ 4 р. позбавлення волі, конфіскація майна;
*21.04.1998, Жовтневим р/с м. Запоріжжя, ст. 17 ч.3 ст. 140 ККУ 3 р. позбавлення волі, лікування від наркоманії, конфіскація майна;
*04.12.2002, Ленінським р/с м. Запоріжжя, ст., 15 ч.3 ст. 185 ККУ - 3 р. позбавлення волі, лікування від наркоманії, конфіскація майна;
*02.10.2006, Хортицьким р/с м. Запоріжжя, ч.2 ст. 199, ч.2 ст. 190, ч.2 ст.70 ККУ- 5р. позбавлення волі, конфіскація майна;
*07.05.2007, Хортицьким р/с м. Запоріжжя, ст.71, ч.2 ст. 185 ККУ- 5 р. 1 м. позбавлення волі, конфіскація майна;
*10.04.2008, Нікопольським р/с м. Дніпропетровської обл., ч.4 ст.70, ст.309 ККУ 5р. 1 м. позбавлення волі.
за участю прокурора ОСОБА_7 ,
захисника адвоката ОСОБА_8 ,
встановила:
09 березня 2015 року до Апеляційного суду Запорізької області надійшла апеляційна скарга захисника ОСОБА_8 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя від 27 лютого 2016 року, якою задоволено клопотання слідчого прокуратури Запорізької області, та до підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою у Запорізькому слідчому ізоляторі на строк 60 днів, з 24 лютого 2016 р. Встановлено розмір застави у розмірі 50 розмірів мінімальної заробітної плати в сумі 68900 грн., яка може бути внесена протягом дії ухвали. Зазначено що в разі внесення застави і звільнення ОСОБА_6 з під варти на нього покладаються обов`язки передбачені п.п.11-4 ч.5 ст.194 КПК України
Слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що надані матеріали кримінального провадження підтверджують існування достатніх підстави вважати, що ОСОБА_6 вчинив тяжкий злочин, а також те що існують ризики вчинення підозрюваним нового злочину, та не доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику зазначеному у клопотанні.

В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу слідчого судді щодо ОСОБА_6 скасувати. В обґрунтування своїх вимог вказує на те, що слідчим не доведено існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, жодними доказами. Ризик вчинення нового злочину є абстрактним, а посилання слідчого судді на тяжкість вчиненого злочину і імовірність призначеного покарання, як на підставу для задоволення клопотання суперечать практиці ЄСзПЛ (рішення у справі Мамедова проти Росії 7064/05),

За ухвалою слідчого судді, слідчий за погодженням з прокурором, звернувся до суду з клопотанням про застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 діб.

У клопотанні зазначено, що на початку лютого 2016 року ОСОБА_9 , перебуваючи за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , за допомогою кольорової копіювальної розмножувальної техніки виготовив з метою збуту 14 банкнот номіналом 500 гривень кожна, які ОСОБА_10 з метою збуту умисно зберігав за вищевказаною адресою приблизно до 08.02.2016, після чого, за попередньою домовленістю з ОСОБА_6 та за посередництвом ОСОБА_11 передав ОСОБА_6 з метою їх збуту третім особам.

08.02.2016 ОСОБА_6 , маючи спільний з ОСОБА_10 умисел на збут виготовлених останнім підроблених банкнот національної валюти України, а саме: 14 банкнот номіналом 500 гривень кожна, які приблизно 08.02.2016 передала йому ОСОБА_11 , зателефонував ОСОБА_12 та запропонував останньому придбати у нього за 2500 грн. зазначені підроблені банкноти на загальну суму 7000 грн.

09.02.2016 ОСОБА_12 , за попередньою домовленістю з ОСОБА_6 , прибув до місця помешкання останнього, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , де на 9 поверсі під`їзду вказаного будинку ОСОБА_13 , продовжуючи свій злочинний намір, спрямований на збут виготовленої ОСОБА_9 підробленої національної валюти України, дістав з карману паперовий згорток, в якому знаходилися 14 купюр номіналом 500 гривень кожна та передав їх ОСОБА_12 . Після цього ОСОБА_14 дістав 2500 гривень, які йому були раніше надані співробітниками СБУ та передав їх ОСОБА_6 як оплату за придбання підроблених грошових коштів.

24.02.2016 ОСОБА_6 був затриманий у порядку ст.208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.199 КК України.

25.02.2016 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.199 КК України.

Слідчий зазначав, що вина ОСОБА_6 в повному обсязі підтверджується зібраними доказами. Існують ризики можливості переховування підозрюваного від органів досудового розслідування, суду, незаконного впливу на потерпілих, свідків, знищення та приховання слідів злочину, а також вчинення підозрюваним нового злочину тому просив слідчого суддю обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши доповідь судді; захисника, який підтримав апеляційну скаргу; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, і наполягав на законності та обґрунтованості ухвали слідчого судді; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

У відповідності з вимогами ст.ст.177, 178 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним умов застосування запобіжних заходів, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.

Ухвала слідчого судді відповідає вказаним вимогам закону.

Так, з наданих суду матеріалів провадження вбачається, що наведені у клопотанні слідчого підстави для застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою належним чином перевірені слідчим суддею при розгляді клопотання.

Відповідно до вимог ст.178 КПК України, слідчим суддею врахована вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення в якому підозрюється ОСОБА_6 , дані про його особу в їх сукупності, а також конкретні обставини інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків передбачених ст.177 КПК України, слідчий суддя встановив, що доводи є обґрунтованими, заявлені у клопотанні ризики на даний час існують.

Так, підозрюваний ОСОБА_6 , будучи неодноразово судимим знову обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, що свідчить про схильність останнього до скоєння кримінальних правопорушень.

Колегія суддів не погоджується з твердженням апелянта про те, що рішення слідчого судді суперечать практиці ЄСзПЛ, адже вказане рішення ґрунтувалося на сукупності обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо застосування запобіжного заходу, а не лише на тяжкості вчиненого злочину і імовірності призначеного покарання, про що зазначає захисник.

Доводи захисника щодо порушення органами досудового розслідування вимог ч.2 ст.206 КПК України в частині того, що підозрюваний не був впродовж 60 годин з моменту затримання доставлений до слідчого судді, в даному конкретному випадку не може слугувати підставою для скасування ухвали слідчого судді, оскільки загальний термін затримання без ухвали слідчого судді, передбачений ч.1 ст.206 КПК України 72 години, перевищено не було. На момент розгляду клопотання, як зазначив сам захисник, його підзахисного було звільнено з під варти і він перебував у залі судового засідання.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що слідчий суддя врахував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість тримання особи під вартою, адекватно оцінив ступінь порушення цінностей суспільства у даному кримінальному провадженні, та своїм рішенням забезпечив високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

У зв`язку з цим, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про необхідність застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та вважає, що інший більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Окрім того, слідчим суддею, при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , обґрунтовано, та з дотриманням вимог ч.5 ст.182, ч.3 ст.183 КПК України, визначений розмір застави.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про необґрунтованість доводів викладених в апеляційній скарзі захисника-адвоката ОСОБА_8 щодо незаконності тримання підозрюваного ОСОБА_6 під вартою.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст.ст.407, 422 КПК України, колегія суддів

ухвалила:
апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_8 , залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя від 27 лютого 2016 року, якою задоволено клопотання прокурора, та щодо ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.199 КК України, застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою у Запорізькому слідчому ізоляторі на строк 60 днів,- без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4