18.03.2016
Справа №642/2572/15
Провадження №1-кп/642/221/16
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
про повернення обвинувального акту прокурору

18 березня 2016 року Ленінський районний суд м. Харкова судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши в порядку підготовчого провадження обвинувальний акт, що надійшов до суду з апеляційного суду Харківської області згідно ухвали від 02.02.2016 року відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,-
В С Т А Н О В И В :
Вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 27 жовтня 2015 року був засуджений ОСОБА_5 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України до 3 років обмеження волі з іспитовим строком в 2 роки.

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 02 лютого 2016 року вказаний вирок був скасований і призначений новий розгляд в суді першої інстанції в іншому складі суду.

Підставою для скасування вироку стало те, що суд суд, формулюючи обвинувачення за ч.1 ст.122 КК України, визнане доведеним, у порушення вимог п.2 ч.3 ст.374 КПК України, у мотивувальній частині вироку не зазначив мотивів вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення та на що був спрямований умисел ОСОБА_5 при нанесенні потерпілому удару, тобто суд не встановив і не зазначив у мотивувальній частині вироку передбачені ч.1 ст.91, п.2 ч.3 ст.374 КПК України обставини, які мають значення для кримінального провадження, що призвело до порушення права обвинуваченого ОСОБА_5 на захист від конкретного обвинувачення.

При новому розгляді в іншому складі суду до підготовчого судового засідання захисником ОСОБА_5 ОСОБА_4 було надано письмове клопотання про повернення обвинувального акту прокурору у зв`язку з тим, що він не відповідає вимогам КПК України та у зв`язку з порушенням права обвинуваченого на захист від пред`явленого обвинувачення, яке є неконкретним та суперечить вимогам процесуального закону (не встановлені мотиви вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, в обвинувальному акті зазначені лише фактичні обставини справи, встановлені слідчим під час досудового розслідування, без детального опису об`єктивної сторони, а також суб`єктивних ознак інкримінованого правопорушення).

Суд, вислухавши думку учасників підготовчого судового засідання, вивчивши обвинувальний акт, подане захисником обвинуваченого клопотання про повернення обвинувального акту прокурору для усунення недоліків, суд приходить до висновку про наявність підстав для повернення обвинувального акту в зв`язку з його невідповідністю вимогам КПК України, виходячи з наступного.

Згідно до вимог ч. 2 ст. 36 КПК прокурор здійснює нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням.

Частиною 4 статті 110 КПК України встановлено, що обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Прокурор затверджує обвинувальний акт, якщо розслідування проведено повно, всебічно та об`єктивно і він складений відповідно до вимог ст. 291 КПК.

Відповідно до ст. 291 ч. 2 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості:

1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер;

2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора;

5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення;

6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання;

7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням;

71) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими;

8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування);

9) дату та місце його складення та затвердження.

Процесуальне значення обвинувального акта полягає саме в тому, що він встановлює межі майбутнього судового розгляду, яке здійснюється лише стосовно особи (осіб), якій висунуто обвинувачення (ч.1 ст. 337 КПК України).

Як свідчать матеріали кримінального провадження, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст. 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Відповідно до вимог КПК України в обвинувальному акті повинно бути сформульоване обвинувачення із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення, що підлягає доказуванню в подальшому в силу вимог ст.. 91 КПК України.

У формулюванні обвинувачення детально повинно бути розписано місце, де конкретно було вчинено правопорушення, точний час, спосіб вчинення, зокрема конкретні дії (бездіяльність) і як саме вони були вчинені обвинуваченим, ознаки суб`єктивної сторони кримінального правопорушення (форма вини, мотив, мета), початковий момент правопорушення та момент його виявлення правоохоронними органами, оскільки ці обставини кримінального провадження впливають на об`єм обвинувачення, та прямо стосуються конкретності обвинувачення.

Неналежний виклад фактичних обставин кримінального правопорушення без зазначення всіх складових, передбачених ч.1 ст. 91 КПК України, які підлягають доказуванню, нелогічного та неконкретного обвинувачення без врахування об`єктивно встановлених обставин, порушує право обвинуваченого на захист, та є перешкодою для повного та всебічного судового розгляду кримінального провадження.

Відсутність логічного та обґрунтованого обвинувачення є порушенням права обвинуваченого на справедливий розгляд справи, оскільки відповідно до п.1 ч.3 ст. 42 КПК України він має право: знати, у вчиненні якого кримінального правопорушення його обвинувачують. При цьому, це право включає можливість знати причини, у чому особу обвинувачують.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, яка чинна в Україні на підставі Закону України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 до Конвенції" кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: a) бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього.

Відповідно до вимог кримінального процесуального закону, зокрема ст.ст. 277, 291 КПК України, обвинувачення має бути логічним та конкретним, виходячи з об`єктивно встановлених обставин кримінального правопорушення, і у ході співставлення яких з ознаками кваліфікації прокурору, слідчому належить керуватися кримінальним законом, який характеризує об`єктивну сторону конкретного кримінального правопорушення.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд справи проводиться в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, який є важливим процесуальним документом і основою для захисту обвинуваченого в суді. Висунуте обвинувачення має бути конкретним, що є прямим обов`язком органу досудового слідства, прокурора та невід`ємною частиною права обвинуваченого на захист.

Однак, викладення фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає доведеними, в даному обвинувальному акті здійснено поверхнево, неконкретно, без повного розкриття об`єктивної та суб`єктивної сторони кримінального правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_5 .

Так, в порушення вимог ст. 291 КПК України, в даному обвинувальному акті не викладено фактичні обставини кримінального правопорушення щодо мотиву вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення та на що був спрямований умисел ОСОБА_5 при нанесенні потерпілому удару, хоча відповідно до роз`яснень, які містяться в п.п.8, 15 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ та постановлення вироку» від 29.06.1990 року № 5, суди у кожній справі повинні встановлювати відмічені вище обставини, а також спрямованість умислу підсудного.

Крім того, згідно висновку судово-медичної експертизи потерпілому ОСОБА_6 були спричинені наступні тілесні ушкодження: синець правої половини обличчя, перелом верхньої щелепи, перелом тіла правої акулової кістки з порушенням цілісності нижнього краю правої орбіти, перелом скуло альвеолярного відростка зі зсувом, проте в обвинувальному акті вказано, що ОСОБА_5 наніс потерпілому один удар в праву частину обличчя. Від яких дій обвинуваченого виникли інші тілесні ушкодження, вказані в даній експертизі, органом досудового розслідування не встановлено.

Крім того, не конкретизовано, кулаком якої своєї руки в праву частину обличчя потерпілого наніс удар ОСОБА_7 , та підлягає конкретизуванню та уточненню обвинувальний акт в частині зазначення спричинених потерпілому тілесних ушкоджень, зокрема перелому тіла правої акулової кістки з порушенням цілісності нижнього краю правої орбіти.

Крім того, в обвинувальному акті зазначено, що було завдано матеріальну шкоду на загальну суму 10000 грн., яка не відшкодована, однак відсутні відомості про особу, якій завдана шкода у вказаному розмірі.

Таким чином, в порушення вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, в даному обвинувальному акті належним чином не викладені всі фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, що в кінцевому результаті вплинуло на правильність формулювання обвинувачення та кваліфікацію дій обвинуваченого в залежності від особливостей об`єктивної сторони інкримінованого обвинуваченому складу злочину. Неконкретність пред`явленого особі обвинувачення (об`єктивної сторони кримінального правопорушення) та не встановлення органом досудового слідства інших не менш важливих фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення унеможливлює проведення всебічного, повного та об`єктивного розгляду справи, а також в порушення вимог ст.. 20 КПК України позбавляють обвинуваченого права на повноцінний захист.

Зазначені недоліки є істотними, оскільки вказують на те, що органом досудового розслідування всупереч вимогам ч. 1 ст. 91 КПК України не встановлені всі обставини, які підлягають доказуванню в кримінальному провадженні.

Разом з тим, завданнями кримінального провадження в силу ч. 1 ст. 2 КПК України є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Крім того, згідно до вимог ч. 4 ст. 291 КПК України, до обвинувального акта додається:

1) реєстр матеріалів досудового розслідування;

2) цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування;

3) розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 2971 цього Кодексу);

4) розписка або інший документ, що підтверджує отримання цивільним відповідачем копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування не до підозрюваного;

5) довідка про юридичну особу, щодо якої здійснюється провадження, у якій зазначаються: найменування юридичної особи, її юридична адреса, розрахунковий рахунок, ідентифікаційний код, дата і місце державної реєстрації.

Надання суду інших документів до початку судового розгляду забороняється.

Матеріали справи свідчать про те, що разом з обвинувальним актом до суду надійшли дві однакові розписки обвинуваченого ОСОБА_5 , які він надав прокурору ОСОБА_3 .

Як вбачається з вказаних розписок, ОСОБА_5 отримав копію обвинувального акту на одному аркуші, хоча обвинувальний акт викладений на двох аркушах, про що свідчать матеріали справи (т. 1 а.с. 2-3), копію реєстру матеріалів досудового розслідування на двох аркушах, хоча реєстр викладений на трьох аркушах, про що свідчать матеріали справи (т. 1 а.с. 4-6), а також цивільний позов ДБФ з додатками на трьох аркушах, хоча текст вказаного позову викладений на чотирьох аркушах, а разом з додатками складає шість аркушів, про що свідчать матеріали справи (т. 1 а.с. 8-13).

Крім того, в порушення вимог ч. 4 ст. 291 КПК України до суду разом з зазначеними вище обвинувальним актом, реєстром досудового розслідування, двома цивільними позовами та двома розписками обвинуваченого, до суду надійшли лист КЗОЗ «Харківська міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги ім.. проф.. О.І. Мєщанінова» №01/336 від 09.02.2015 року та розрахунок фактичних витрат на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_8 від 09.02.2015 року (т.1 а.с. 12-13).

Відповідно до вимог ст. 314 ч.3 п.3 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Таким чином, вказані вище обставини приводять суд до переконання про невідповідність обвинувального акту наведеним вимогам КПК України, а допущені при його складанні недоліки виключають можливість прийняття матеріалів кримінального провадження до судового розгляду, а тому на підставі п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, виходячи із передбачених ч. 6 ст. 9, п. 13 ч. 1 ст. 7 КПК України загальних засад кримінального провадження, з метою забезпечення учасникам судового процесу право на справедливий судовий розгляд справи, обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 підлягає поверненню прокурору для усунення виявлених недоліків.

Керуючись ст.ст. 291, 314, 369, 371, 372, 395 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :
Обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 за звинуваченням його у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, - повернути прокурору Ленінського відділу Харківської міської прокуратури для усунення виявлених недоліків.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляції через Ленінський районний суд м. Харкова до Апеляційного суду Харківської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1