Справа № 755/9798/16-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"21" червня 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі слідчого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на рішення слідчого Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_4 про відмову у визнанні потерпілим від 07 червня 2016 року, -

в с т а н о в и в:
ОСОБА_3 звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва зі скаргою на рішення слідчого Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_4 про відмову у визнанні потерпілим від 07 червня 2016 року.

В судовому засіданні заявник скаргу підтримав, просив її задовольнити та зобов`язати слідчого залучити ОСОБА_3 до кримінального провадження як потерпілого.

Слідчий СВ Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася, повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Крім того, слідчим на вимогу суду не було надано матеріалів закритого кримінального провадження № 0012324 від 16 вересня 2014 року.

Вислухавши думку особи, яка подала скаргу, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ч. 2 ст. 8 та ч. 5 ст. 9 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні та кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

Статтею 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права.

Порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 КПК України 2012 року.

Згідно ч. 1 ст. 303 КПК України встановлений вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування. Зокрема, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про злочин до ЄРДР, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Як передбачено ч. 2 ст. 113 КПК України, будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідними положеннями КПК України.

Згідно ч. 1 ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Враховуючи зазначені положення закону, суд вважає, що скаргу ОСОБА_3 слід задовольнити частково, оскільки, як було встановлено в судовому засіданні, в порушення вимог ст. 220 КПК України станом на час розгляди скарги у суді, його заява № Л-2577 від 23 травня 2016 року про визнання його потерпілим, отримана та слідчим Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_4 розглянута. Однак слідчим було відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_3 про визнання та залучення його як потерпілого до кримінального провадження листом, а не вмотивованою постановою, як того передбачає ст. 220 КПК України.

Вимоги заявника про зобов`язання слідчого визнати його потерпілим у кримінальному провадженні, на думку слідчого судді, є передчасним, оскільки слідчим в установленому законом порядку не вирішено питання про визнання потерпілим ОСОБА_3 , а тому в цій частині скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 113, 220, 303, 304, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в:
Скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Зобов`язати слідчого СВ Дніпровського РУ ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_4 виконати вимоги ст. 220 КПК України у кримінальному провадженні № 0012324 від 16 вересня 2014 року, розглянути заяву ОСОБА_3 № Л-2577 від 23 травня 2016 року про залучення його до кримінального провадження як потерпілого.
У задоволенні іншої частини скарги відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя: