Справа № 201/5045/16-к
Провадження № 1-кс/201/3078/2016
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 квітня 2016 року Жовтневий районний суд
м. Дніпропетровська
у складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «АФФАР» про скасування арешту, накладеного ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 31.03.2016, -

ВСТАНОВИВ:
ТОВ «АФФАР» звернулося до суду із вищезазначеним клопотанням, обґрунтовуючи його тим, що в рамках здійснення досудового слідства кримінального провадження №0000123 від 17.02.2016 ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 31 березня 2016 року накладено арешт на грошові кошти. Оскільки відсутні докази, що вказують на вчинення службовими особами ТОВ «АФФАР» кримінального правопорушення, останні не мають жодного процесуального статусу в даному кримінальному провадженні, директор ТОВ «АФФАР» ОСОБА_3 просить скасувати арешт на грошові кошти.

Директор ТОВ «АФФАР» ОСОБА_3 надав суду заяву, в якій просив задовольнити клопотання та розглянути справу за його відсутності, що з урахуванням ч. 6 ст. 9 КПК України, дозволяє суду застосувати загальні засади кримінального провадження, передбачені ст. 28 КПК України та розглянути дане клопотання без участі останнього, з метою прийняття процесуального рішення по ньому в розумні строки.

Прокурор ОСОБА_4 надав суду заяву, в якій не заперечував проти скасування арешту, та просив справу розглянути за його відсутності.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 31 березня 2016 року у справі №201/4711/16-к (провадження 1-кс/201/2885/2016) було задоволено клопотання прокурора відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , та накладено арешт на грошові кошти.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Згідно із ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до п. 4 ч 1 ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено у разі скасування арешту.

Вирішуючи вимоги заявника у судовому засіданні, а також приймаючи до уваги відсутність законодавчо визначених підстав для подальшого арешту грошових коштів, а також те, що як встановлено у ході розгляду клопотання у кримінальному провадженні службові особи ТОВ «АФФАР» не є підозрюваними особами, не мають будь-якого процесуального статусу у цьому кримінальному провадженні, не були присутніми при накладенні арешту, у кримінальному провадженні не встановлено осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, не встановлено достатніх підстав вважати, що майно відповідає критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України, суд вважає клопотання обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Слідчий суддя також враховує і те, що при розгляді клопотання прокурор, який звертався до суду із клопотанням про накладення арешту не заперечував проти його скасування, не довів необхідності та наявності потреби у подальшому арешті майна.

До того ж, слідчий суддя вважає за необхідне послатися на приписи п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, згідно з якими до повноважень слідчого судді належить здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

З огляду на це слід зазначити, що подальший арешт грошових коштів за відсутністю передбачених для цього підстав може порушити право заявника на вільне використання належних йому грошових коштів, що буде суперечити загальним засадам володіння особою майном, приписам національного законодавства та вимогам ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини (зокрема, справа «Баландіна проти України, «Батрак проти України», «Панов проти України»).

Ураховуючи викладене, вимоги клопотання про скасування арешту, накладеного ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 31.03.2016 на грошові кошти, підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 170-174 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «АФФАР» про скасування арешту, накладеного ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 31.03.2016 задовольнити.

Арешт, накладений ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 31.03.2016 у справі № 201/4711/16-к (провадження № 1кс/201/2885/2016), скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1