Справа № 477/724/16-к
Провадження № 1-кп/477/73/16
УХВАЛА

04 серпня 2016 року м. Миколаїв

Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

із секретарем судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 ,

потерпілих ОСОБА_6 , (не з`явився), ОСОБА_7

представника потерпілого ДП Еліта - ОСОБА_8 (не з`явився),

під час розгляду кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001131, відносно ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 та ч. 3 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Жовтневого районного суду Миколаївської області перебуває кримінальне провадження із затвердженим обвинувальним актом відносно ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних злочинів, передбачених ч.2 та ч. 3 ст.185 КК України.

В судовому засіданні 4 серпня 2016 року прокурор заявив клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 на 60 днів.

В обґрунтування клопотання вказував, що ОСОБА_4 , будучи раніше неодноразово судимим за вчинення корисливих злочинів проти власності, за які судимості у нього не зняті і не погашені, належних висновків для себе не зробив, та знову, повторно, умисно, з корисних мотивів вчинив тяжкий кримінальний злочин. Він не має постійної роботи, місця проживання, сім`ї, тобто у нього відсутні стійкі соціальні зв`язки, тому, усвідомлюючи можливу відповідальність за вчинення злочину, може переховуватися від суду та впливати на свідків і потерпілих. На підтвердження цьому також є невиконаний відносно нього вирок суду, за яким він отримав покарання у виді позбавлення волі з його реальним відбуттям, від виконання якого він умисно переховувався.

В судовому засіданні прокурор клопотання про продовження строку тримання під вартою підтримав, просив його задовольнити в повному обсязі з підстав, викладених в ньому.

ОСОБА_4 та його захисник заперечували проти продовження строку тримання під вартою, оскільки підстави для цього відсутні: потерпілі були в судовому засіданні допитані, а потерпіла ОСОБА_7 до нього претензій не має; доказів на існування до цього часу ризиків, які слугували підставою для обрання йому запобіжного заходу, не надано.

Інші учасники розгляду, які з`явилися на засідання, у вирішення клопотання підтримали думку захисника.

Вислухавши думку прокурора на підтримання клопотання, думку обвинуваченого та його захисника, думку інших учасників, перевіривши клопотання та обвинувальний акт з матеріалами провадження, суд встановив наступне та прийшов до такого висновку.

В даному кримінальному провадженні 10 лютого 2016 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 та ч. 3 ст. 185 КК України.

В той же день слідчим суддею Ленінського районного суду м. Миколаєва йому було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 9 квітня 2016 року.

В подальшому, строк тримання під вартою йому був продовжений ухвалами Жовтневого районного суду Миколаївської області від 8 квітня та 7 червня 2016 року по 5 серпня 2016 року включно.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України при продовженні строку тримання під вартою, суд враховує наявність обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився.

У відповідності до ч. 2 ст. 29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Тримання під вартою, згідно ст. 183 КПК України, є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.

Згідно з цією статтею необхідність застосування запобіжного заходу, з наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, пов`язується з поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, після скоєння злочину, зокрема намагання: переховуватись від органів досудового розслідування та (або) суду; знищення, приховування або спотворення будь-якої речі чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; а також вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, в якому підозрюється, обвинувачується особа.

ОСОБА_4 підозрюється у скоєнні злочинів, в тому числі і тяжкого, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до шести років.

На думку суду, з часу обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а потім його продовження, змінилися підстави для обрання такого запобіжного заходу. Так, потерпіла ОСОБА_7 в судовому засіданні, яка хоча раніше і не з`являлася і не була допитана, вказала, що претензій до обвинуваченого ОСОБА_4 не має і заяву до органів поліції про вчинення ним крадіжки її майна написала не подумавши про наслідки - згоряча, а фактично з ним вона проживає спільно однією сім`єю без реєстрації шлюбу близько останніх тринадцяти років. В той же час, по суті обставин обвинувачення сама потерпіла в судовому засіданні допитана не була.

Однак, з часу обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу, не змінилися інші підстави, які слугували для цього, як наприклад: знаходячись на волі він може продовжити свою злочинну діяльність або впливати на свідків чи не допитаних потерпілих, оскільки він обвинувачується у вчинення крадіжки не тільки у громадянки ОСОБА_7 , а й у ДП Еліта.

Під час розгляду справи ОСОБА_4 свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні не визнав і покази давати відмовився. Інші ж обвинувачені: ОСОБА_10 вину визнав, а ОСОБА_9 вину визнав частково. Свідки та потерпілі ще не допитані.

Таким чином, суд вважає, що застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж той, який обрано ОСОБА_4 раніше, не зможе запобігти ризикам, передбаченими ст. 177 КПК України, в тому числі обвинувачений, перебуваючи на волі, матиме змогу спілкуватись та вплинути на свідків та потерпілих по справі, які ще не допитані, чи може переховуватися від суду, а наявність не знятих та не погашених судимостей, в тому числі наявність невиконаного відносно нього вироку, за яким йому призначено реальне покарання у виді позбавлення волі, може свідчити про схильність до вчинення нових злочинів.

Також ОСОБА_4 не є особою, відносно якої, в силу ч. 2 ст. 183 КПК України, не може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Таким чином, клопотання прокурора Жовтневого відділу Миколаївської місцевої прокуратури №2 про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_4 підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 177, 178, 183, 199, 474 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора Жовтневого відділу Миколаївської місцевої прокуратури №2 про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , по 2 жовтня 2016 року включно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:

суддя ОСОБА_1