СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
ун. № 759/6269/16-к
пр. № 1-кп/759/457/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 жовтня 2016 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі

головуючого - судді ОСОБА_1 ;

при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0002369 за обвинувальним актом стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Києва, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-згідно вироку Шевченківського районного суду м.Києва від 26.10.2001р. за ст.ст.185 ч.2, 185 ч.3 КК України на 3 роки позбавлення волі, з випробуванням іспитовим строком на 1 рік 6 місяців;

-згідно вироку Солом`янського районного суду м.Києва від 11.11.2004р. за ст.186 ч.2 КК України на 4 роки позбавлення волі;

-згідно вироку Святошинського районного суду м.Києва від 22.07.2008р. за ст.ст.187 ч.2, 190 ч.2 КК України на 8 років 2 місяці позбавлення волі;

-згідно вироку Подільського районного суду м.Києва від 28.07.2009р. за ст.ст.186 ч.2, 187 ч.2, 190 ч.2 КК України на 9 років 6 місяців позбавлення волі,

який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.190 ч.2, 187 ч.2 КК України,

за участю сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5

сторони захисту: захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3

потерпілих: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

законних представників: ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,

ОСОБА_15 , ОСОБА_16 ,

ОСОБА_17 , ОСОБА_12 ,

В С Т А Н О В И В:
Під час судового розгляду встановлено, що ОСОБА_3 , 03.03.2016р., приблизно о 18 годині 15 хвилин, знаходячись біля будинку АДРЕСА_2 , шляхом обману повторно заволодів майном потерпілого малолітнього ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим спричинив матеріальну шкоду на загальну суму 4 800 гривень.

При цьому, ОСОБА_3 , 03.03.2016р., приблизно о 17 годині, знаходячись в парку «Юність», розташованому біля будинку №7 по пр-ту Леся Курбаса в м. Києві, побачив раніше незнайомого йому малолітнього ОСОБА_7 , який слідував до місця свого проживання, та вирішив відкрито заволодіти чужим майном, скориставшись віком потерпілого.

З метою виконання свого злочинного умислу, направленого на повторне заволодіння шляхом обману майном, яке було у потерпілого, ОСОБА_3 , підійшов до ОСОБА_7 та під приводом нібито з`ясування особистих неприязних стосунків, висловив словесну вимогу прослідувати разом з ним в сторону вулиці Гната Юри, на що потерпілий ОСОБА_7 погодився, розуміючи, що ОСОБА_3 є дорослим чоловіком та не став чинити опір його злочинним діям. У подальшому ОСОБА_3 прослідував разом з нічого не підозрюючим про його дійсні злочинні наміри малолітнім ОСОБА_7 до будинку АДРЕСА_2 , де шляхом обману висунув вимогу показати вміст кишень одягу останнього. Після того, як ОСОБА_7 дістав з кишені мобільний телефон «Lenovo S 820» вартістю 4800 гривень, ОСОБА_3 , умовив віддати телефон йому, після чого потерпілий передав ОСОБА_3 свій телефон.

Заволодівши чужим майном, належним матері малолітнього потерпілого ОСОБА_7 - ОСОБА_13 , ОСОБА_3 з місця учинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись у подальшому ним на власний розсуд.

Крім того, ОСОБА_3 , будучи особою, яка раніше вчиняла злочини проти власності, 07.03.2016р., приблизно в 18 годин 30 хвилин, перебуваючи біля будинку АДРЕСА_3 , шляхом обману повторно заволодів майном ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Так, ОСОБА_3 , 07.03.2016р., приблизно о 18 годині, знаходячись поблизу будинку АДРЕСА_3 , вирішив незаконно заволодіти чужим майном, шляхом обману.

З метою виконання свого злочинного умислу, направленого на заволодіння чужим майном, ОСОБА_3 , побачивши раніше незнайомого йому неповнолітнього ОСОБА_11 , звернувся до останнього під приводом нібито з`ясування особистих неприязних стосунків. Після чого, ОСОБА_3 , наблизившись до ОСОБА_11 шляхом обману висловив вимогу надати йому мобільний телефон, на що потерпілий погодився.

Повіривши словам ОСОБА_3 , та сприйнявши ситуацію вигадану останнім за правдиву, ОСОБА_11 , передав ОСОБА_18 , належний матері неповнолітнього потерпілого ОСОБА_11 - ОСОБА_17 , мобільний телефоном «Lenovo P780», вартістю 8000 гривень та мобільним телефоном «Samsung GTS5610» вартістю 800 гривень, у якому знаходилась сім-картка оператора мобільного зв`язку «Київстар», вартістю 20 гривень на рахунку якої були грошові кошти у сумі 8 гривень, а всього на загальну суму 8828 гривень.

Заволодівши чужим майном належним матері неповнолітнього потерпілого ОСОБА_11 - ОСОБА_17 , ОСОБА_3 з місця учинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись у подальшому ним на власний розсуд.

Крім цього, 09.03.2016р., приблизно о 16 годині 15 хвилин, ОСОБА_3 , знаходячись біля будинку АДРЕСА_2 , шляхом обману повторно заволодів майном потерпілого малолітнього ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , належне матері малолітнього потерпілого - ОСОБА_20 , чим спричинив матеріальну шкоду на загальну суму 1360 гривень.

При цьому ОСОБА_3 , 09.03.2016р., приблизно о 15 годині 45 хвилин, знаходячись біля будинку АДРЕСА_4 , побачив раніше незнайомого йому малолітнього ОСОБА_19 , який слідував до місця свого проживання та вирішив заволодіти його майном шляхом обману, скориставшись віком потерпілого.

З метою виконання свого злочинного умислу, направленого на повторне заволодіння майном шляхом обману, яке було у потерпілого, ОСОБА_3 , підійшов до ОСОБА_19 та під приводом нібито з`ясування особистих неприязних стосунків, висловив словесну вимогу прослідувати разом з ним в сторону вулиці Гната Юри, на що потерпілий ОСОБА_19 погодився, розуміючи, що ОСОБА_21 є дорослим чоловіком та не став чинити опір його злочинним діям. У подальшому ОСОБА_3 , прибув разом з нічого не підозрюючим про його дійсні злочинні наміри малолітнім ОСОБА_19 до дитячого майданчику, розташованого навпроти будинку АДРЕСА_5 , де шляхом обману висловив вимогу показати вміст кишень одягу останнього. Після того, як ОСОБА_19 дістав з кишені мобільний телефон «Nokia» вартістю 1000 гривень, в середині якого знаходилась сім картка оператора мобільного зв`язку «МТС», вартістю 30 гривень на рахунку якої були грошові кошти у сумі 30 гривень, ОСОБА_3 , шляхом обману висловив вимогу передати належне потерпілому майно, на що останній погодився та передав майно ОСОБА_3 .

Заволодівши чужим майном, належним матері малолітнього потерпілого ОСОБА_19 - ОСОБА_20 , ОСОБА_3 з місця учинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись у подальшому ним на власний розсуд.

Крім цього, 10.03.2016р., приблизно о 16 годині 15 хвилин, ОСОБА_3 , знаходячись біля будинку АДРЕСА_6 , шляхом обману повторно заволодів майном потерпілих малолітніх ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , належне батьку малолітнього потерпілого ОСОБА_10 - ОСОБА_22 , чим спричинив матеріальну шкоду на загальну суму 1 560 гривень, та чуже майно, належне матері малолітнього потерпілого ОСОБА_8 ОСОБА_14 на загальну суму 3 025 гривень.

При цьому ОСОБА_3 , 10.03.2016 приблизно о 15 годині 45 хвилин, знаходячись біля будинку № 52 по вул. Зодчих в м. Києві, побачив раніше незнайомих йому малолітніх ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , який проводили спільно вільний час та вирішив заволодіти їх майном шляхом обману, скориставшись віком потерпілих.

З метою виконання свого злочинного умислу, направленого на повторне заволодіння майном шляхом обману, яке було у малолітніх потерпілих, ОСОБА_3 , підійшов до малолітніх ОСОБА_10 та ОСОБА_8 та, під приводом нібито з`ясування особистих неприязних стосунків, висловив словесну вимогу показати наявні при них мобільні телефони. Потерпілі ОСОБА_10 та ОСОБА_8 погодилися, розуміючи, що ОСОБА_21 є дорослим чоловіком та не стали чинити опір його злочинним діям. Після того, як ОСОБА_10 дістав з кишені мобільний телефон «UHAPPY» вартістю 1500 гривень, в середині якого знаходилась сім картки оператора мобільного зв*язку «МТС», вартістю 30 гривень та сім-картка оператора мобільного зв`язку «Лайфселл», вартістю 30 гривень, а ОСОБА_8 дістав з кишені мобільний телефон «Samsung Galaxу», вартістю 3000 гривень, в середині якого знаходилась сім-картка оператора мобільного зв`язку «МТС», вартістю 25 гривень, ОСОБА_3 , шляхом обману вмовив потерпілих віддати йому вказане майно, на що останні погодились та передали майно ОСОБА_3 ..

Заволодівши чужим майном, належним батьку малолітнього потерпілого ОСОБА_10 - ОСОБА_22 та матері малолітнього потерпілого ОСОБА_8 ОСОБА_14 , ОСОБА_3 з місця учинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись у подальшому ним на власний розсуд.

Крім цього, 12.03.2016р., приблизно о 16 годині 15 хвилин, ОСОБА_3 , знаходячись біля будинку № 64-а по вул. Зодчих в м. Києві, шляхом обману повторно заволодів майном потерпілого малолітнього ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яке належне батьку малолітнього потерпілого ОСОБА_24 , чим спричинив матеріальну шкоду на загальну суму 1515 гривень.

При цьому ОСОБА_3 , 12.03.2016р., приблизно о 16 годині, знаходячись біля будинку №4 по вул. Тулузи в м. Києві, побачив раніше незнайомого йому малолітнього ОСОБА_23 , який слідував до місця свого проживання та заволодіти його майном шляхом обману, скориставшись віком потерпілого.

З метою виконання свого злочинного умислу, направленого на повторне заволодіння шляхом обману майном, яке було у потерпілого, ОСОБА_3 підійшов до ОСОБА_24 та під приводом нібито з`ясування особистих неприязних стосунків, висловив словесну вимогу прослідувати разом з ним в сторону вулиці Зодчих, на що потерпілий ОСОБА_23 погодився, розуміючи, що ОСОБА_21 є дорослим чоловіком та не став чинити опір його злочинним діям. У подальшому ОСОБА_3 , прибув разом з нічого не підозрюючим про його дійсні злочинні наміри малолітнім ОСОБА_23 до дитячого дошкільного закладу, розташованого навпроти будинку АДРЕСА_7 , де шляхом обману висловив вимогу показати вміст кишень одягу останнього. Після того, як ОСОБА_23 дістав з кишені мобільний телефон «НТС» вартістю 1500 гривень, в середині якого знаходилась сім картка оператора мобільного зв`язку «МТС», вартістю 15 гривень, ОСОБА_3 , шляхом обману висловив вимогу передати належне потерпілому майно, на що останній погодився та передав майно ОСОБА_3 .

Заволодівши чужим майном належним батьку малолітнього потерпілого ОСОБА_23 - ОСОБА_24 , ОСОБА_3 з місця учинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись у подальшому ним на власний розсуд.

Крім цього 13.03.2016 р., приблизно о 17 годині 30 хвилин, ОСОБА_3 , знаходячись біля будинку АДРЕСА_8 , шляхом обману повторно заволодів майном потерпілого малолітнього ОСОБА_25 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яке належне бабусі малолітнього потерпілого ОСОБА_26 , чим спричинив матеріальну шкоду на загальну суму 1000 гривень.

При цьому ОСОБА_3 , 13.03.2016р., приблизно о 17 годині, знаходячись біля будинку № 7 по вул. Чистяківській в м. Києві, побачив раніше незнайомого йому малолітнього ОСОБА_25 , який слідував до місця свого проживання, та вирішив шляхом обману заволодіти чужим майном останнього, скориставшись віком потерпілого.

З метою виконання свого злочинного умислу, направленого на повторне заволодіння шляхом обману майном, яке було у потерпілого, ОСОБА_3 , підійшов до ОСОБА_25 та під приводом нібито з`ясування особистих неприязних стосунків, висловив словесну вимогу прослідувати разом з ним в сторону проспекту Перемоги, на що потерпілий ОСОБА_25 погодився, розуміючи, що ОСОБА_21 є дорослим чоловіком та не став чинити опір його злочинним діям. У подальшому ОСОБА_3 , прибув разом з нічого не підозрюючим про його дійсні злочинні наміри малолітнім ОСОБА_25 до будинку АДРЕСА_8 , де шляхом обману висловив вимогу показати, що знаходиться в кишенях останнього. Після того, як ОСОБА_25 дістав з кишені мобільний телефон «Престижіо» вартістю 1000 гривень, ОСОБА_3 , шляхом обману висловив вимогу передати належне потерпілому майно, на що останній погодився та передав майно ОСОБА_3 .

Заволодівши чужим майном належним бабусі малолітнього потерпілого ОСОБА_25 ОСОБА_26 , ОСОБА_3 з місця учинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись в подальшому ним на власний розсуд.

Крім цього, ОСОБА_3 , будучи особою яка раніше вчиняла злочини проти власності, 14.03.2016р., приблизно в 14 годин 50 хвилин, перебуваючи біля будинку АДРЕСА_9 , шляхом обману повторно заволодів майном малолітнього ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Так, ОСОБА_3 , 14.03.2016р., приблизно о 14 годині 30 хвилин, знаходячись поблизу будинку АДРЕСА_10 , вирішив шляхом обману повторно заволодіти чужим майном.

З метою виконання свого злочинного умислу, направленого на повторного заволодіння чужим майном шляхом обману, ОСОБА_3 , побачивши раніше незнайомого йому малолітнього ОСОБА_12 , звернувся до останнього під приводом нібито з`ясування особистих неприязних стосунків та висловив словесну вимогу прослідувати разом з ним в сторону вулиці Петра Чаадаєва, на що потерпілий ОСОБА_12 погодився, розуміючи, що ОСОБА_21 є дорослим чоловіком та не став чинити опір його злочинним діям. У подальшому ОСОБА_3 , прибувши разом з нічого не підозрюючим про його дійсні злочинні наміри малолітнім ОСОБА_12 до будинку АДРЕСА_9 , наблизився до ОСОБА_12 шляхом обману висловив вимогу показати вміст його портфелю, на що потерпілий погодився.

Сприйнявши правдиво слова ОСОБА_3 , ОСОБА_12 не став чинити опір злочинним діям ОСОБА_3 , який шляхом обману заволодів чужим майном, належним матері малолітнього потерпілого ОСОБА_12 ОСОБА_12 , а саме планшетом «NOMI Sigma + C07004», вартістю 980 гривень, в якому знаходилась сім-картка оператора мобільного зв`язку «Київстар», вартістю 50 гривень, на рахунку якої були грошові кошти у сумі 3 гривні, а всього на загальну суму 1033 гривень.

Заволодівши чужим майном належним матері малолітнього ОСОБА_12 ОСОБА_12 , ОСОБА_3 з місця учинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись у подальшому ним на власний розсуд.

Крім цього, ОСОБА_3 , будучи особою яка раніше вчинила розбій, 12.03.2016р., приблизно в 18 годин 20 хвилин, перебуваючи біля будинку № 10, розташованого по вул. Гната Юри в м. Києві, погрожуючи застосуванням фізичного насильства, яке є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинив розбійний напад на малолітнього ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , з метою заволодіння чужим майном.

Так, ОСОБА_3 , 12.03.2016р., приблизно о 18 годині, знаходячись поблизу будинку № 3, розташованого по вул. Рикова в м. Києві, вирішив незаконно заволодіти чужим майном, погрожуючи використанням заздалегідь пристосованого невстановленого досудовим розслідуванням предмету, схожого на пістолет, тобто вчинити розбійний напад.

З метою виконання свого злочинного умислу, направленого на заволодіння чужим майном ОСОБА_3 , побачив раніше незнайомого йому малолітнього ОСОБА_9 та звернувшись до останнього під приводом нібито з`ясування особистих неприязних стосунків, висловив словесну вимогу прослідувати разом з ним в сторону вулиці Гната Юри, на що потерпілий ОСОБА_9 погодився, розуміючи, що ОСОБА_21 є дорослим чоловіком та не став чинити опір його злочинним діям. У подальшому ОСОБА_3 прибув разом з нічого не підозрюючим про його дійсні злочинні наміри малолітнім ОСОБА_9 до будинку АДРЕСА_11 , де ОСОБА_3 , наблизившись до ОСОБА_9 , висловив вимогу надати йому мобільний телефон, на що потерпілий погодився, оскільки ОСОБА_3 дістав з кишень одягу заздалегідь заготовлений невстановлений досудовим розслідуванням предмет, схожий на пістолет та, демонструючи його, висловив погрозу застосування фізичного насильства, яке є небезпечним для життя чи здоров`я малолітнього потерпілого.

Сприйнявши погрози ОСОБА_3 , як реальну загрозу своєму життю чи здоров`ю, ОСОБА_9 не став чинити опір злочинним діям ОСОБА_3 , який з метою обернення на свою користь та особистого збагачення заволодів чужим майном, належним матері малолітнього потерпілого ОСОБА_9 ОСОБА_27 , а саме мобільним телефоном «Lenovo А-319», вартістю 1999 гривень , в якому знаходилась сім-картка оператора мобільного зв`язку «МТС», вартістю 20 гривень та під чохлом гроші в сумі 200 гривень, а всього на загальну суму 2219 гривень.

Заволодівши чужим майном належним матері малолітнього ОСОБА_9 ОСОБА_27 , ОСОБА_3 з місця учинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись у подальшому ним на власний розсуд.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.190 ч.2 КК України визнав повністю, а за ст.187 ч.2 КК України, визнав частково та показав, що 03.03.2016р., приблизно в 18 годин 15 хвилин, знаходячись біля будинку АДРЕСА_2 , шляхом обману, повторно заволодів мобільним телефоном малолітнього ОСОБА_7 .

Крім цього, 07.03.2016р., приблизно в 18 годин 00 хвилин, знаходячись біля будинку АДРЕСА_3 , шляхом обману, повторно заволодів мобільним телефоном неповнолітнього ОСОБА_11 .

Крім цього, 09.03.2016р., приблизно в 16 годин 15 хвилин, знаходячись біля будинку АДРЕСА_2 , шляхом обману, повторно заволодів мобільним телефоном малолітнього ОСОБА_19 .

Крім цього, 10.03.2016р., приблизно в 16 годин 15 хвилин, знаходячись біля будинку АДРЕСА_6 , шляхом обману, повторно заволодів мобільними телефонами малолітніх ОСОБА_10 та ОСОБА_8 .

Крім цього, 12.03.2016р., приблизно в 16 годин 15 хвилин, знаходячись біля будинку №64-А, по вул.Зодчих в м.Києві, шляхом обману, повторно заволодів мобільним телефоном малолітнього ОСОБА_23 .

Крім цього, 13.03.2016р., приблизно в 17 годин 30 хвилин, знаходячись біля будинку 77-А, по пр.Перемоги в м.Києві, шляхом обману, повторно заволодів мобільним телефоном малолітнього ОСОБА_25 .

Крім цього, 14.03.2016р., приблизно в 14 годин 50 хвилин, знаходячись біля будинку АДРЕСА_9 , шляхом обману, повторно заволодів планшетом малолітнього ОСОБА_12 .

Крім цього, 12.03.2016р., приблизно в 18 годин 00 хвилин, знаходячись біля будинку №3, по вул.Рикова в м.Києві, шляхом обману, повторно заволодів мобільним телефоном малолітнього ОСОБА_9 . Також ОСОБА_3 заперечив, що погрожував потерпілому предметом, схожим на пістолет.

Вина ОСОБА_3 у скоєних кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.190 ч.2, 187 ч.2 КК України підтверджується показаннями потерпілих.

Так, потерпілий ОСОБА_7 у судовому засіданні показав, що до нього підійшов обвинувачений з жінкою і сказав, що він схожий на одного із хлопчиків, які побили дівчинку з 4 класу, після чого сказав вивернути кишені. Він дістав з кишені телефон, після чого обвинувачений його вирвав і потім не віддавав. Він казав, що йому треба йти додому, його чекає мама, але вони його не відпускали і казали, що відпустять лише після того, як він підійде з ними до будинку. Будинок був біля парку, у ньому він не проживає, і підходив до нього тому що, вони сказали, що у ньому живе дівчинка, яку побили і вона подивиться на нього, після чого вони його відпустять. До будинку вони йшли у трьох, більше нікого не було. Підійшовши до будинку вони відчинили двері, на яких був кодовий замок і зайшли до під`їзду. Потім вони підняли його на ліфті на поверх, який саме не пам`ятає, і сказали чекати поки вони приведуть дівчинку, щоб вона на нього подивилася. Уходили вони від нього пішки по сходах. Дівчину вони так і не привели, і тому він збіг у низ. Передача телефону відбувалася біля першого будинку, що поблизу парку. Коли обвинувачений виривав телефон, то казав, що хоче подивитися контакти у мобільному телефоні. Жінка нічого не робила, нічого не казала, а лише стояла поряд, тобто забирати телефон не допомагала.

Потерпілий ОСОБА_8 у судовому засіданні показав, що гуляв з друзями після школи в садочку на площадці. Там був обвинувачений, який розмовляв по телефону, а потім підійшов до них і запитав чи не бачили вони дівчинку, яку побили три хлопця. Він відповів, що не бачив, а його друзі сказали, що бачили, після чого вони обійшли даний садочок і його друг ОСОБА_28 дістав телефон, хоча вони казали йому цього не робити. Обвинувачений знову розмовляв з кимось по телефону, а потім, коли вони підійшли до будинку та зайшли всередину. Обвинувачений сказав піднятися на останній поверх, до 45 квартири, щоб дівчинка на них подивилася і сказала чи вони її побили. Коли вони піднялися, то 45 квартири там не було і вони почали кричати обвинуваченому, що такої квартири не має, але останній не відповідав. Вони спустилися, а обвинуваченого вже не було, потім вони вибігли на вулицю, але і там його також не було. Після чого вони попросили у однієї жінки телефон, спочатку зателефонував його друг, а потім він, але телефони не відповідали. Друзі, з якими він був, це були ОСОБА_28 та ОСОБА_29 , але у останнього телефону не було. Обвинувачений сказав їм надати телефони, щоб він перевірив їхні неприйняті дзвінки. Його друг ОСОБА_28 показав даному чоловіку не прийняті дзвінки, а він помилково зайшов до смс, але чоловік навіть не подивився і забрав телефон і поклав собі до кишені. Телефон обвинуваченому він сам передавав, тобто простягнув руку, а той забрав. Обвинуваченого внизу, коли вони спустилися, не було, але якби був, то вони б не тікали, а сказали, що квартири такої не має, бо вони не боялися. Перед тим, як забрати телефони, обвинувачений сказав, що він забере телефони, для того щоб подивиться не прийняті дзвінки і щоб вони не втекли. Обвинувачений телефони силою не забирав, а сказав надати їх, щоб подивитися дзвінки і вже після того, як вони піднялися до квартири, спустилися, а його вже не було. Тобто вони думали, що обвинувачений віддасть їм телефони, коли вони спустяться вниз, але внизу його уже не було.

Потерпілий ОСОБА_9 у судовому засіданні показав, що він разом з друзями зустрів обвинуваченого і жінку, які розповіли, що у школі №83 побили дівчинку і вони підходять під опис тих, хто це зробив. Обвинувачений і жінка сказали підійти до будинку, де буде ця дівчинка, щоб вона впізнала їх. Вони пішли і біля будинку обвинувачений погрожував пістолетом і сказав щоб він дав телефон, перевірити останній дзвінок. Чоловік також казав, що якщо вони будуть тікати, то застрелить їх. Вони піднялися на сьомий поверх і там він просив обвинуваченого віддати телефон, але він не віддавав. Після чого вони там простояли, а потім побігли.

Потерпілий уточнив, що обвинувачений коли показував пістолет, то говорив, що працює у якійсь охоронній службі та казав і якщо знайде тих, хто побив дівчинку, то застрелить. З якої саме кишені діставав обвинувачений пістолет і в якій руці він його тримав не пам`ятає. Пістолет, який обвинувачений діставав і показував, він сприйняв як загрозу життю та здоров`ю. Фактичні обставини справи зазначені в обвинувальному акті відповідають дійсності. Жінка, яка була з чоловіком, питала у нього та друга де вони живуть та навчаються, але обвинуваченому не допомагала забирати телефон, та ніяких активних дій більше не робила, тобто у заволодінні телефоном вона ніякої ролі не грала.

Потерпілий ОСОБА_10 у судовому засіданні показав, що він виходив з другом, коли до них підійшов обвинувачений і попросив показати пропущенні дзвінки. Він показав свої пропущені дзвінки і обвинувачений побачив невідомий номер, на запитання «що це за номер», він відповів, що це його однокласника. Після чого обвинувачений забрав у нього цей телефон і поклав до себе у кишеню. Потім обвинувачений захотів подивитися у його друга пропущені дзвінки і друг дістав телефон і помилково зайшов до смс, а не дзвінків, але він все рівно, не подивившись дзвінки, забрав телефон. Після чого сказав піднятися до квартири АДРЕСА_12 , відкрив двері до під`їзду, а сам залишився внизу, сказавши, що це для того щоб вони не втекли. Вони піднялися на 5 поверх і побачили, що такої квартири не має, коли вони спустилися обвинуваченого вже не було.

Потерпілий ОСОБА_10 уточнив, що обвинувачений сказав, що побили дівчинку і він думає, що це вони. Він сказав їм, що якщо вони втечуть, то будуть винними у тому, що побили дівчинку.

Потерпілий ОСОБА_11 у судовому засіданні показав, що він 7 березня йшов додому, коли до нього підійшов обвинувачений з жінкою. Обвинувачений сказав, що побили дівчинку та забрали особисті речі і він підходить під опис того, хто це зробив. Згодом обвинувачений і жінка водили його по району хвилин 40, після чого завели у дім на площадку між восьмим і дев`ятим поверхом та шляхом обману забрали телефони та пішли. Потім він викликав міліцію. Участі у заволодінні телефоном жінка не приймала, вона не погрожувала і телефон не забирала, тобто ніяких активних дій від неї не було.

Потерпілий ОСОБА_12 у судовому засіданні показав, що він вийшов зі школи і пішов на тролейбусну зупинку. Побачивши, як їде тролейбус, він вирішив побігти, щоб встигнути і поїхати додому. Він за ним не встиг, зупинившись метрів 15-20 до зупинки, потім пройшовши метрів 5-10, коли його зупинив обвинувачений. Він сказав йому, що його сестру побили, забрали особисті речі і що зараз приїде міліція і будуть розбиратися. Обвинувачений його повів на впізнання, щоб сестра сказала чи то він побив, чи ні. Вони прямували до будинку який біля хлібного заводу, поки йшли обвинувачений сварився, говорив що «це не по-людськи, у сестри забрали речі» і на розі сказав йому відкрити сумку, щоб подивитися чи не має у ньому особистих речей сестри. Він відкрив і той побачив планшет та сказав його віддати, щоб він не втік. Він йому дав планшет і обвинувачений повів його до будинку, до першого під`їзду та сказав йому стати спиною і розставити руки, щоб його сестра побачила чи то був він, чи ні. Потім Обвинувачений зробив начебто дзвінок і спитав «схожий?, так?», після чого повів його за гаражі. Завівши його за гаражі обвинувачений сказав, що піде розбиратися, і щоб він стояв і нікуди не йшов. Він залишився там чекати. Він особисто сам передавав планшет, обвинувачений ніякого фізичного впливу не чинив.

Крім показань потерпілих вина ОСОБА_3 у скоєні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.190 ч.2, 187 ч.2 КК України об`єктивно підтверджується наступним:

-протоколом огляду місця події від 14.03.2016р. згідно якого у ОСОБА_3 було вилучено предмет схожий на пістолет без магазину, а також планшет «NOMI Sigma НОМЕР_1 », який належить потерпілому ОСОБА_12 (а.п.156-162);

-висновком експерта №306 від 29.03.2016р., згідно якого наданий на дослідження предмет схожий на пістолет вилучений в ході огляду у гр. ОСОБА_3 від 14.03.2016р., до вогнепальної зброї не належить, а є стартовим пістолетом моделі «EKOL Aras Compact» № НОМЕР_2 , калібру 9 мм. Р.А., промислового способу виготовлення (Туреччина), до стрільби придатний, знаходиться у справному стані, ознак переробки не виявлено (а.п.164-168);

-постановами про визнання речових доказів від 14.03.2016р., 20.03.2016р., 01.04.2016р. (а.п.169-179);

Вищевказані докази дослідженні у судовому засіданні, суд визнає належними та допустимими, оскільки вони отримані у порядку встановленому КПК України і мають значення у даному кримінальному провадженні.

Аналізуючи показання обвинуваченого ОСОБА_3 , який стверджує, що не погрожував потерпілому ОСОБА_9 пістолетом, а заволодів його мобільним телефоном шляхом обману, то суд до цих показань ставиться критично і вважає, що обвинувачений намагається ухилитися від кримінальної відповідальності за вчинене.

Вищевказані показання ОСОБА_3 повністю спростовуються показаннями потерпілого по справі ОСОБА_9 , який показав, що обвинувачений погрожував йому пістолетом і сказав віддати телефон. Крім цього обвинувачений також казав, що якщо вони будуть тікати, то застрелить їх. Пістолет, який обвинувачений діставав і показував, він сприйняв як загрозу життю та здоров`ю.

Показання потерпілого не викликають у суду сумніву в їx достовірності у встановлених судом діянь обвинуваченого, оскільки вони послідовні, не протирічні i підтверджуються сукупністю досліджених в судовому засіданні доказами, а саме протоколом огляду місця події від 14.03.2016р., згідно якого у ОСОБА_3 було виявлено предмет схожий на пістолет (а.п.156-162).

Таким чином, оцінюючи в сукупності всі докази, що досліджені в судовому засіданні, суд знаходить винуватість обвинуваченого доведеною повністю.

Дії обвинуваченої ОСОБА_3 кваліфіковані за ст.ст.187 ч.2, 190 ч.2 КК України правильно, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений особою, яка раніше вчинила розбій та заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

Вирішуючи питання про вид покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, не одружений, не працюючий, має місце реєстрації, обставину, що пом`якшує покарання - щире каяття в скоєному, обставини, що обтяжує покарання вчинення злочину щодо малолітнього, і вважає за необхідне обрати йому міру покарання у виді позбавлення волі.

Процесуальні витрати покласти на обвинуваченого.

Речові докази по справі, вирішити у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368, 373-376 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.187 ч.2, 190 ч.2 КК України та призначити йому покарання:

-за ст.187 ч.2 КК України у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років з конфіскацією всього майна, яке є його власністю;

-за ст.190 ч.2 КК України у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст.ст.70, 72 КК України остаточне покарання ОСОБА_3 призначити шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим - у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.

Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу ОСОБА_3 залишити без змін тримання під вартою в Київському СІЗО № 13 Управління державної пенітенціарної служби України в м.Києві та Київській області.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 обчислювати з моменту його затримання 14.03.2016р.

Згідно ч.5 ст.72 КК України зарахувати у строк відбування покарання ОСОБА_3 строк його попереднього ув`язнення, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а саме з 14.03.2016р. до набрання вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_3 процесуальні витрати за проведення експертизи, на користь держави у розмірі 703 гривні 68 копійок.

Речові докази по справі: стартовий пістолет моделі «EKOL Aras Compact» № НОМЕР_2 , калібру 9 мм. Р.А., який знаходиться в камері зберігання речових доказів Святошинського УП ГУНП у м.Києві, знищити, мобільні телефони марки «Самсунг», «НТС», «НокіаХ», «Леново Р780», планшет чорного кольору марки «NOMI Sigma + C07004», передати належним володільцям.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду міста Києва через Святошинський районний суд міста Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.
Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.
СУДДЯ: ОСОБА_1