АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1074/16 Справа № 199/730/16-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2016 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
головуючої судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря: ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003118 від 23 грудня 2015, № 0000160 від 14 січня 2016 року за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 , на вирок Амур - Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 березня 2016 року, яким:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Дніпропетровська, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, зареєстрованого та фактично проживаючого АДРЕСА_1 , раніше судимого:
1. 29 листопада 2007 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ст. 286 ч. 2 КК України до 4 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки;
2. 17 грудня 2007 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ст. 185 ч. 3, ст. 70 ч. 4 КК України до 4 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки;
- обвинуваченого за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, до 3 років позбавлення волі,
за участю учасників кримінального провадження:
прокурора: ОСОБА_7
обвинуваченого в режимі відеоконференції: ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И Л А :
Вироком Амур - Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 16 березня 2016 року, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним та призначено покарання:

- за ч.2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком 1 рік;

- за ч.3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком 3 роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України,шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі строком 3( три) роки.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави витрати на залучення експерта у розмірі 3129 гривень 84 копійки.

По справі відповідно до ст. 100 КПК України вирішена доля речових доказів.
Згідно вироку суду, ОСОБА_6 , 13 жовтня 2015 року приблизно о 14:00 годині, знаходячись в маршрутному таксі № 136, яке рухалось по пр. Слобожанському в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська ОСОБА_6 побачив, що раніше йому не знайома жінка користується мобільним телефоном марки «Lenovo A820».
Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), а саме мобільного телефону марки «Lenovo A820», ОСОБА_6 , діючи умисно, з корисливих мотивів, вчинюючи кримінальне правопорушення повторно, знаходячись в маршрутному таксі, яке знаходилось в районі зупинки громадського транспорту «вул. Калинова» в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська підійшов до раніше йому не знайомої жінки та переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, а отже усвідомлюючи таємний характер своїх дій, своєю правою рукою дістав із кишені ОСОБА_8 вказаний мобільний телефон та вийшов із маршрутного таксі на зупинці громадського транспорту «вул. Калинова» після чого направився на площу «ім. Островського» де реалізував викрадений телефон за 300 гривень, чим спричинив потерпілій ОСОБА_8 матеріальний збиток на загальну суму 1933 гривень 33 копійки.
Після цього, ОСОБА_6 спільно з не встановленим слідством чоловіком на ім`я ОСОБА_9 (матеріали відносно якого виділено в окреме провадження), попередньо вступивши у злочинну змову, маючи єдиний злочинний намір спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднаного з проникненням до іншого приміщення, 23 грудня 2015 року приблизно о 03:00 годині прибули до металевого гаражу, який розташований поруч з будинком АДРЕСА_2 та який перебуває у користуванні ОСОБА_10 та діючи умисно, з корисливих мотивів, використовуючи невстановлені у ході досудового розслідування предмети, пошкодили цілісність металу бокової стінки гаражу, після чого пролізли через отвір в металевій боковій стінці в гараж, тим самим незаконно проникли в нього. Після чого, ОСОБА_11 разом із не встановленим слідством чоловіком на ім`я ОСОБА_9 , впевнившись що за їх діями ніхто не спостерігає, а отже, усвідомлюючи таємний характер своїх умисних злочинних посягань, діючи умисно, таємно викрали речі, що належать потерпілому ОСОБА_10 .
Заволодівши викраденим майном, ОСОБА_6 спільно з не встановленим слідством чоловіком на ім`я ОСОБА_9 , з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, розпорядившись їм в подальшому на власний розсуд, чим спричинили потерпілому ОСОБА_10 матеріальний збиток на загальну суму 43010 гривень 59 копійок.
В апеляційній скарзі обвинувачений просить змінити вирок суду першої інстанції та застосувати відносно обвинуваченого вимоги статті 69 КК України, призначивши більш м`яке покарання, або менше за призначеного строку.

В обґрунтування своєї апеляційної скарги зазначає що вирок першої інстанції винесено з порушенням діючого законодавства, а саме що в ході досудового слідства обвинувачений підозрювався у скоєнні злочину разом зі спільником, та вже під час судового розгляду суд поклав всю вину на нього одного. Обвинувачений зазначає що у потерпілого ОСОБА_10 наявний відео запис з місця злочину де він разом зі спільником скоював крадіжку.

ОСОБА_12 вказує на те, що судом при призначенні покарання не враховано його тяжке захворювання .

Просить врахувати, що він знаходиться на обліку для ВІЛ інфікованих, має гепатит, та туберкульоз.

Заслухавши суддю доповідача, думку прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, пояснення обвинуваченого, який просив задовольнити його апеляційну скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження, в межах поданої скарги, обговоривши їх доводи, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції перевіряє законність та обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Перевіривши матеріали кримінального провадження в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає доводи обвинуваченого, викладені в апеляційній скарзі являються необґрунтованими.

Колегія суддів не може погодитися з доводами обвинуваченого про те ,що судом першої інстанції під час винесення вироку не було враховано, що ОСОБА_6 здійснював злочин за попередньою змовою з іншою особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження.

Наразі, доводи обвинуваченого про те, що він скоював злочин спільно з іншою особою було враховано судом при ухвалені вироку, та саме ця обставина є однією з кваліфікуючих ознак злочину та враховуються судом при призначенні покарання.

Відповідно до вимог ст.65 КК України при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу засудженого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, при вирішенні питання про призначення обвинуваченому покарання, суд у повній мірі дотримався вимог зазначеного закону.

Норми Особливої частини КК України мають базуватися на нормах Загальної частини КК України. Це спеціально зазначено законодавцем у ст. 65 КК України, якою встановлено загальні засади призначення покарання

Згідно до ч.1 цієї статті суд призначає покарання не тільки в межах, установлених у санкції статті( санкції частини статті) Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, і враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, але й відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу.

Згідно з ч.2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення обвинуваченого, особі яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Ураховуючи ці положення закону, суд при призначенні покарання має виходити не тільки з меж караності діяння, встановлених у відповідній санкції Особливої частини КК України, а й із тих норм Загальної частини КК України, в яких регламентується цілі, система покарань,підстави, порядок та особливості застосування окремих його видів, а також регулюються інші питання, пов`язанні з призначенням покарання, здатні вплинуть на обрання судом певних йому виду і міри.

Дотримуючись наведених вимог, суд першої інстанції, обираючи обвинуваченому, покарання в межах санкції ч. 2 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України, врахував ступень тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який раніше не одноразово притягувався до кримінальної відповідності, але належних висновків для себе не зробив та знову скоїв злочин. Крім того, суд першої інстанції також врахував ту обставину, що обвинувачений страждає на тяжку хворобу.

Крім того, колегія суддів вважає що суд першої інстанції обґрунтовано визнав щире каяття - пом`якшуючою обставиною , та з урахуванням вищенаведеного, обґрунтовано призначив покарання в мінімальних межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України та остаточне покарання - шляхом поглинення менш суворого більш суворим.

За таких обставин, обвинувачений не навів інших переконливих не менш двох обставин, які істотно знижують ступень тяжкості вчиненого злочину та є підставами для застосування вимог ст. 69 КК, а тому колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини кримінального правопорушення та призначене ОСОБА_6 покарання є необхідним і достатнім для виправлення та попередження нових правопорушень.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів,-

По с т а н о в и л а :
Апеляційну скаргу ОСОБА_6 , залишити без задоволення.
Вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 16 березня 2016 року відносно ОСОБА_6 , залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена і на неї може бути подана касаційна скарга у Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту проголошення, а обвинуваченим, який знаходиться під вартою з моменту отримання ним копії ухвали.

Судді апеляційного суду:
----------------------- ----------------------- -------------------------
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4