Справа № 342/222/14-к
Провадження № 11-кп/779/210/2014
Категорія ч. 4 ст. 152 КК України
Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

02 липня 2014 року м. Івано-Франківськ
Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області ОСОБА_2 , вивчивши апеляційні скарги захисника ОСОБА_3 та обвинуваченого ОСОБА_4 на вирок Городенківського районного суду від 14 травня 2014 року, -

в с т а н о в и в :
Вказаним вироком ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 152, ч. 3 ст. 153 КК України, з призначенням відповідного покарання.

Не погодившись з вироком суду захисник та обвинувачений подали на нього апеляційні скарги, в яких просять скасувати вирок суду та ухвалити новий, яким виправдати ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 152, ч. 3 ст. 153 КК України у зв`язку з недоведеністю його вини.

Перевіряючи, відповідно до вимог ст. 398 КПК України, апеляційну скаргу на відповідність її вимогам закону враховую наступне.

Ст. 396 КПК України передбачає, що саме має бути зазначено в апеляційній скарзі.

Пункт 4 ч. 2 ст. 396 КПК України передбачає, що в апеляційній скарзі має бути зазначено вимоги особи, яка подає апеляційну скаргу, та їх обґрунтування із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення, зокрема, навести відповідні обставини ( факти ) як докази з посиланням на які та на норми конкретного закону зробити висновок, що при таких порушеннях закону має бути задоволено заявлені апеляційні вимоги.

Крім того, в апеляційній скарзі не повинно бути по таких категоріях справ натуралізації тих обставин про які зазначає апелянт ( в даному випадку обвинувачений ), копії апеляційних скарг будуть надіслані іншим сторонам процесу.

Апеляційні вимоги повинні узгоджуватись з повноваженнями суду апеляційної інстанції зазначеними у ст. 407 КПК України.

В порушення вимог п. 5 ч. 2 ст. 396 КПК України апелянти не зазначили, а які ж докази слід досліджувати в ході апеляційного розгляду. Відповідно, незрозуміло що досліджувати і чому слід давати і яку оцінку виходячи з їх позиції.

Апеляційний суд не вправі по своїй ініціативі визначатися у вказаному питанні, як це було по КПК України 1960 року, а без такого не зможе прийти до правильного висновку про те чи підставними є заявлені вимоги.

Крім того, в порушення ч. 5 ст. 396 КПК України документів, що підтверджують повноваження ОСОБА_3 як захисника обвинуваченого ОСОБА_4 до апеляційної скарги не додано.

Ст. 399 КПК України передбачає, що якщо апеляційна скарга не відповідає вимогам ст. 396 КПК України, то суддя-доповідач постановляє ухвалу про залишення її без руху і встановлюється достатній строк для усунення допущених порушень.

З метою усунення вказаних недоліків та в послідуючому швидкого та об`єктивного розгляду апеляційних скарг їх слід залишити без руху.

Керуючись ст. ст. 396, 399, 404 КПК України, -

у х в а л и в :
Апеляційні скарги захисника ОСОБА_3 та обвинуваченого ОСОБА_4 на вирок Городенківського районного суду від 14 травня 2014 року залишити без руху.

Запропонувати захиснику ОСОБА_3 та обвинуваченому ОСОБА_4 в строк протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ними копії даної ухвали усунути вказані вище недоліки та подати на виконання ухвали уточнені апеляційні скарги, захиснику з копіями для інших сторін.

Захиснику ОСОБА_3 надати обвинуваченому ОСОБА_4 правову допомогу у написанні уточненої апеляційної скарги.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Апеляційного суду
Івано-Франківської області ОСОБА_2

Згідно з оригіналом
Суддя ОСОБА_2