Справа № 583/2832/16-к
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" жовтня 2016 р. м. Охтирка

Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі :

головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Охтирка Сумської області з фіксацією розгляду справи технічним комплексом «Камертон» кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000061 від 02 вересня 2016 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вербове Охтирського району Сумської області, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, не працюючого, не одруженого, освіта вища, раніше не судимого,

по ст. 197-1 ч. 2 КК України, суд

встановив :

ОСОБА_4 , всупереч вимогам ст. ст. 116, 123-126,134 Земельного кодексу України, що регламентують набуття і реалізацію права на землю, не маючи рішень органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, у тому числі Головного управління Держгеокадастру в Сумській області про передачу йому у власність чи надання у користування (оренду) земельної ділянки та за відсутності документів щодо такої земельної ділянки, які б надавали йому право користування, з березня 2016 року до 08.09.2016 року самовільно зайняв земельну ділянку сільськогосподарського призначення (за допомогою своєї техніки обробив, засіяв соєю) площею 13,7019 га, яка належить до земель запасу державної власності та згідно наданого ДП «Сумський інститут землеустрою» викопіювання із матеріалів ґрунтового обстеження земель колишнього колгоспу ім. Постишева на території Бугруватської сільської ради Охтирського району Сумської області та довідки управління Держгеокадастру в Охтирському районі від 02.09.2016 № 10-28-99.2-1527/2-16 відноситься до агровиробничої групи ґрунтів 53е: чорноземи типові мало гумусні та чорноземи сильно реградовані важко суглинкові. Згідно переліку особливо цінних груп ґрунтів, затвердженого наказом Держкомзему України від 06.03.2003 № 245, землі агровиробничої групи з шифром 53е відносяться до особливо цінних ґрунтів.
Згідно розрахунку, проведеного Державною екологічною інспекцією в Сумській області, розмір шкоди державі, заподіяної самовільним зайняттям земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 13,7019 га, що належить до особливо цінних земель запасу на території Бугруватської сільської ради Охтирського району Сумської області становить 11 345 грн. 17 коп.

Таким чином, ОСОБА_4 , нехтуючи встановленими правилами щодо охорони земель та порушуючи вимоги законодавства щодо особливого порядку надання земельних ділянок в користування та оренду, при відсутності будь-яких дозвільних і правовстановлюючих документів, у період з березня 2016 року до 08.09.2016 року, умисно, незаконно самовільно зайняв земельну ділянку площею 13,7019 га, яка відноситься до особливо цінних земель, для вирощування сільськогосподарської продукції (сої) за межами населених пунктів на території Бугруватської сільської ради Охтирського району Сумської області, чим спричинив шкоду інтересам держави у розмірі 11 345,17 грн.

Своїми діями обвинувачений ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ст. 197-1 ч. 2 КК України, - самовільне зайняття земельної ділянки, віднесеної до особливо цінних земель.

12 вересня 2016 року до суду надійшов обвинувальний акт та письмова угода про визнання винуватості, укладена 09.09.2016 року між прокурором Охтирської місцевої прокуратури юристом 1 класу ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , згідно якої ОСОБА_4 визнає себе винним у самовільному зайнятті земельної ділянки, віднесеної до особливо цінних земель та зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні, плідно співпрацювати при розслідуванні та розкритті кримінального провадження, надавши правдиві та ґрунтовні показання щодо всіх обставин скоєння злочину, причетності, участі та ролі у вчиненні кримінального правопорушення інших осіб. Прокурор та обвинувачений узгодили міру покарання за ч. 2 ст. 197-1 КК України, враховуючи щире каяття обвинуваченого, активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування шкоди, як декількох обставин, що істотно знижують ступінь тяжкості скоєного злочину та враховуючи особу ОСОБА_4 , який є пенсіонером, позитивно характеризується за місцем проживання, раніше не судимий, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, що є підставою для застосування ст. 69 КК України та призначення більш м`якого покарання, ніж передбачене санкцією ч. 2 ст. 197-1 КК України, а саме штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 1700 гривень.
Обвинувачений ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні пояснив, що він розуміє роз`яснені судом права, передбачені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 цього Кодексу, а також характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, наполягав на затвердженні угоди про визнання винуватості.

Захисник в підготовчому судовому засіданні вказав, що угода відповідає інтересам обвинуваченого, не порушує його прав, не суперечить вимогам чинного законодавства і має бути затверджена.

Прокурор пояснила, що їй зрозумілі наслідки затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України та просила затвердити зазначену угоду.

Суд, проаналізував надані матеріали, вислухавши думку прокурора, який вважає, що угода про визнання винуватості може бути затверджена судом, вислухавши обвинуваченого, захисника, дійшов наступного висновку.

Як вбачається з наданих матеріалів, дії обвинуваченого ОСОБА_4 обгрунтовано кваліфіковані, як кримінальне правопорушення, передбачене ст. 197-1 ч. 2 КК України, - самовільне зайняття земельної ділянки, віднесеної до особливо цінних земель.

Обвинувачений свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 197-1 ч. 2 КК України визнав повністю.

Судом встановлено, що укладення угоди про визнання винуватості між обвинуваченим та прокурором є добровільним.

Зміст та порядок укладення угоди відповідає вимогам ст.ст. 469, 472 КПК України.

Умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам кримінального процесуального закону, міра покарання, узгоджена обвинуваченим, захисником та прокурором, визначена в межах санкції ст. 197-1 ч. 2 КК України з застосуванням вимог ст. 69 КК України, а тому не суперечить інтересам суспільства.

Підстав для відмови в затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачених ч.7 ст. 474 КПК України не встановлено.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що укладена угода про визнання винуватості правомірна, відповідає інтересам суспільства та держави, укладена добровільно, не порушує права свободи інтереси сторін та інших осіб, узгоджена сторонами міра покарання відповідає загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановлених Загальною частиною КК України, а тому необхідно затвердити угоду, призначивши обвинуваченому узгоджену сторонами міру та вид покарання.

Керуючись ст. ст. 314, 315, 373, 374, 376, 468-470, 472-475 КПК України, -

ЗАСУДИВ :

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 09 вересня 2016 року між прокурором Охтирської місцевої прокуратури юристом 1 класу ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000061 від 02 вересня 2016 року .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання з застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі 1700 (однієї тисячі сімсот) гривень.

Вирок може бути оскаржений виключно з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Апеляційного суду Сумської області через Охтирський міськрайонний суд Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя : ОСОБА_6 . Верес