ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 липня 2016 року Хортицький районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Запоріжжя кримінальне провадження, внесене в ЄРДР 20.05.2016р. за №0001548, відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ур. м.Запоріжжя, громадянина України, освіта середньо-технічна, не працює, не одружений, має на утриманні неповнолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше судимого 17.11.2015р. Запорізьким районним судом Запорізької області за ч.1 ст.185 КК України до 100 годин громадських робіт, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 389 КК України,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення при наступних обставинах:

Так, 17.11.2015 року вироком Запорізького районного суду Запорізької області, який набрав законної сили 18.12.2015р. та був належним чином доведений до сторін провадження, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, та призначено основне кримінальне покарання у вигляді 100 годин громадських робіт.

27.01.2016р. ОСОБА_4 був ознайомлений під підпис з порядком та умовами покарання у вигляді громадських робіт, та був зобов`язаний сумлінно ставиться до праці, працювати на встановленому об`єкті і відпрацьовувати встановлений судом строк громадських робіт, з`являтися за викликом до Кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти інспекцію про зміну місця проживання, з`являтися до інспекції у встановлені дні на реєстрацію та не виїжджати без дозволу інспекції за межі України. Також, ОСОБА_6 було роз`яснено, що в разі ухилення від відбування покарання він буде притягнутий до кримінальної відповідальності за ч.2 ст.389 КК України. 01.02.2016р. ОСОБА_4 було видано направлення до МКП «Основаніє», згідно якого останній повинен був 03.02.2016р. приступити до відпрацювання 100 годин громадських робіт. Однак, ОСОБА_4 , ігноруючи письмові попередження про порушення порядку та умов відбування покарання, станом на 09.06.2016р. до відбування покарання у вигляді громадських робіт не приступив, на роботу до МКП «Основаніє» не вийшов, про причини своєї неявки не попередив та довідок, які б засвідчували поважну причину невиконання, не надав.

Таким чином, ОСОБА_4 , порушуючи порядок відбування призначеного йому покарання у вигляді 100 годин громадських робіт, достовірно знаючи та будучи належним чином повідомлений про необхідність його відбуття, маючи умисел на ухилення від нього, діючи умисно, з 03.02.2016р. по 09.06.2016р. без поважних причин не приступив до відбуття покарання у виді громадських робіт, тим самим ухилився від відбування покарання у вигляді громадських робіт.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні вину в скоєнні даного кримінального правопорушення визнав повністю, підтвердив обставини скоєння кримінального правопорушення, як вони викладені в обвинувальному акті, не оспорював їх, від дослідження в судовому засіданні доказів, що були зібрані в ході досудового розслідування відмовився. Він щиро кається в скоєному, просить суворо не карати, врахувати, що він страждає на гепатит В,С, потребує лікування.

З реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається, що в ході досудового розслідування зібрано достатньо доказів для обґрунтованого обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, а тому визнання обвинуваченим своєї вини, на думку суду, є цілком виправданим.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення повністю, сторони не оспорювали фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються.

Суд вважає встановленим та доведеним, що обвинувачений ОСОБА_4 , будучи засудженим до покарання у вигляді громадських робіт, ухилився від відбування громадських робіт, тобто скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.389 КК України, у вчиненні якого суд визнає його винуватим.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості скоєного ним кримінального правопорушення - невеликої тяжкості, особу обвинуваченого, який раніше був судимий, судимість у встановленому порядку не знята та непогашена, офіційно не працевлаштований, не одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, 2004р.н., має постійне місце мешкання, перебуває на обліку у лікаря нарколога з діагнозом психічні та поведінкові розлади здоров`я внаслідок вживання опіоїдів, синдром залежності, на обліку у лікаря психіатра не знаходиться.

Доказів на підтвердження наявності у обвинуваченого будь-якого захворювання, стану його здоров`я як на обставини, що, на думку сторони захисту, повинні бути враховані судом при призначенні покарання, обвинувачений та захисник суду не надали.

В якості обставини, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, суд не встановив.

З урахуванням вищевказаного, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень суд вважає покарання у вигляді арешту, яке слід обрати в мінімальному розмірі, визначеному санкцією ч.2 ст.389 КК України.

Крім того, судом з`ясовано, що ОСОБА_4 був засуджений вироком Запорізького районного суду Запорізької області від 17.11.2015р. за ст. 185 ч.1 КК України до 100 (ста) годин громадських робіт.

Згідно довідки Хортицького РВ КВІ УДПтСУ України в Запорізькій області від 29.07.2016р. покарання у вигляді 100 годин громадських робіт станом на 29.07.2016р. ОСОБА_4 не відбув повністю.

Кримінальне правопорушення, за яке ОСОБА_4 обвинувачується в межах даного кримінального провадження, останній вчинив до повного відбуття покарання, призначеного вироком Запорізького районного суду Запорізької області від 17.11.2015р.

На підставі цього, суд вважає необхідним визначити остаточне покарання обвинуваченому ОСОБА_4 на підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання до покарання, призначеного за даним вироком, невідбутої частини покарання за вироком Запорізького районного суду Запорізької області від 17.11.2015р., із застосуванням правил ч.1 ст.72 КК України, перевівши 100 години громадських робіт у 12 днів арешту, із розрахунку 8 годин громадських робіт відповідає 1 дню арешту.

Підстав для обрання обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не знаходить.

Керуючись ст.368,370,374 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 КК України, та призначити йому покарання за даною статтею у вигляді арешту строком 1 (один) місяць.

На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання до покарання, призначеного за даним вироком, невідбутої частини покарання за вироком Запорізького районного суду Запорізької області від 17.11.2015р., із застосуванням правил ч.1 ст.72 КК України, остаточно визначити ОСОБА_4 покарання у вигляді арешту строком 1 (один) місяць 10 (десять) днів.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Строк відбуття покарання рахувати з моменту його фактичного затримання в порядку приведення вироку суду до виконання.

Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду Запорізької області через Хортицький районний суд м.Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, якщо вирок не було скасовано, він набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору.

Суддя ОСОБА_1

29.07.2016