Ухвала іменем україни 13 червня 2016 року м. Київ
Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду
цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Кролевецького районного суду Сумської області від 07 жовтня 2015 року та на ухвалу Апеляційного суду Сумської області від 03 березня 2016 року,

В С Т АН О В И Л А:

Вироком Кролевецького районного суду Сумської області від 07 жовтня 2015 року
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця міста Комсомольськ-на-Амурі, Хабаровського краю, Російської Федерації, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 08 червня 2010 року за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 162 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік і 6 місяців, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік;
- 01 лютого 2011 року за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 304, із застосуванням положень ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки і 6 місяців; 09 серпня 2013 року звільненого умовно достроково з невідбутим покаранням строком 1 рік,
визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України і, за цією нормою закону про кримінальну відповідальність, призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

Вирішено питання про речові докази та процесуальні витрати.

Згідно з вироком ОСОБА_4 визнано винуватим у тому, що він 21 травня 2015 року, близько 02 години, за попередньою змовою групою осіб, з особою, відносно якої судове провадження зупинене, діючи повторно, проникли на територію паливного складу Комунального підприємства Сумської обласної ради «Паливокомуненерго», який розташований за адресою: вул. Куйбишева, 5, м. Кролевець, Сумської облпсті, звідки умисно, таємно викрали 185 кг брухту чорних металів, що належали ПП «Шостка Техносплав», чим заподіяли цьому підприємству матеріальної шкоди у розмірі 545 гривень 75 копійок.

Ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 03 березня 2016 року вирок Кролевецького районного суду Сумської області від 07 жовтня 2015 року залишено без зміни.

В касаційній скарзі засуджений ОСОБА_4 порушує питання про зміну вищезазначених судових рішень та призначення йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України або просить звільнити його від призначеного покарання на підставі ст. ст. 74, 75, 76 КК України. На думку засудженого, судами не враховано, що він щиро розкаявся, потерпілий немає до нього ніяких претензій, так як йому було все відшкодовано, а також не взято до уваги обставин, що пом`якшують покарання.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши додані до скарги судові рішення та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити.
Згідно з ч. 2 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.
Висновки суду щодо винуватості ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке його засуджено, та кваліфікація його дій за ч. 3 ст. 185 КК України у касаційній скарзі не оспорюється.
У відповідності до положень ст. 65 КК України, при призначенні покарання суд повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Вчинене засудженим кримінальне правопорушення, у відповідності до положень ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів.
Як вбачається з вироку, при призначені ОСОБА_4 покарання, враховано ті обставини, на які засуджений посилається у своїй касаційній скарзі, як на обставини для пом`якшення покарання. Зокрема судом враховано, що обвинувачений повністю визнав свою вину, щиро розкаюється у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, відшкодував заподіяну шкоду, за місцем проживання характеризується позитивно, має на утриманні малолітню дитину. Крім того, при призначенні ОСОБА_4 покарання, суд врахував характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого ним злочину, відомості про особу засудженого і, з врахуванням всіх обставин, дійшов правильного висновку про можливість виправлення засудженого і попередження вчинення ним нових злочинів лише в місцях позбавлення волі, призначивши йому покарання в межах в санкції, передбаченої ч. 3 ст. 185 КК України.
Таким чином, при призначенні засудженому покарання судом першої інстанції враховано ті обставини, які підлягають врахуванню у відповідності до вимог ст. 65 КК України.
Доводи засудженого про неврахування судом пом`якшуючих обставин, та незастосування ст. 69 КК України є безпідставними.
Так, відповідно до ст. 66 КК України, врахування тієї чи іншої обставини, яка пом`якшує покарання, при призначенні покарання винній особі, є правом, а не обов`язком суду.
Крім цього, призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, можливе за умови, що пом`якшуючі обставини істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, при цьому враховується також дані про особу винного.
В касаційній скарзі засудженим не наведено жодної обставини, яка б істотно знижувала ступінь тяжкості вчиненого ним злочину.
Враховуючи це та особу винного, колегія суддів не вбачає підстав для призначення більш м`якого покарання, ніж передбачене законом, як про те просить в касаційній скарзі засуджений.
Щодо поставленого засудженим питання про звільнення його від відбування покарання з випробуванням, то, відповідно до ч.1 ст.75 КК України, застосування цієї норми можливе за наявності наведених в ній обставин. Зокрема, однією з таких обставин є висновок суду про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.
Разом з тим, з огляду на систематичний характер вчинення ОСОБА_4 корисливих злочинів, в тому числі вчинення таємного викрадення чужого майна під час іспитового строку, встановленого при звільненні його від відбування покарання з випробуванням за попередній злочин, підстав вважати можливим виправлення цього засудженого без відбування покарання колегія суддів не вбачає.
Під час апеляційного розгляду доводи, наведені засудженим в апеляційній скарзі, які за своїм змістом аналогічні доводам касаційної скарги, належним чином перевірено і спростовано.
Виходячи з наведеного, підстав для задоволення касаційної скарги засудженого ОСОБА_4 колегія суддів не вбачає.

У відповідності до п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, якщо з касаційної скарги та доданих до неї копій судових рішень вбачається, що підстав для задоволення скарги немає, суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження.
Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А:
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 на вирок Кролевецького районного суду Сумської області від 07 жовтня 2015 року та на ухвалу Апеляційного суду Сумської області від 03 березня 2016 року - відмовити.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3