печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 жовтня 2016 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,за участю старшого слідчого в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 ,розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження за клопотанням старшого слідчого в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 , про арешт майна

В С Т А Н О В И В :
27.09.2016 в провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 , за погодженням із прокурором відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 , про накладення арешту на майно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: книга «Псалтирь» в обкладинці коричневого кольору; ікона «Господь Вседержитель з святими»; ювелірні (колекційні) монети в кількості 117 шт. у футлярах; ювелірні банкноти в кількості 4 шт. у футлярах; ювелірні вироби конусоподібної форми - копія Київської гривні типу ХІ-ХІІІ століть в кількості 2 шт. у футлярах; виріб овальної форми (у вигляді яйця) жовтого кольору з підставкою у футлярі; механічний годинник «ULYSSE NARDIN» у футлярі; грошові кошти в сумі 4500 доларів США та 3500 грн.
У судовому засіданні слідчий ОСОБА_3 вимоги визначені у клопотанні підтримав в повному обсязі, просив задовольнити, посилаючись на обґрунтованість поданого клопотання та необхідності забезпечення кримінального провадження шляхом накладення арешту на майно вилученого під час обшуку.
Представник особи володільця майна ОСОБА_6 ОСОБА_4 у судовому засіданні щодо клопотання заперечувала, просила відмовити.
Слідчий суддя, заслухавши пояснення сторін судового процесу, дослідивши матеріали провадження за клопотанням, приходить до наступного висновку.
Обґрунтовуючи внесене клопотання сторона кримінального провадження вказує, що Генеральною прокуратурою України здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000518 від 25.03.2015 за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.
Слідчий вказує, що у період жовтня 2010 року по липень 2013 року Президент України ОСОБА_7 за попередньою змовою з групою осіб, зокрема головою Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України ОСОБА_8 , Прем`єр-Міністром України ОСОБА_9 , Міністром фінансів України ОСОБА_6 , які в свою чергу, діючи за попередньою змовою з членом наглядової ради ПАТ «Укртелеком» ОСОБА_10 , директором ТОВ «ЕСУ» ОСОБА_11 , службовими особами Держспецзв`язку ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , зловживаючи своїм службовим становищем, діючи всупереч інтересів служби та держави, умисно, з корисливих мотивів та в інтересах ТОВ «ЕСУ», організували фінансування за рахунок державного бюджету України виконання робіт з побудови виділеної телекомунікаційної мережі спеціального призначення, які згідно до умов продажу пакета акцій ВАТ "Укртелеком" та договору купівлі-продажу від 11.03.2011 № КПП-582 покладено на ТОВ «ЕСУ», внаслідок чого заволоділи майном державними коштами на загальну суму 220 млн. грн., що у шістсот і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян та складає особливо великий розмір.
30.09.2014 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру та 08.10.2014 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у заволодінні державним майном в особливо великому розмірі, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, санкція якої передбачає обов`язкове додаткове покарання конфіскацію майна.
08.10.2014 підозрюваного ОСОБА_6 оголошено у розшук.
01.04.2015 досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000518 від 25.03.2015 зупинене на підставі п. 3 ч. 1 ст. 280 КПК України.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні вказаного злочину підтверджується зібраними доказами, зокрема: показаннями свідків, висновками ревізій, висновками судово-економічної експертизи, документами та іншими матеріалами вказаного кримінального провадження.
Враховуючи, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, а санкція цієї статті передбачає додаткову міру покарання у вигляді конфіскації майна, з метою її забезпечення, орган досудового розслідування вважає за необхідне накласти арешт на майно підозрюваного.
19.07.2016 у рамках кримінального провадження № 0000090 від 25.03.2014 на підставі ухвали Печерського районного суду міста Києва від 11.07.2016 проведено обшук житла ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого вилучено належні останньому: книга «Псалтирь» в обкладинці коричневого кольору; ікона «Господь Вседержитель з святими»; ювелірні (колекційні) монети в кількості 117 шт. у футлярах; ювелірні банкноти в кількості 4 шт. у футлярах; ювелірні вироби конусоподібної форми - копія Київської гривні типу ХІ-ХІІІ століть в кількості 2 шт. у футлярах; виріб овальної форми (у вигляді яйця) жовтого кольору з підставкою у футлярі; механічний годинник «ULYSSE NARDIN» у футлярі; грошові кошти в сумі 4500 доларів США та 3500 грн.
Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Положення даної норми КПК України узгоджуються із ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.
Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту.
Із змісту положень ст. 236 КПК України вбачається, що вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Враховуючи, що вилучені під час обшуку речі, на арешті яких наполягає орган досудового розслідування, підпадають під ознаки визначенні в ухвалі слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку та на даний час не вбачається необхідності у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження як арешт, а відтак, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність залишення клопотання без задоволення та вважає його передчасним.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 107, 131, 132, 171-173, 309 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В :
У задоволенні клопотання старшого слідчого в особл иво важливих справах Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 , про арешт майна - відмовити .
Повний текст ухвали буде виготовлений і проголошений о 15 годині 40 хв. 07 жовтня 2016 року.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Апеляційного суду м.Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення .
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1