справа № 243/4076/16-к
провадження № 1-кп/243/433/2016
УХВАЛА
08 вересня 2016 року м. Слов`янськ
Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретареві ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Слов`янського міськрайонного суду Донецької області (вул. Добровольського, 2 м. Слов`янськ Донецької області), обвинувальний акт із додатками № 0000180 за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Слов`янська Донецької області, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 317 КК України,-
за участю:
прокурора ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Слов`янського міськрайонного суду Донецької області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 317 КК України.
Згідно вимог ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключено у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Прокурором в судовому засіданні було доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів до обвинуваченого не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Зокрема, прокурором було зазначено, що ОСОБА_3 може ухилитись від явки до суду, а тому просив продовжити обвинуваченому строк тримання під вартою.
Захисник ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , в судовому засіданні проти продовження строку тримання обвинуваченого під вартою заперечували та просили замінити запобіжний захід у виді тримання під вартою на домашній арешт.
Згідно із п. 3 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи на судовий розгляд упродовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду.
При цьому, відповідно практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухилення від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).
При вирішенні питання про доцільність продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд враховує наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України та враховує обставини передбачені ст. 178 КПК України.
Так, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у виді позбавленні волі до десяти років. Суд враховує також те, що обвинувачений є раніше не судимим, на момент обрання запобіжного заходу працював поліцейським Слов`янського відділення поліції Краматорського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області, має подяку за сумлінне ставлення до своїх посадових обов`язків, безпосередньо приймав участь в антитерористичній операції на території Донецької області, не одружений, осіб на утримання не має, є студентом п`ятого курсу факультету фізичного виховання ДДПУ заочної форми навчання, має задовільний стан здоров`я.
Разом з тим, на теперішній час відносно ОСОБА_3 наявна обґрунтована підозра у вчиненні двох кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 317 КК України, одне з яких є тяжким злочином і передбачає покарання лише у виді позбавлення волі на строк до десяти років, суд приходить до висновку про наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, які дають суду достатні підстави вважати, що обвинувачений перебуваючи на свободі, може ухилятися від виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, зокрема, переховуватися від суду. ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину пов`язаного із незаконним обігом наркотиків.

З урахуванням наведеного, з метою повного та об`єктивного розгляду справи, з метою забезпечення встановлення істини в справі та забезпечення виконання процесуальних рішень, з метою запобігання ризикам визначеним ст. 177 КПК України, суд приходить до переконання що підстав для зміни чи скасування запобіжного заходу обвинуваченому не вбачається, оскільки, на думку суду, в даному конкретному випадку утримання під вартою обвинуваченого вимагають інтереси суспільства.
Вивчивши матеріали кримінального провадження та вислухавши думку учасників судового розгляду, суд приходить до переконання про необхідність та доцільність продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_3 під вартою на строк шістдесят діб.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 331КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 термін тримання під вартою в Артемівській установі виконання покарань УДПтС України в Донецькій області на строк 60 (шістдесят) діб з 08 вересня 2016 року до 06 листопада 2016 року включно.
Ухвала окремому оскарженню не підлягає.
Головуючий - суддя: ОСОБА_1