АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 527/286/16-к Номер провадження 11-кп/786/808/16Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
Категорія: ч.3 ст.185 КК України Т.З.
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 жовтня 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю :
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві матеріали кримінального провадження №0001127 від 02.12.2015, за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на вирок Глобинського районного суду Полтавської області від 15 липня 2016 року ,-

В С Т А Н О В И Л А:
Цим вироком

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчук Полтавської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, працюючого монтажником техустаткування в ПрАТ КСУ-17, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , судимого:

- 18.12.2007 року Кременчуцьким районним судом Полтавської області за ч. 1 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік, з застосуванням ст. 75 КК України з іспитовим строком 1 рік;

- 14.02.2008 року Автозаводським районним судом м. Кременчука за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70 КК України на 4 роки позбавлення волі;

- 24.11.2009 року Автозаводським районним судом м. Кременчука за ч. 2 ст. 186, ч. 4 ст. 70 КК України на 4 роки 1 місяць позбавлення волі;

- 01.03.2013 року Автозаводським районним судом м. Кременчука на 1 рік позбавлення волі, з іспитовим строком 1 рік;

- 16.10.2015 року Кременчуцьким районним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 185 КК України на 1 рік позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік;

- 14.01.2016 року Глобинським районним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 185 КК України до обмеження волі строком на 2 роки з іспитовим строком 2 роки, 05.04.2016 року згідно ухвали Автозаводського районного суду м. Кременчука (набрала законної сили) застосовано до ОСОБА_7 покарання на підставі ст. 70 ч. 4 КК України у виді 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим терміном 3 роки, -

визнано винним та засуджено за ч.3 ст. 185 КК України та призначено за цією статтею йому покарання у виді у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі.

Як зазначено у вироку, на підставі ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, що призначено за цим вироком, визначено ОСОБА_7 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців.

На підставі ст. 100 КПК України по справі вирішено долю речових доказів.

За вироком суду, 01.12.2015 року, близько 18-ї години, ОСОБА_7 , діючи повторно, прийшов до житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , який належить ОСОБА_9 та шляхом видавлювання скла, через вікно проник до вищевказаного будинку, звідки викрав розборний мисливський ніж із гравіруванням та малюнком на лезі, стартовий пістолет «SCHMEISSER» ПСШ-790, НОМЕР_1 , чорного кольору та кишеньковий годинник «Молния», срібного кольору з гравіруванням «Дорогому папе от Анатолия Ялта 1983», із зображенням чайки та ланцюжком, 1983 року випуску.

Незаконно здобутим майном ОСОБА_7 розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_10 матеріальних збитків на загальну суму 1470 грн.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , не оспорюючи фактичні обставини провадження, ставить питання про зміну вироку суду в частині зміни кваліфікації дій обвинуваченого на ч.2 ст. 185 КК України та просить призначити останньому покарання із застосуванням положень ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробування з іспитовим строком 3 роки.

Інші учасники провадження вирок суду не оскаржували.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника на підтримку апеляції, думку прокурора ОСОБА_6 про законність судового рішення та безпідставність апеляції захисника, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у таємному викраденні чужого майна, тобто крадіжці, вчиненій повторно, поєднаній з проникненням у житло при встановлених обставинах, відповідають фактичним обставинам провадження та підтверджені доказами, дослідженими судом в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України. Як встановлено колегією суддів, при вирішенні питання про визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню, та порядку їх дослідження, суд першої інстанції повністю дотримався вимог ч.3 ст.349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміє обвинувачений та інші учасники судового розгляду зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Згідно ч.1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Виходячи з наведеного, вимоги захисника щодо перекваліфікації кримінального правопорушення вчиненого обвинуваченим ОСОБА_7 не відповідають нормам кримінального процесуального закону, оскільки злочинні дії обвинуваченого за ч.3 ст. 185 КК України кваліфіковані судом вірно, свою вину у вчиненому обвинувачений визнав повністю, надавши суду зізнавальні пояснення, погодився з кваліфікацією вчиненого ним діяння, а інші учасники не висловлювали жодних заперечень щодо встановлених обставин та обсягу доказів, які досліджувалися та належним чином перевірені в суді першої інстанції.

Разом з цим, доводи захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_8 про призначення надто суворого покарання є слушним.

Згідно ч.2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки виправлення засудженого, а також запобігання вчинення нових злочинів засудженим, так і іншими особами.

Відповідно до положень ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне та достатнє для виправлення та попередження нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності, індивідуалізації. При виборі такого покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення до своїх дій, інші обставини справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості вчиненого злочину.

З матеріалів провадження вбачається, що в ході досудового слідства обвинувачений ОСОБА_7 повністю визнав себе винним у вчиненому злочині та надав докладні та зізнавальні пояснення щодо обставин вчинення ним цього злочину.

Так, суд у відповідності до вимог ст. ст. 65, 66 КК України, не в повній мірі врахував тяжкість вчиненого ним злочину, особу винного, яким є особою молодого віку, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, обставини, які пом`якшують покарання, зокрема, те, що останній щиро розкаявся у вчиненні злочину, має постійне місце проживання, за яким характеризується посередньо, має та зайнятий на постійній роботі, а тому колегія суддів вважає за можливе змінити вирок суду і пом`якшити покарання.

Тому колегія суддів прийшла до висновку, що усі наведені обставини у своїй сукупності істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого та дають підстави стверджувати про обвинуваченого, як про особу, котра не становить загрози для суспільства та про можливість його виправлення без ізоляції від суспільства, з застосуванням ст. 75 КК України, через що вважає за можливе звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, поклавши на нього відповідні обов`язки.

З матеріалів провадження вбачається, ОСОБА_7 засуджений вироком Кременчуцького районного суду Полтавської області від 16.10.2015 ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 185 КК України на 1 рік позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік та вироком Глобинського районного суду Полтавської області від 14.01.2016 за ч. 2 ст. 185 КК України до обмеження волі строком на 2 роки з іспитовим строком 2 роки.
Разом з цим, в матеріалах провадження мається ухвала Автозаводського районного суду м. Кременчука від 05.04.2016, відповідно до якої ОСОБА_7 застосовано покарання на підставі ст. 70 ч. 4 КК України у виді 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим терміном 3 роки. Дана ухвала суду є чинною та набрала законної сили.
Вироком суду, що оскаржується, ОСОБА_7 засуджений за скоєння злочину 01 грудня 2015 року, тобто до постановлення вироку від 14.01.2016, при цьому останній врахований судом ухвалою від 05.04.2016.
Зважаючи на це, колегія суддів вважає за можливе звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком.
З огляду на викладене вище, колегія суддів вважає, що вирок суду підлягає зміні у частині призначеного покарання.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Глобинського районного суду Полтавської області від 15 липня 2016 року відносно ОСОБА_7 змінити.

Вважати ОСОБА_7 засудженим за ч.3 ст. 185 КК України до покарання обраного судом, тобто на 3 роки 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, що призначено за цим вироком, визначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням та встановити іспитовий строк 3 роки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_7 обов`язок

- періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її оголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її оголошення.

Головуючий суддя : ОСОБА_2
Судді : ОСОБА_3
ОСОБА_4