н/п 1-кс/640/7137/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" вересня 2016 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю слідчого - ОСОБА_3 ,
власника майна ОСОБА_4 ,

Під час досудового розслідування встановлено, що 15.09.2016 біля 9.30 год. на автодорозі сполученням «Харків-Сімферополь - Алушта-Ялта», в смт Високий Харківського району, неподалік від перехрестя пр. Наукового та вул. Ощепкова, автомобіль «ГАЗ-24» реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 , скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_6 ,1995 р.н., який від отриманих травм помер в приміщенні КЗОЗ Харківської міської клінічної лікарні швидкої та невідкладної медичної допомоги ім. проф. О.І. Мещанінова.
15.09.2016 об 21 год. 00 хв., в ході огляду місця дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «ГАЗ-24» реєстраційний номер НОМЕР_1 був вилучений та поміщений на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів, розташований за адресою: Харківська обл., Харківський р-н, м. Мерефа, вул. Дачна, 4.
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіль «ГАЗ-24» р.н. НОМЕР_1 належить ОСОБА_4 , який мешкає: АДРЕСА_1 , який являється учасником дорожньо-транспортної пригоди.
Автомобіль «ГАЗ-24» р.н. НОМЕР_1 внаслідок ДТП отримав механічні пошкодження та відповідно до положення ст. 98 КПК України, може бути речовим доказом, тобто знаряддям вчинення кримінального правопорушення, що зберіг на собі його сліди та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Враховуючи викладене та обставини, що наявні достатні підстави вважати, що існує реальна загроза зміни або знищення транспортного засобу, його окремих складових частин, з боку водія, з метою забезпечення зберігання слідової інформації, яка міститься на автомобілі і яка може бути втрачена, орган досудового розслідування просить накласти арешт на зазначений в клопотанні автомобіль.
При розгляді клопотання в судовому засіданні слідчий його підтримав.
ОСОБА_4 , власник майна, у судовому засіданні на заперечував проти задоволення клопотання про арешт вилученого у нього транспортного засобу, але просив накласти арешт на автомобіль лише на час проведення з ним експертиз.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 цього Кодексу, а саме: запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Відповідно до п 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, якою визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав до задоволення клопотання, оскільки слідчий довів наявність вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення, зазначене у клопотанні рухоме майно відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, оскільки транспортний засіб є речовим доказом, тобто знаряддям вчинення кримінального правопорушення, що зберіг на собі його сліди та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, для уникнення загрози зміни або знищення транспортного засобу, його окремих складових частин, втрати слідової інформації, та вважає за доцільне накласти арешт на автомобіль «ГАЗ-24» р.н. НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , який перебуває у власності ОСОБА_4 , який мешкає: АДРЕСА_1 , шляхом заборони його ремонтування, користування ним та відчуження у будь-який спосіб.
Клопотання про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду питання слідчим суддею від учасників процесуальної дії не надійшло, за ініціативою суду не здійснюється, що відповідає положенням ст. 107 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. 98, 107, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя
Накласти арешт на майно, а саме: на автомобіль «ГАЗ-24» р.н. НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , який перебуває у власності ОСОБА_4 , який мешкає: АДРЕСА_1 , шляхом заборони його ремонтування, користування ним та відчуження у будь-який спосіб.
Місцем зберігання автомобіля «ГАЗ-24» р.н. НОМЕР_1 , визначити майданчик тимчасового зберігання транспортних засобів за адресою: АДРЕСА_2 .
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1