УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Категорія ст.176 КПК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 вересня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря ОСОБА_5
розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 8 вересня 2016 року про обрання запобіжного заходу щодо ОСОБА_7
з участю: прокурора ОСОБА_8
підозрюваного ОСОБА_7
Органами досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.3 КК України за наступних обставин.
З 18 год. 00 хв. 25.03.2016 року по 9 год. 00 хв. 29.03.2016 року невідома особа шляхом підбору ключа проникла до підсобного приміщення, що в будинку АДРЕСА_1 , звідки таємно викрала перфоратор марки «Макіта», чим спричинила матеріального збитку ОСОБА_9 на загальну суму 8000 грн.
27.05.2016 року ОСОБА_10 було вручено повідомлення про підозру у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення для передачі її синові ОСОБА_7 .
30.05.2016 року ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира надано дозвіл на затримання ОСОБА_7 з метою приводу до суду для участі в розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
02.09.2016 року ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України.
07.09.2016 року слідча СВ Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_11 звернулась до суду з клопотання про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 08.09.2016 року в задоволенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовлено та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною підозрюваному залишати місце свого проживання цілодобово за адресою: АДРЕСА_2 .
Встановлено строк дії ухвали слідчого судді до 6 листопада 2016 року.
Слідчий суддя умотивував своє рішення тим, що з наявних та наданих суду матеріалів убачається обгрунтована підозра стосовно вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, у якому він підозрюється. Доведеним є один з таких ризиків, як можливість підозрюваним вчинити інше кримінальне правопорушення. Однак жодним чином не обгрунтовано та не доведено, що застосування більш м`яких запобіжних заходів буде недостатнім для запобігання зазначеного ризику, тим більш, в доданих до клопотання матеріалах, дані про такі обставини відсутні.
В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_6 просить оскаржувану ухвалу скасувати та ухвалити нову, якою обрати ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, без визначення розміру застави.
В обгрунтування скарги апелянт зазначає, що слідчий суддя не взяв до уваги те, що підозрюваний вже переховувався від органів досудового розслідування і виносилася ухвала слідчого судді про його затримання з метою приводу до суду для участі в розгляді клопотання про обрання йому запобіжного заходу. Також прокурор вказав, що в судовому засіданні підозрюваний чітко не міг зазначити адресу свого постійного проживання, матеріали кримінального провадження не містять і доказів щодо працевлаштування підозрюваного.
Крім того, на думку прокурора, ОСОБА_7 має можливість впливу та тиску на потерпілого ОСОБА_9 , оскільки достовірно знає місце проживання останнього.
Прокурор стверджує, що всі наведені ним обставини свідчать, про те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, пояснення інших учасників судового провадження, перевіривши ухвалу суду в межах, передбачених ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Розглядаючи клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 , слідчий суддя прийшов до правильного висновку, що прокурором не доведені обставини, які свідчать про недостатність застосування до підозрюваного ОСОБА_7 більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним в клопотанні.
Доводи апеляції про те, що підозрюваний немає постійного місця проживання і тому оскаржувана ухвала суду не буде виконана, є необґрунтованими.
В апеляційному суді встановлено, що за адресою: АДРЕСА_2 проживає мати підозрюваного і саме за цією адресою заборонено підозрюваному цілодобово залишати це місце проживання.
Встановивши наявність обґрунтованої підозри та наявність існування ризику, враховуючи тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, особу підозрюваного, який раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, і який з`являється на виклики слідчого, суд прийшов до висновку про можливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, з яким погоджується і колегія суддів.
З огляду на викладене підстави для задоволення апеляційної скарги прокурора відсутні.
Керуючись ст. ст. 404, 407, 422 КПК України колегія суддів,-
Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 залишити без задоволення , а ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 8 вересня 2016 року щодо ОСОБА_7 без змін.
Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.
Судді: