№1-кп/758/825/15
У Х В А Л А
підготовчого судового засідання
19 листопада 2015 року м. Київ

Оболонський районний суд міста Києва у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , потерпілого ОСОБА_7 , провівши в приміщенні суду підготовче судове засідання по розгляду кримінального провадження №0000043 за обвинуваченням

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такого, що народився в с. Глубочок, Теплицького району Вінницької області, українця, громадянина України, такого, що має вищу освіту, одруженого, працюючого на посаді Голови правління ПАТ «Тутковський», раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.175 КК України, -
в с т а н о в и в:
Обвинувальний акт стосовно ОСОБА_9 надійшов до Оболонського районного суду м. Києва 18 вересня 2015 року.

Прокурор просила призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту.

Обвинувачений та захисники заперечували проти призначення провадження до судового розгляду, посилаючись на те, що при складанні обвинувального акту допущено численні порушення норм процесуального права, зокрема в частині невідповідності зазначеного розміру заподіяної шкоди, розміру невиплаченої заробітної плати, невиплата якої ставиться в провину обвинуваченому.

Потерпілий також заперечував проти призначення провадження до розгляду, пояснивши це тим, що заробітна плата йому виплачена в повному обсязі, потерпілим в зв`язку з цим він себе не вважає.

Заслухавши учасників судового провадження, суд вважає, що обвинувальний акт стосовно ОСОБА_9 , підлягає поверненню прокурору, виходячи з наступних підстав.

Так, з обвинувального акту видно, ОСОБА_10 обвинувачується у тому, що будучи керівником ПАТ «Тутковський», діючи умисно, безпідставно, не виплатив заробітну плату працівникам підприємства більше, ніж за один місяць. Розмір шкоди, завданої такими діями ОСОБА_9 становить 934 330 грн. 46 коп.

Потерпілим від даного кримінального правопорушення є громадянин ОСОБА_11 , якому заподіяна шкода шляхом невиплати заробітної плати за три місяці, та яка становить 6 528 грн. 42 коп.

У той же час, з цього ж обвинувачення видно, що ОСОБА_10 в період з жовтня по грудень 2013 р. безпідставно не виплатив заробітну плату ще 135 співробітникам ПАТ «Тутковський».

Таким чином, зі змісту обвинувального акту є незрозумілим, чи обвинувачується ЗАГОРОДНЮК у невиплаті заробітної плати й іншим співробітникам ПАТ «Тутковський», що могло би пояснити розмір заподіяної шкоди завданої кримінальним правопорушенням та який зазначено в обвинувальному акті.

У відповідності до п.13. ч.1 ст. 3 КПК України, обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого Законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, відповідно до положень ч.4 ст.110 КПК України, є обвинувальний акт, який повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст. 291 КПК України.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, формулювання обвинувачення в обвинувальному акті викладається після викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Дослідивши наданий прокурором обвинувальний акт, суд виявив невідповідність останнього вимогам чинного кримінального процесуального законодавства України, зокрема в порушення п.п. «а» п. 3 ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод», яка є частиною національного законодавства України, у відповідності до якого необхідно приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення».

У той же час, вивчивши обвинувальний акт, суд приходить до висновку про неможливість логічного та зрозумілого роз`яснення пред`явленого обвинувачення.

За таких обставин суд приходить до висновку, що вказані вище обставини порушують безспірне право ОСОБА_9 на захист від конкретного та зрозумілого обвинувачення.

Аналогічну позицію з даного приводу Європейський суд з прав людини (далі - Суд) у справі «Абрамян проти Росії» від 09 жовтня 2008 р. зазначив, що у тексті п.п. «а» п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (див. рішення від 19.12.1989 р. у справі «Камасінскі проти Австралії», № 9783/82, п. 79). Крім того, Суд нагадує, що положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (див. рішення від 25.03.1999 р. у справі «Пелісьє та Саєссі проти Франції» [ВП], № 25444/94, п. 52; рішення від 25.07.2000 р. у справі «Матточіа проти Італії», № 23969/94, п. 58; рішення від 20.04.2006 р. у справі «І.Н. та інші проти Австралії», №42780/98, п. 34).

Справедливість під час провадження у справі необхідно оцінювати, беручи до уваги розгляд справи в цілому (див. рішення від 01.03.2001 р. у справі «Даллос проти Угорщини», № 29082/95, п. 47). Крім того, право бути поінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого п.п. «b» п. 3 ст. 6 Конвенції (див. зазначені «Пелісьє та Саєссі проти Франції», п. 54, а також «Даллос проти Угорщини», п.47).

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт стосовно громадянина ОСОБА_9 , підлягає поверненню прокурору, як такий, що не відповідає вимогам Кримінального процесуального Кодексу України.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись п. 3 ст. 6 Конвенції Про захист прав людини та основоположних свобод, ст. 314, 291 КПК України, суд, -

у х в а л и в:
Повернути прокурору обвинувальний акт стосовно ОСОБА_8 , який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.175 КК України.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва, через Оболонський районний суд м. Києва протягом 7 днів з моменту її оголошення.

Суддя ОСОБА_12