Провадження №1-кп/748/249/15
Єдиний унікальний № 748/3437/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 грудня 2015 року м. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючої - судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові кримінальне провадження № 0000117 відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Зелена, Кельменецького району, Чернівецької області, українця, громадянина України, розлученого, з неповною середньою освітою, військовослужбовця, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України,-

за участю: прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 , відповідно до Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", Закону України "Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію", Указу Президента України "Про часткову мобілізацію" , призвано на військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період та відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_2 ) № 133 від 17 червня 2015 року призначено на посаду водія-електрика відділення управління командира дивізіону взводу управління та радіолокаційної розвідки батареї управління і радіолокаційної розвідки зенітного ракетно-артилерійського дивізіону та зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_2 ) на всі види забезпечення.
30.07.2015 року згідно наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 № НОМЕР_3 , старшині ОСОБА_3 , надано щорічну основну відпустку за 2015 рік терміном на 18 (вісімнадцять) діб з 03 серпня 2015 року по 20 серпня 2015 року.

Відповідно до п.п. 1, 2 ст. 1, ст. 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни та забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, визначає види військової служби, що включає в себе військову службу за призовом під час мобілізації.

В свою чергу, війьковослужбовець за призовом під час мобілізації на особливий період старшина ОСОБА_3 грубо порушуючи встановлений у Збройних Силах України порядок проходження військової служби, будучи зобовязаним бездоганно і неухильно дотримуватися порядку несення військової служби упродовж встановленого законом строку, виконувати службові обовязки, завжди бути готовим до захисту держави і виконувати свій військовий обов`язок, 21 серпня 2015 року, в порушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, п.п. 1, 2 ст. 1, ст. 2 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу, ст.ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1,4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, достовірно знаючи, що він є військовослужбовцем і повинен проходити військову службу під час мобілізації у військовій частині польова пошта НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 ) діючи з прямим умислом, направленим на не з`явлення на військову службу до військової частини, незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності, територіальної цілісності України, після закінчення терміну щорічної відпустки до розташування військової частини НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_2 ) не повернувся, до виконання обов`язків військової служби не приступив.

30 жовтня 2015 року старшина ОСОБА_3 прибув до військової частини польова пошта НОМЕР_2 та приступив до виконання службових обов`язків.

У період з 21.08.2015 року по 29.10.2015 року старшина ОСОБА_3 перебував за місцем свого проживання ( АДРЕСА_1 ), проводячи час на власний розсуд та не виконуючи обов`язки військової служби.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінуємого йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.4 ст.407 КК України, визнав повністю, підтвердив викладені в обвинувальному акті обставини, пояснивши, що дійсно по закінченню відпустки не повернувся до військової частини і не приступив до виконання військових обов"язків із-за сімейних обставин. У вчиненому щиро розкаявся.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити, та порядок їх дослідження, визнавши недоцільним дослідження доказів стосовно усіх фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, враховуючи, що сторонами провадження не оспорюється доведеність вини обвинуваченого та кваліфікація його дій, з`ясувавши правильне розуміння сторонами кримінального провадження змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини справи в апеляційному порядку, суд вважає, що обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_3 знайшло своє підтвердження у судовому засіданні в повному обсязі, а його дії правильно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.4 ст. 407 КК України, як не з`явлення вчасно на військову службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду військовослужбовцем за призовом під час мобілізації.

Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, відсутність наслідків злочину, особу винного - його вік, сімейний та майновий стан, стан здоров`я, освіту, те, що раніше не притягувався до адміністративної та кримінальної відповідальності.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд вважає за необхідне визнати щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, а обставин, що обтяжують його покарання судом не встановлено.

За наявності декількох обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, враховуючи особу ОСОБА_3 , суд вважає за можливе при призначенні покарання за вчинення злочину, передбаченого ч.4 ст.407 КК України, застосувати до ОСОБА_3 положення ч.1 ст.69 КК України та перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції частини статті та призначити йому покарання у вигляді арешту з відбуванням його на гауптвахті, і вважає, що саме таке покарання буде необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження відносно ОСОБА_3 не застосовувались.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України, та призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді одного місяця арешту з відбуванням його на гауптвахті.

Строк відбуваття покарання засудженому ОСОБА_3 обчислювати з моменту поміщення його на гауптвахту.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Чернігівської області через Чернігівський районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя : ОСОБА_1