Справа № 539/264/16-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 лютого 2016 року Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

В складі: головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лубни Полтавської області кримінальне провадження про обвинувачення :

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Лубни, мешканця АДРЕСА_1 , освіта середня, не працюючого, одруженого, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України,

В С Т А Н О В И В :
10.09.2015 року близько 18 год. 30 хв. ОСОБА_5 , знаходився біля господарства по АДРЕСА_1 . В цей час ОСОБА_5 побачив ОСОБА_4 , який вийшов із даного господарства та між ними зав`язалася розмова. В ході розмови між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 виникла сварка з приводу не сплати коштів за проведення водопроводу, в ході якої ОСОБА_5 на грунті раптово виниклих неприязних відносин, діючи умисно, лівою рукою зжатою в кулак наніс ОСОБА_4 один удар в область правої частини обличчя, від якого ОСОБА_4 упав на землю, таким чином спричинивши потерпілому ОСОБА_4 згідно висновку судово-медичної експертизи № 302 від 28.09.2015 року тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку, гематоми навколо правого ока, крововиливу в білочну оболонку правого ока, які по ступеню тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

В судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину у скоєнні злочину при вищевикладених обставинах визнав повністю, про обставини вчинення злочину дав показання, як указано в мотивувальній частині вироку, цивільний позов не визнав.

Згідно ст. 349 КПК України, суд за згодою всіх учасників судового процесу, при дослідженні фактичних обставин справи щодо підтвердження вини ОСОБА_5 у вчиненні злочину обмежився тільки допитом обвинуваченого та потерпілого.

Зважаючи на послідовність показань ОСОБА_5 , суд вважає ці показання достовірними.

Згідно медичного висновку ОСОБА_5 здоровий, працездатний, примусового лікування не потребує.

Таким чином, суд вважає, що вина ОСОБА_5 в заподіянні ОСОБА_4 умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, встановлена і доведена, а його дії необхідно кваліфікувати за ч.2 ст. 125 КК України.

Відповідно до ст. ст. 66, 67 КК України обставин справи, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 суд не вбачає.

Cуд, керуючись вимогами ст. 65 КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного ОСОБА_5 , який вину у вчиненому визнав, раніше не судимий, позитивно характеризується по місцю проживання, одружений , має сім`ю, вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 покарання у виді громадських робіт.

Потерпілим по справі ОСОБА_4 заявлено до ОСОБА_5 цивільний позов про відшкодування 577,04 грн. майнової шкоди та 10 000 грн. моральної шкоди.

Суд вважає, що цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 підлягає задоволенню частково.

Так, відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Цивільний позов в частині відшкодування майнової шкоди підлягає задоволенню в повному обсязі на суму 577,04 грн., тобто в розмірі витрат, які поніс потерпілий на придбання медичних препаратів для відновлення стану свого здоров`я (а.с. 12-13).

При цьому згідно наданих потерпілим чеків та квитанцій ним понесено витрати на суму 580,96 грн. Однак, враховуючи, що потерпілий вимоги цивільного позову не збільшував, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог.

При вирішенні позову в частині відшкодування моральної шкоди, суд враховує вимоги ст. 1167 ЦК України, відповідно до якої моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Суд вважає, що позов про відшкодування моральної шкоди підлягає задоволенню частково в розмірі 5000 грн. При цьому суд вважає, що моральна шкода, заподіяна ОСОБА_4 , полягає в фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий зазнав у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких ОСОБА_4 зазнав у зв`язку з протиправною поведінкою щодо нього. При визначенні розміру моральної шкоди, що підлягає відшкодуванню, суд враховує те, що моральна шкода заподіяна злочином, глибину фізичних та душевних страждань потерпілого, ступінь вини ОСОБА_5 , ступінь тяжкості, характер та кількість заподіяних потерпілому тілесних ушкоджень, вимушеність змін в організації потерпілим свого життя, вимоги розумності і справедливості.

Керуючись ст. 374 КПК України,
З А С У Д И В:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України і призначити йому покарання у виді 150 (ста п`ятидесяти) годин громадських робіт.

Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про відшкодування майнової та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 577 грн. 04 коп. майнової шкоди, 5000 грн. моральної шкоди, а всього 5 577 грн. 04 коп.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Полтавської області через Лубенський міськрайонний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду ОСОБА_1