Справа № 183/4255/15
№ 1-кп/183/552/15
В И Р О К
іменем України
20 жовтня 2015 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Новомосковського міськрайонного суду кримінальне провадження № 0000725 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт.Губиниха Новомосковського району Дніпропетровської області, громадянки України, не заміжньої, непрацюючої, освіта середня, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,-

в с т а н о в и в:
17 квітня 2015 року приблизно о 09.00 годині ОСОБА_4 , знаходячись в приміщенні відділення ПАТ КБ «ПриватБанк», що розташоване за адресою: Дніпропетровська область, м.Новомосковськ, вул.Сучкова, 32, побачила раніше на знайому їй ОСОБА_5 , яка тримаючи в руках пенсійну картку, підійшла до банкомату та намагалася скористатися банкоматом для зняття готівки за допомогою пластикової картки. В цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману. Скориставшись тим, що ОСОБА_5 не вміє користуватися банкоматом, ОСОБА_4 запропонувала останній свою допомогу щодо зняття грошових коштів з банківської картки, своїми діями ввівши останню в оману стосовно своїх дійсних намірів та розташувала останню до себе. ОСОБА_5 , будучи впевненою, що ОСОБА_4 має намір допомогти їй та будучи введеною в оману стосовно дійсних намірів ОСОБА_4 , передала останній свою пластикову картку та повідомила РІН-код до зазначеної картки. Продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, ОСОБА_4 відволікла увагу ОСОБА_5 та скориставшись тим, що ОСОБА_5 за нею не спостерігає, підмінила пластикову карту. Після цього ОСОБА_4 повідомила ОСОБА_5 про те, що не може зняти грошові кошти з причини неправильної установки банкомату, передала останній свою заблоковану пластикову карту, а сама, заволодівши шляхом обману пластиковою карткою потерпілої ОСОБА_5 , з місця вчинення злочину зникла.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, ОСОБА_4 підійшла до банкомату в магазині «ОК, що розташований в м.Новомосковську, по вул.Сучкова, 19б та використовуючи пластикову картку, яка належить ОСОБА_5 , шляхом введення відомого їй пін-коду від зазначеної картки, провела операцію зі зняття готівки в сумі 1100 грн., тим самим заволоділа грошовими коштами, спричинивши потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 1100 грн.

Умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.1 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обманом (шахрайство).

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.190 України визнала, надала показання про те, що 17.04.2015 року приблизно о 9.00 годині вона знаходилася в приміщенні відділення ПАТ КБ «ПриваБанк», що розташований в м. Новомосковську по вул.Сучкова, 32, де побачила раніше їй не знайому ОСОБА_5 , яка намагалася зняти готівкові кошти в банкоматі, однак не знала як користуватися ним. Скориставшись її необізнаністю, вона запропонувала свою допомогу, маючи при цьому намір шляхом обману заволодіти її карткою. Вона почала вводити не вірний пін-код, а потім повідомила, що банкомат, напевне, працює невірно. Повертаючи картку ОСОБА_5 , їй вдалося підмінити пластикову картку потерпілої на свою заблоковану картку. Після цього, знаючи пін-код картки ОСОБА_5 , вона перейшла до банкомату, який знаходиться біля магазину «Ок», де зняла з пластикової картки ОСОБА_6 грошові кошти у розмірі 1100 грн. Кошти потратила на власні потреби.

Потерпіла в судовому засіданні надала показання про те, що 17.04.2015 року вона отримала пенсію та мала намір витратити кошти на придбання продуктів харчування. В силу свого віку вона самостійно не може користуватися пластиковою пенсійною карткою, тому перебуваючи в приміщенні відділення «ПриватБанку», що розташований в м.Новомосковську на вул..Сучкова, 32, побачила ОСОБА_4 , яка запропонувала свою допомогу. Повіривши молодій дівчині, вона віддала їй свою картку та повідомила пін-код. Однак, зробивши декілька спроб для зняття коштів ОСОБА_4 повідомила, що банкомат не видає коштів з невідомих їй причин, а потім віддала їй карту та вийшла з приміщення відділення «ПриватБанку». Вона підійшла до працівників «ПриватБанку», щоб скористатися їх допомогою, однак виявилося, що картка їй не належить. В подальшому вона дізналася, що її карткою скористалися у банкоматі, що розташований біля магазину «Ок» та грошові кошти у розмірі 1100 грн. з неї вже зняті.

На підтвердження встановлених судом обставин, були досліджені:

-протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (а.к.п. 29);

-виписка з особового рахунку ОСОБА_5 , у відповідності до якого 17.04.2015 року з її рахунку відбулося зняття грошових коштів у розмірі 1100 грн. в банкоматі магазину «Ок» по вул..Сучкова 19б в м.Новомосковську (а.к.п. 31);

-протокол пред`явлення особи для впізнання, у відповідності до якого ОСОБА_5 опізнала ОСОБА_4 за фотознімками, як особу, що заволоділа її карткою (а.к.п. 38-40);

-протокол проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_4 , в ході якого остання показала, де та яким чином вона заволоділа пластиковою карткою ОСОБА_5 , а потім зняла грошові кошти з неї (а.к.п. 46-54).

Таким чином, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченої є встановленою, її дії належить кваліфікувати за ч.1 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обманом (шахрайство).

При призначенні покарання суд враховує, що обвинувачена скоїла злочин, який відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії середньої тяжкості, раніше була судимою за вчинення умисного злочину, однак в силу ст.89 КК України, вважається такою, що не має судимості, за місцем проживання характеризується негативно, суспільно-корисною працею не займається.

Пом`якшуючих обставин покарання судом не встановлено. При цьому суд не може взяти до уваги, як пом`якшуючу обставину щире каяття обвинуваченої, оскільки воно не ґрунтується на належній критичній оцінці особи своєї протиправної поведінки. Остання протягом судового розгляду неодноразово висловлюючи своє бажання на відшкодування шкоди потерпілій, такі дії не вчиняла, а лише умисно затягувала розгляд кримінального провадження.

Обтяжуючою обставиною покарання вважається вчинення злочину щодо особи похилого віку.

З урахуванням особи обвинуваченої, керуючись ст. 50 КК України, виходячи з поняття покарання та його цілей, суд вважає необхідним призначити покарання у виді обмеження волі. Призначення покарання у виді штрафу, яке передбачене санкцією ч.1 ст. 190 КК України не можливе, з урахуванням особи обвинуваченої, яка ніде не працює, не має ніяких видів доходів. Призначення покарання у виді громадських робіт буде не достатньо для виправлення засудженої та запобігання вчиненню нею нових злочинів.

Між тим, з урахуванням характеру скоєного злочину та його наслідків, з урахуванням думки потерпілої, яка не наполягала на суворому покаранні обвинуваченої, з урахуванням ставлення обвинуваченої до скоєного та реального усвідомлення про наслідки скоєного кримінального правопорушення, суд дійшов до переконання, що виправлення засудженої можливе без відбування покарання у виді обмеження волі, ОСОБА_4 , у відповідності до вимог ст. 75 КК України, може бути звільнена від відбування покарання з випробуванням, з покладенням на неї обов`язків, передбачених п.п.2,3,4 ч.1 ст. 76 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

у х в а л и л а :
ОСОБА_4 визнати винною у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України та призначити їй покарання у виді обмеження волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати засуджену ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Копію вироку вручити обвинуваченій негайно.

Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суд протягом 30 днів.

Суддя ОСОБА_1