АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/793/914/15 Справа № 705/4864/15-к Категорія: ст. 86 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 листопада 2015 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

засудженого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Черкаси матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 11 вересня 2015 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про застосування до нього положень ст. ст. 2, 6 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08 квітня 2014 року,

в с т а н о в и л а :
Засуджений ОСОБА_7 подав до Уманського міськрайонного суду Черкаської області заяву про застосування відносно нього положень Закону України «Про амністію у 2014 році».

Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 11 вересня 2015 року в задоволенні заяви засудженого ОСОБА_9 відмовлено.

В ухвалі суд указав, що ОСОБА_7 засуджений вироком Жашківського районного суду Черкаської області від 26.02.2014 року за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом складання вироків призначено до відбуття 4 роки позбавлення волі, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України в строк відбування покарання зараховано покарання, яке ним відбуте за попереднім вироком з 17.01.2014 року по 25.02.2014 року. Ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 25.06.2014 року вищевказаний вирок залишено без змін.

Відповідно до п. «в» ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні», амністія не може бути застосована до осіб, які мають дві і більше судимості за вчинення умисних тяжких злочинів, крім випадків індивідуальної амністії.

Враховуючи це, суд відмовив у задоволенні клопотання про застосування амністії.

Не погодившись з ухвалою суду, засуджений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить вказану ухвалу від 11 вересня 2015 року скасувати та ухвалити нове судове рішення в порядку ст. 407 КПК України, яким задовольнити його клопотання про амністію.

Свої вимоги засуджений мотивує тим, що оскаржувана ухвала є необґрунтованою у зв`язку з неповнотою, упередженістю та необ`єктивністю розгляду справи. Вважає, що судом не було досліджено можливості застосування відносно нього індивідуальної амністії, як визначено ст. 6 Закону України «Про амністію у 2014 році».

Щодо твердження суду першої інстанції про три судимості за скоєння умисних тяжких злочинів, засуджений вказує, що перша судимість за ч. 1 ст. 185 КК України від 17.03.2009 не вважається тяжким злочином. Також судимість від 09.10.2012 та 26.02.2014 за ч. 3 ст. 185 КК України поєднані між собою тим, що ОСОБА_7 було засуджено двічі за один і той же самий злочин в порушення ст. 19 КПК України.

У судовому засіданні засуджений ОСОБА_7 підтримав вимоги апеляційної скарги з підстав, які в ній наведені.

Захисник підтримала позицію апелянта.

Прокурор заперечив проти апеляції засудженого, просив її відхилити.

Заслухавши доповідача, прокурора, засудженого, захисника, вивчивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга засудженого не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про амністію у 2014 році» передбачає звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, крім тих, які підлягають звільненню від відбування покарання на підставі ст. 1 цього Закону, засуджених за будь - які злочини, які не поєднанні з насильством, небезпечним для життя і здоров`я, якщо вони на день набрання чинності цим Законом відбули не менше однієї чверті призначеного строку основного покарання.

Згідно зі ст. 6 Закону України «Про амністію у 2014 році» передбачено скорочення наполовину невідбутої частини покарання засудженим, що відбувають покарання у виді позбавлення волі на певний строк, та інші покарання, не пов`язані з позбавленням волі, які не підлягають звільненню від відбування покарання на підставі статей 1-5 цього Закону.

Відповідно до п. «в» ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні», амністія не може бути застосована до осіб, які мають дві і більше судимості за вчинення умисних тяжких злочинів, крім випадків індивідуальної амністії.

Суд першої інстанції вірно встановив, що засуджений на даний час має дві триваючі судимості за вчинення умисних тяжких злочинів. Зокрема:

1) За вироком Жашківського районного суду Черкаської області від 06 жовтня 2009 року, згідно з яким ОСОБА_7 було засуджено за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до 3 років і 10 місяців позбавлення волі за крадіжку майна з домоволодіння ОСОБА_10 у с. Житники Жашківського району Черкаської області 28 липня 2009 року. З місць позбавлення волі ОСОБА_7 звільнився умовно-достроково з невідбутим строком покарання 1 рік 1 місяць і 1 день відповідно до постанови Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27 квітня 2012 року. Тому в силу п. 8 ч. 1 ст. 89, ч. 3 ст. 90 КК України судимість за цей злочин у нього триває до весни 2018 року (шість років), якщо не враховувати можливість її переривання через вчинення нових злочинів.

2) За вироком Жашківського районного суду Черкаської області від 17 січня 2014 року, згідно з яким ОСОБА_7 було засуджено за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки і 3 місяці за крадіжку майна з домоволодіння ОСОБА_11 у с. Литвинівка Жашківського району Черкаської області 20 травня 2012 року. В цьому вироку за ст. 71 КК України враховане покарання за вироком того ж суду від 06 жовтня 2009 року, оскільки обвинувачений вчинив новий злочин під час строку покарання, від відбування якого він був умовно-достроково звільнений.

На даний час він відбуває покарання за вироком Жашківського районного суду Черкаської області від 26 лютого 2014 року, зміненим ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 25 червня 2014 року, згідно з яким він засуджений за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі за крадіжку майна з квартири ОСОБА_12 у м. Жашків Черкаської області 22 липня 2013 року. В цьому вироку за ч. 4 ст. 70 КК України враховане покарання за вироком цього ж суду від 17 січня 2014 року.

Таким чином, положення закону про амністію до ОСОБА_7 дійсно не можуть бути застосовані, оскільки він має дві триваючі судимості за умисні тяжкі злочини.

Доводи обвинуваченого про те, що суд не дослідив можливість застосування до нього індивідуальної амністії також є необґрунтованими, оскільки акт індивідуальної амністії щодо засудженого не ухвалювався.

Керуючись ст. ст. 405, 407 КПК України, ЗУ «Про амністію у 2014 році», колегія суддів,

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 11 вересня 2015 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про застосування до нього ст. ст. 2, 6 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08 квітня 2014 року, залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :