Справа № 1-137/11
Провадження № 1/2411/11
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 вересня 2011 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі:

головуючого - судді Хомика А.П.

при секретарі - Кіндратишин Л.Р., Галин Н.В.

з участю прокурора - Дзерина В.М., Левицького М.М.

та захисників - ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дрогобичі кримінальну справу про обвинувачення:

-ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, не працюючого, не військовозобовязаного, зареєстрованого ІНФОРМАЦІЯ_4, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_5, раніше судимого 07.08.2006 року Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі,

-у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186, ч.4 ст.187 КК України, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 07 грудня 2010 року приблизно о 16.00 год. в м. Дрогобичі по вул. І.Франка, поблизу готелю «Тустань», повторно, шляхом виривання з руки, відкрито викрав у неповнолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6, мобільний телефон марки «Нокіа-5530» вартістю 1600 грн. з сім-картою оператора мобільного звязку «Київстар», вартістю 25 грн., чим спричинив потерпілому майнову шкоду на загальну суму 1625 грн.

Крім цього, 16 грудня 2010 року приблизно о 03.00 год. ОСОБА_3, перебуваючи у стані алкогольного спяніння, знаходячись у провулку який веде від вул. Самбірської в м. Дрогобич Львівської області, поблизу автозаправки № 41 «ВОК», що по вищевказаній вулиці під № 51, напав з метою заволодіння чужим майном на громадянок ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7 ОСОБА_8 та ОСОБА_9. ОСОБА_3, заподіявши вказаним громадянкам тілесні ушкодження, які відносяться до категорії тяжких, як такі, що небезпечні для життя в момент заподіяння та легкі тілесні ушкодження, заволодів майном ОСОБА_7 ОСОБА_8, а саме двома мобільними телефонами марки «Нокіа 1100», вартістю по 110 грн. із поміщеними у кожному сім-картами оператора стільникового звязку «Лайф» вартістю по 30 грн., грошима в сумі 1000 грн. та 250 доларів США, що в перерахунку на грн. становить 1990 грн. 78 коп.. У ОСОБА_9 ОСОБА_3 заволодів мобільним телефоном марки «Нокіа 1339» вартістю 240 грн. із поміщеним у нього сім-карти оператора стільникового звязку «Лайф» вартістю 30 грн., грошима в сумі 200 грн., 50 доларів США, що в перерахунку на грн. становить 398 грн. 16 коп. та грошовими купюрами ОСОБА_5 ОСОБА_6 в сумі 400 одиниць. ОСОБА_3 своїми протиправними діями завдав майнової шкоди ОСОБА_7 ОСОБА_8 на загальну суму 3270 грн. 78 коп., ОСОБА_9 на загальну суму 668 грн. 16 коп. та 400 грошових одиниць ОСОБА_5 ОСОБА_6.

Згідно висновку експерта № 1294 від 10 лютого 2011року у ОСОБА_7 ОСОБА_8 мались тілесні ушкодження у вигляді лінійного перелому лівої потилично-тімяної області, перелому передньої стінки лівої гайморової пазухи, внутрішньо-мозкової гематоми потилично-тімяної області справа, синців на чолі, правій скроневій ділянці, садна на чолі зліва, субконюктивального крововиливу обох очей і по ступеню тяжкості відносяться до категорії тяжких, небезпечних для життя в момент заподіяння, тілесних ушкоджень.

Згідно висновку експерта № 1293 від 28 грудня 2010 року у ОСОБА_9 мались тілесні ушкодження у вигляді синців на лівому стегні і по ступеню тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Підсудний ОСОБА_3 свою вину у вчинених злочинах визнав частково і суду пояснив, що 07.12.2010 року в обідній час знаходився разом зі своєю дівчиною ОСОБА_10 на зупинці маршрутних таксі біля готелю «Тустань» в м.Дрогобичі. В цей час побачив візуально знайомого хлопця, який тримав в руках мобільний телефон. Він підійшов до нього і попросив подивитися цей телефон, на що останній погодився. Через відсутність грошей, попросив потерпілого ( тепер йому відомо, що це був ОСОБА_4В.) телефон на деякий час і той не заперечував. На ринку здав телефон у ломбард, а отримані гроші потратив на особисті потреби. 15.12.2010 року у вечірній час знаходився вдома у своєї дівчини ОСОБА_10 в с.Нагуєвичі Дрогобицького району. Через сварку з останньою поїхав на таксі в м.Дрогобич до своїх друзів. Проїжджаючи через с.Лішня Дрогобицького району, водій таксі підібрав двох жінок, яких висадив на вул. Самбірській в м.Дрогобичі, біля магазину «Магнат». Зрозумівши, що жінки немісцеві, не знають української мови, вирішив викрасти їхнє майно. Коли одна із жінок зайшла в провулок, він наніс їй декілька ударів в обличчя і та впала. Викрав у неї мобільний телефон та гроші. Після цього повернувся до таксі, покликав другу потерпілу на це ж місце, штовхнув її та забрав у неї мобільний телефон і гроші. Не заперечує факту пограбування потерпілих ОСОБА_7 ОСОБА_8 та ОСОБА_9, однак тілесних ушкоджень їм не наносив. В ході досудового слідства оговорював себе через фізичний тиск з боку працівників міліції.

Незважаючи на часткове визнання своєї вини підсудним ОСОБА_3, його вина у вчиненні даних злочинів повністю доведена зібраними по справі доказами, а саме:

- показаннями потерпілого ОСОБА_4, даними на досудовому слідстві, який показав, що в грудні 2009 року у магазині м. Дрогобича він придбав мобільний телефон марки Нокіа-5530 за 2500 грн. В ньому була поміщена сім-картка оператора стільникового звязку «Київстар» з номером 067976450, залишку коштів на рахунку не було, так як зговорив усі кошти на ньому. 07.12.2010р. о 16.00 год. він знаходився поблизу готелю «Тустань» на вул. І Франка, недалеко від зупинки маршруток № 7. Мобільний телефон знаходився в кишені джинсів. Він дістав телефон щоб подивитись на годинник, та побачив що недалеко від нього стоїть хлопець, як дізнався у подальшому ОСОБА_3, якого знає візуально, однак дружніх стосунків з ним не підтримує. Він стояв разом зі своєю дівчиною, але як її звати не знає. ОСОБА_3 побачив що він дістав з кишені телефон та підійшов до нього і вихопив мобільний телефон з руки, але він йому сказав щоб він віддав цей телефон, однак на це ОСОБА_3 йому відповів, що не віддасть, а піде здасть його в ломбард або продасть комусь. Він підійшов до своєї дівчини та сказав їй, щоб вона його зачекала, а сам пішов в сторону ринку, що в центрі міста. Він пішов слідом за ним та просив віддати телефон, однак ОСОБА_3 ніяк не реагував, говорив лише щоб за ним не ходив бо телефон він не віддасть. Він за ним дійшов до центру міста і сказав ОСОБА_11, що якщо він не віддасть телефон, то звернеться в міліцію, однак він на це нічого не сказав, а лише пішов в невідомому напрямку і зник. Після цього він пішов додому та розповів про те, що сталось своїм батькам, а вони звернулись в міліцію. Будь-яких тілесних ушкоджень при вказаних ним подіях не отримав.

а.с. 99

- показаннями представника потерпілого ОСОБА_4 ОСОБА_12, даними на досудовому слідстві, яка показала, що в неї є син ОСОБА_4. 07 грудня 2010 року під вечір її син прийшов додому із навчання та повідомив, що у нього по вул. І.Франка в м. Дрогобичі візуально знайомий хлопець відкрито викрав його мобільний телефон «Нокіа 5530» із поміщеною у нього сім-картою «Київстар». В подальшому з даного приводу вони звернулись у міліцію. ОСОБА_2 завданих збитків і подробиці вказаної події знає її син. Як вона довідалась в подальшому вказаним хлопцем, який викрав у її сина телефон, є ОСОБА_3

а.с. 173

- даними протоколу явки із повинною від 22 грудня 2010 року, згідно якого ОСОБА_3 зізнався у вчиненні злочину відносно ОСОБА_4, а саме, що два тижні тому забрав у візуального знайомого хлопця мобільний телефон, який здав у ломбард.

а.с. 96

- показаннями потерпілої ОСОБА_9, даними на досудовому слідстві, яка показала, що в жовтні 2009 року вона приїхала в Україну на роботу. Згідно договору почала працювати масажисткою в санаторії «Женева» що в м. Трускавці. В неї є подруга ОСОБА_7 ОСОБА_8, яка також є громадянкою ОСОБА_5 ОСОБА_6 і також працює масажисткою в санаторію «Женева». 15 грудня 2010 року біля 23 годин її подруга ОСОБА_8 попросила проїхати із нею кудись в м. Дрогобич, оскільки її запросив до себе додому її знайомий по імені ОСОБА_13. Вона погодилась і вони вийшли з санаторію «Женева» на вулицю, де сіли в таксі. Таксі відвезло їх кудись в м. Дрогобич. Куди саме не пригадує, так як вона не місцева. Коли таксист зупинився біля якогось будинку вона із ОСОБА_8 вийшла із машини та зустрілись із знайомим ОСОБА_8, який представився ОСОБА_13. Далі вони пройшли в якийсь будинок де вона із ОСОБА_8 та Юрієм відпочивали. Біля 1 або 2 години ночі 16 грудня 2010 року вона і ОСОБА_8 вирішили їхати назад в санаторій «Женева». Вони попрощались із ОСОБА_13 та пішли на дорогу, оскільки хотіли зупинити таксі, яке б довезло їх в «Женеву». Вийшовши на дорогу почали іти в невідомому напрямку з метою знайти таксі. Йшли по дорозі із 30 хвилин. Біля якоїсь зупинки вона із ОСОБА_8 помітили, як по дорозі їхав автомобіль таксі. Вони почали махати руками, щоб зупинити його. Автомобіль зупинився біля них. Прикмети вказаного автомобіля не пригадує. У автомобілі знаходилось двоє мужчин, а саме водій, як довідалась в подальшому ОСОБА_14, та молодий хлопець, як також довідалась в подальшому - ОСОБА_3. Останній знаходився на передньому сидінні. Вона і ОСОБА_8 сіли на заднє сидіння автомобіля і попросили водія відвезти їх у санаторій «Женева». Проїхавши на якусь вулицю в м. Дрогобичі водій зупинився неподалік якоїсь заправки. Вона, ОСОБА_8 та ОСОБА_3, вийшли із автомобіля. Після цього ОСОБА_8 пішла у сторону автозаправки, а вона сіла у автомобіль, оскільки змерзла, так як на дворі була низька температура і була легко вдягнута. Через деякий час водій кудись поїхав, проте повернувся назад до місця, де він перебував до цього. Далі водій щось їй говорив на своїй мові, проте не зрозуміла про що саме. Через деякий час до машини повернувся ОСОБА_3 і взяв її під руку, вивів із машини та повів в провулок. За поворотом ОСОБА_3 наніс їй удар своїм кулаком в ділянку обличчя, від чого вона почала прикривати своїми руками своє обличчя. Після цього відчула удар в ділянці спини з права. Наносив вказаний удар своєю ногою. Коли він наносив удари він стояв спереду неї. Далі відчула декілька ударів, скільки саме не пригадує в ділянці живота. Дані удари він наносив своїм кулаком. Від ударів у живіт вона пригнулась. Після цього він наніс своєю ногою ще один удар в ділянку лівого стегна. Після цього він почав обшукувати її кишені і вийняв із них її гроші, а саме 200 грн. 50 доларів США та 400 таїландських батів. Також ОСОБА_3 вирвав із її руки мобільний телефон марки «Нокіа 1339» із поміщеною у нього сім-картою оператора «Лайф» із номером +13. Скільки коштує телефон не знає, тому згідна із оцінкою працівників міліції. Також їй невідомо скільки коштує сім-карта «Лайф». На рахунку вказаної сім-карти жодних коштів не було. Після того як ОСОБА_3 забрав у неї вказані гроші та мобільний телефон, він пішов у невідомому напрямі і вона помітила неподалік свою подругу ОСОБА_7, яка лежала на землі. Від вказаних ударів на землю не падала та свідомості не втрачала. ОСОБА_8 попросила припідняти її із землі, що і зробила, після чого вони пішли разом на автозаправку. Через деякий час до них приїхала швидка допомога і в подальшому привезли в якусь лікарню. В лікарні ОСОБА_8 госпіталізували в нейрохірургічне відділення. Від вказаних ударів ОСОБА_3 в неї утворився синяк в ділянці лівого стегна. Водій ОСОБА_14 їй жодних ударів не наносив. ОСОБА_2 завданих збитків оцінює у вартості викрадених у неї речей, а саме грошей та мобільного телефону із сім-картою.

а.с. 126-127

- показаннями потерпілої ОСОБА_7 ОСОБА_8, даними на досудовому слідстві, яка показала, що в жовтні місяці 2009 року вона приїхала в Україну на роботу. Згідно договору почала працювати масажисткою в санаторії «Женева», що в м. Трускавці. В неї є подруга ОСОБА_9, яка також є громадянкою ОСОБА_5 ОСОБА_6 і також працює масажисткою в санаторію «Женева». 15 грудня 2010 року біля 23 годин вона зідзвонилась із своїм знайомим ОСОБА_13, з яким вони домовились зустрітись в нього. Де саме не зрозуміла. Вона попросила свою подругу ОСОБА_9 поїхати із нею і вони біля 23 годин 15 грудня 2010 року вийшли із санаторію та зупинили таксі. Водію передала свій мобільний телефон, на звязку у якого знаходився ОСОБА_13, який пояснив водію куди їхати. Далі водій відвіз їх під якийсь будинок, де вони зустрілись із ОСОБА_13. До цього жодного разу ОСОБА_13 не бачила, а лише спілкувалась по мобільному телефоні. У нього у будинку вони відпочивали десь із 1-2 години. Біля 1 або 2 години 16 грудня 2010 року вона із Ванною вирішили поїхати назад у санаторій «Женева». Після цього попрощались із ОСОБА_13 та вийшли на вулицю. На вулиці почали зупиняти машину таксі, яка зупинилась. За кермом автомобіля помітила старшого мужчину, який як довідалась у подальшому є ОСОБА_14. Біля нього знаходився молодий хлопець, який як вона довідалась в подальшому зветься ОСОБА_3. Вони сіли у автомобіль і попросили водія відвезти їх у санаторій «Женева», проте водій відмовив і сказав, що відвезе лише на вул. Самбірську в м. Дрогобичі, де вони зможуть знайти інше таксі. Приїхавши на якусь вулицю в м. Дрогобичі, водій зупинився неподалік автозаправки. Вона, Ванна та ОСОБА_3 вийшли із автомобіля. Далі вона зайшла в якийсь провулок так як хотіла справити свої природні потреби. Зайшовши за поворот до неї підійшов ОСОБА_3 та наніс їй декілька ударів своїм кулаком в ділянку голови та живота. Удари він наносив стоячи перед нею спереду. Скільки ударів він наніс не пригадує. Від вказаних ударів впала на землю, вдарившись спиною та потилицею об землю. Також від вказаних ударів в неї в очах потемніло проте свідомості не втратила. Коли впала на землю ОСОБА_3 продовжив наносити їй удари в більшості в ділянку обличчя, грудей та живота. Скільки саме він наніс ударів не пригадує, так як від ударів була в шоковому стані. Удари він наносив в хаотичному порядку своїми руками та ногами. В якій послідовності не пригадує. Після цього ОСОБА_3 почав обшукувати її одяг і викрав у неї гроші в сумі 1000 грн., 250 доларів США та два мобільних телефони, один із яких знаходився у неї в руці, а другий у сумочці або в кишені. Мобільні телефони були марки «Нокіа 1100». В кожному телефоні були сім-карти оператора «Лайф». Коштів на сім-картах не було. Після цього як ОСОБА_3 викрав вказані речі він пішов геть у невідомому напрямі. Через деякий час, через скільки саме не пригадує, вона побачила як до місця де вона лежала прийшов ОСОБА_3 та її подруга ОСОБА_9. Далі помітила як він наніс декілька ударів ОСОБА_9. Після цього він пішов геть. Чи викрадав ОСОБА_3 в її подруги якісь речі не бачила. Далі попросила ОСОБА_9 припідняти її із землі і вони пішли до автозаправки, де через деякий час приїхали лікарі та відвезли їх у лікарню. У лікарні її госпіталізували у нейрохірургічне відділення. ОСОБА_2 завданих збитків оцінює у вартості викрадених у речей, а саме грошей та мобільних телефонів із сім-картами. Водій ОСОБА_14 їй жодних ударів не наносив.

а.с. 130-131

- показаннями свідка ОСОБА_14, який суду пояснив, що він працює на посаді водія в «Радіо-таксі 15-52». На даній роботі працює з 2002 року на власному автомобілі марки ВАЗ 21011, білого кольору, д.н.з. НОМЕР_1. 15.12.2010 року близького 22:00 год., він виїхав на чергування на вищевказаному автомобілі. В період часу з 22:00 до 23:50 год. 15.12.2010 року їздив по викликах, які надавав йому диспетчер вищевказаної служби. Останній виклик був на вул. Самбірську в м. Дрогобич. Здійснивши його зупинився на стоянці біля магазину «Магнат». На даній стоянці знаходився в період часу з 23:55 год. 15 грудня 2010 року до 00 годин 30 хвилин 16 грудня 2010 року. В цей час близько 00:30 год. 16 грудня 2010 року до його машини підійшов невідомий хлопець, який розмовляв по мобільному телефоні, та запитав його чи працює та чи може поїхати в с. Нагуєвичі, Дрогобицького району, де підібрати його знайомого і вказану особу відвезти в м. Дрогобич. Він погодився і спитався куди саме їхати в с. Нагуєвичі. Незнайомий хлопець передав свій мобільний телефон, на звязку у якого знаходився як він пояснив, мужчина, якого повинен буде підвезти. Взявши трубку почав розмовляти із якимось мужчиною, який не представився та пояснив йому де він повинен його підібрати в с. Нагуєвичах, а саме біля памятника ОСОБА_15 і що даний хлопець буде вдягнений в чорну куртку та чорну шапку. Після цього поїхав на власному автомобілі в с. Нагуєвичі. Приїхавши на вказане місце близько 00 годин 50 хвилин 16 грудня 2010 року, до нього підійшов незнайомий йому на той час хлопець, а саме ОСОБА_3, з пивом в руках. Після цього він присів в його автомобіль та сказав щоб їхав в м. Дрогобич на вул. Самбірську. По дорозі при виїзді з с. Лішня Дрогобицького р-ну по правій стороні дороги помітив двох жінок, які махали руками із метою зупинки машини. Він запитався дозволу у ОСОБА_3 підібрати вказаних жінок, оскільки хотів ще заробити гроші. ОСОБА_3 не заперечив і він зупинився. ОСОБА_3 знаходився на передньому пасажирському сидінні. Дві жінки, які зупиняли автомобіль сіли на заднє сидіння. Як довідався у подальшому вказаними жінками виявились громадянки ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7 ОСОБА_8 та ОСОБА_9. Вказані жінки українською мовою не вміли розмовляти. ОСОБА_8 російською мовою попросила відвезти їх в м. Трускавець. Він повідомив, що в м. Трускавець не поїде, а підвезе їх лише в м. Дрогобич, а саме на вул. Самбірську, де вони зможуть пересісти в інше таксі. Чи зрозуміли вказані жінки українську мову він не знає. Приїхавши на вул. Самбірську в м. Дрогобич зупинився з правої сторони дороги навпроти повороту, який веде до магазину «Магнат», тоді ОСОБА_3 вийшов із машини, залишивши свій мобільний телефон, та сказав щоб зачекав його, а він купить собі сигарети і через пару хвилин повернеться. Коли він вийшов із машини, то в цей момент за ним вийшли також вищевказані жінки, одна із них, а саме ОСОБА_9, залишилась біля машини, а ОСОБА_8 вийшла на дорогу та почала зупиняти машини. Пізніше ОСОБА_8 пішла в сторону заправки «Вок», а ОСОБА_9 присіла в машину. В цей момент помітив, що його клієнт ОСОБА_3 вийшовши від магазину «Магнат», також пішов в сторону даної заправки, вслід за ОСОБА_8. Він в цей час знаходився в своєму автомобілі і просив ОСОБА_9 вийти з машини, але вона його не розуміла так, як не володіла ні українською, ні російською мовою. Простоявши близько 20 хв. він завів машину, оскільки хотів проїхатись по вул. Самбірській та подивитись де його клієнт ОСОБА_3. В цей момент ОСОБА_9 почала його шарпати за одяг та говорити про щось на своїй мові, про що саме не зрозумів. Він їй пояснив жестами, що нікуди не хоче їхати, а просто подивиться, де ділася її знайома та ОСОБА_3, на що вона заспокоїлась. Далі проїхав в напрямку с. Лішні Дрогобицького р-ну до повороту на вул.. Наливайка, в м. Дрогобичі. Там розвернувся і по дорозі повернувся на місце де стояв. Проїжджаючи по даній дорозі, він оглянув місцевість і нікого не помітив. Далі зупинився на тому ж місці неподалік магазину «Магнат», де зупинявся до того. Простоявши ще декілька хвилин, почав пояснювати ОСОБА_9, що йому треба їхати на роботу і вона повинна вийти із автомобіля, на що вона почала знов шарпати його за одяг та щось говорити і при цьому вона кудись дзвонила з свого мобільного телефонна, але ніхто не відповідав. Тоді, він вийшов із машини, обійшов її, відкрив праві задні дверцята і попросив знову у ОСОБА_9 вийти із автомобіля. Остання не зрозуміла. В цей час їй будь-які тілесні ушкодження не наносив. В цей момент ззаду від заправки «Вок» підійшов ОСОБА_3 Це вже було близько 02 годин 45 хвилин 16 грудня 2010 року. Анатолій запитав де його телефон. Він відповів, що в машині. Він до ОСОБА_9 сказав на українській мові щоб вона вийшла з машини, та що її знайома чекає її. На це ОСОБА_9 не відреагувала і продовжувала сидіти в машині, тоді, ОСОБА_3 взяв її за руки і почав витягувати з машини. Під час цього ОСОБА_3 до ОСОБА_9 виражався нецензурною лайкою. Після чого він, взявши її попід руки, потягнув в сторону гуртівні «Крупи та борошно», що по вул. Самбірській в м. Дрогобичі та навпроти магазину «Магнат». Для чого він це робив на той час не розумів, а думав що він їй допомагає, а саме відводить до ОСОБА_8, а вона добровільно цього зробити не могла, так як не розуміла ні російської ні української мови. Через деякий час почув чийсь жіночий крик, проте цьому не придав значення, оскільки ОСОБА_9 та ОСОБА_8 до цього розмовляли на повишених тонах. Крик звучав на незрозумілій мові і він зрозумів, що це кричить хтось із жінок, яких підвозив. Через 10 хв. ОСОБА_3 повернувся до автомобіля і дав за те що він його чекав 32 гривні дрібними купюрами, забравши при цьому свій мобільний телефон, який він залишив. Далі ОСОБА_3 сказав, що їхати вже нікуди не треба і він залишається на вул. Самбірській в м Дрогобичі. Тоді, він поїхав на вул. Л. Українки в м. Дрогобич біля кафе-бару «Алібі» і там припаркувався та продовжував роботу на радіо-таксі. Коли ОСОБА_9 та ОСОБА_8 сідали в автомобіль і виходили із нього на них будь-яких тілесних ушкоджень не помітив. Останнім будь-яких тілесних ушкоджень не наносив. Чи наносив їм хто-небудь будь-які тілесні ушкодження не бачив. Бачив, лише як ОСОБА_3 силою витягнув ОСОБА_9 із автомобіля, після чого взяв її попід руки та повів за вищевказану гуртівню. Пізніше, близько 03 години 30 хвилин поїхав на вул. Самбірську в м. Дрогобичі. Там зупинився неподалік вищевказаного магазину «Магнат». В цей час до нього підійшов ОСОБА_3, який попросив відвезти його в центр м. Дрогобича, а саме до готелю «Тустань». Біля готелю «Тустань» ОСОБА_3 вийшов із автомобіля і пішов у невідомому напрямі. Далі, близько 04 годин 00 хвилин він знову повернувся на вул. Самбірську в м. Дрогобичі та заїхав на заправку «Вок» з метою покупки собі сигарет. Там випадково побачив вищевказаних жінок, а саме ОСОБА_9 та ОСОБА_8, які сиділи на тротуарі перед входом в приміщення заправки. Підійшовши до них, побачив, що в одної з них, а саме в ОСОБА_8, були садна на обличчі біля очей. Він намагався вияснити у них що трапилось, проте вони нічого пояснити не змогли. Далі зайшов на заправку «Вок», де працівнику даної заправки пояснив, що даних жінок, які знаходяться на вулиці підвозив із с. Лішня в м. Дрогобич, і що їм хтось заподіяв тілесні ушкодження. Також повідомим, що коли дані жінки покидали автомобіль вони не були в такому стані. Працівник вказаної автозаправки повідомив, що він викличе швидку допомогу та допоможе вказаним жінкам. Він, після цього вийшов на вулицю і підійшов до ОСОБА_9 та ОСОБА_8, які й надалі сиділи на тротуарній доріжці і запропонував їм свою допомогу, а саме сказав, що може підвезти їх до лікарні, однак ОСОБА_9 не зрозуміла, а ОСОБА_8, через свій стан не змогла нічого пояснити.

- показаннями свідка ОСОБА_13, який пояснив суду, що в нього є дачний будинок, що розміщений в с. Лішня по вул. Болонська. В жовтні місяці 2010 року він випадково познайомився із громадянкою ОСОБА_6 ОСОБА_8. Із вказаною жінкою час-від-часу зідзвонювався. 15 грудня 2010 року біля 23 годин подзвонив ОСОБА_8 на її мобільний телефон і вони домовились про зустріч, а саме в нього на дачі. ОСОБА_8 також сказала, що вона приїде із своєю подружкою, також громадянкою ОСОБА_6. ОСОБА_16 розмовляв на англійській та російській мові. В цей час ОСОБА_16 вийшла, як він зрозумів із санаторію «Женева», де вона проживала і дала свій телефон водію таксі і він йому пояснив куди їхати в с. Лішня Дрогобицького району, до його дачного будинку. Біля 24 годин вони на таксі приїхали до дачного будинку. Там вони відпочивали та випивали дещо спиртного. ОСОБА_16 та Ванна, її подружка, алкогольні напої не вживали. Перебували вони в нього до 1 або 2 години 16 грудня 2010 року. В цей час ОСОБА_16 та Ванна повідомили, що вони їдуть додому і вони попрощались. Куди вони пішли після цього не знає. Коли ОСОБА_16 та Ванна прийшли до нього та пішли від нього на них будь-яких тілесних ушкоджень не помітив. Через декілька днів випадково дізнався, що двоє тайок потрапили у лікарню м. Дрогобича і вирішив перевірити чи це не його знайомі ОСОБА_16 та Ванна. Прийшовши в ДМЛ № 1, що по вул. Шептицького в м. Дрогобичі у нейрохірургічному відділенні зустрівся із ОСОБА_16. Біля неї побачив ОСОБА_9. ОСОБА_16 лежала на ліжку та на її обличчі помітив синці та підпухлість шкіри. Під час розмови із ОСОБА_16 та Ванною, довідався, що після того, як вони вийшли від нього, 16 грудня 2010 року вони поїхали на якусь вулицю в м. Дрогобичі, де їх побив невідомий їм молодий хлопець і забрав у них їхнє майно. Подробиці даної події не розпитував. У ОСОБА_9, яка сиділа поруч із ОСОБА_16 тілесних ушкоджень не помітив. ОСОБА_16 жалілась на болі в голові. Хто наніс їм тілесні ушкодження йому не відомо. Про даний факт знає лише із слів ОСОБА_16 та Ванни.

- показаннями свідка ОСОБА_17, який пояснив суду, що в нього є товариш ОСОБА_3. Останнього знає ще з дитинства, так як він також проживав ІНФОРМАЦІЯ_7. Останнім часом він проживав у своєї дівчини в с. Нагуєвичі, Дрогобицького району. З його дівчиною знайомий, її звати ОСОБА_10. 15 грудня 2010 року біля 23 годин йому на мобільний подзвонив його товариш ОСОБА_3 і попросив викликати йому таксі в с. Нагуєвичі. Він погодився і вийшов на вулицю Самбірську, де підійшов до водія таксі, що знаходилось неподалік магазину «Магнат». Підійшовши до нього попросив водія таксі забрати людину з с. Нагуєвич, а саме ОСОБА_3. Водій погодився і він передав водію свій мобільний телефон де на звязку знаходився ОСОБА_3, який пояснив водію куди саме їхати в с. Нагуєвичі. Після цього пішов додому. ОСОБА_3 прийшов до нього додому 16 грудня 2010 року біля 11 годин. Точний час не пригадує. Коли він прийшов до нього на ньому будь-яких тілесних ушкоджень не помітив. Пішов він з його дому біля 16 годин. Будь-яких речей він у нього вдома не лишав. Про факт вчинення злочину відносно ОСОБА_7 та ОСОБА_9 нічого не відомо.

- показаннями свідка ОСОБА_10, яка пояснила суду, що проживає спільно у с. Нагуєвичі Дрогобицького району із своїм хлопцем ОСОБА_3. З останнім знайома на протязі декількох місяців. 15 грудня 2010 року біля 23 годин вона словесно посварилась із ОСОБА_3 і він пішов із дому. Побачила вона його лише на наступний день 16 грудня 2010 року біля 11 годин в його знайомого ОСОБА_17 по вул. Самбірській в м. Дрогобичі. Там він передав їй чотири купюри незнайомого походження і попросив потримати їх в себе, так як йому потрібні будуть вони в подальшому. Звідки він взяв дані гроші він їй нічого не пояснював. Коли він виходив із її дому 15 грудня 2010 року та коли вони зустрілись в його друга 16 грудня 2010 року, вона на ньому будь-яких тілесних ушкоджень не помітила. Вказані чотири купюри в подальшому, а саме 22 грудня 2010 року, були вилучено працівниками міліції, про що було складено відповідний протокол, в якому вона розписалась. Про факт вчинення злочину відносно ОСОБА_7 та ОСОБА_9 їй нічого не відомо. Крім цього, на початку грудня місяця 2010 року, коли вона із своїм хлопцем ОСОБА_3 знаходились по вул. Л.Українки в м. Дрогобичі, неподалік автозупинки він підійшов до якогось хлопця ( це був ОСОБА_4В.) і від нього отримав мобільний телефон. Яким чином чітко не бачила. Під час вказаних подій вони про щось розмовляли, проте про що саме не чула, а лише почула один вислів: «Не переживай телефон тобі повернеться». Після цього ОСОБА_3 пішов у невідомому напрямі. Що достовірно сталося їй не відомо. З даного приводу відомо лише те, що ОСОБА_3 в подальшому повідомив, що телефон вказаного хлопця він здав, проте куди саме він не говорив.

- показаннями свідка ОСОБА_18, який показав, що 16 грудня 2010 року біля 04 годин ночі він перебував на роботі, а саме на заправці «ВОК» № 41, що по вул. Самбірській 51 в м. Дрогобичі. В цей час випадково помітив як до заправки підійшло двоє жінок, які присіли неподалік будівлі заправки. Вказана поведінка йому виявилась підозрілою і він вийшов на вулицю, щоб зясувати, що сталось. Вийшовши на вулицю та підійшовши до жінок, запитав що у них сталось, проте вони нічого йому на українській мові не сказали, а говорили на незрозумілій мові. Лише одна з них сказала на ламаній російській мові, що вони із санаторію «Женева». Більше нічого не зрозумів. Окрім цього на обличчі однієї із жінок помітив побої, а саме синці та садна. Він зрозумів, що з даними жінками трапилась біда і вирішив повідомити про це в міліцію, що і зробив. За деякий час до заправки, де він працює приїхали працівники міліції та швидка допомога і вищевказаних жінок забрали в лікарню.

- даними протоколу огляду місця події від 22 грудня 2010 року та фото таблицею до нього, згідно якого у ОСОБА_10 вилучено чотири купюри номіналом по 100 одиниць грошових купюр ОСОБА_5 ОСОБА_6.

а.с. 18-19

- даними протоколу явки із повинною від 22 грудня 2010 року згідно якого ОСОБА_3 зізнався у вчиненні злочину відносно ОСОБА_7 ОСОБА_16 та ОСОБА_9, а саме, що 16.02.2010 року у вечірній час на вул. Самбірській в м.Дрогобичі пограбував невідомих жінок.

а.с. 21

- висновком експерта № 1295 від 28 грудня 2010 року, згідно якого у ОСОБА_3 малось тілесне ушкодження у вигляді садна на спинковій поверхні правої китиці, біля основи другого пальця, яке було спричинене давністю біля 1-2 тижнів до моменту огляду, внаслідок контактної взаємодії з твердим тупим предметом і відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень.

а.с. 60

- висновком експерта № від 10 лютого 2011року згідно якого у ОСОБА_7 ОСОБА_16 мались тілесні ушкодження у вигляді лінійного перелому лівої потилично-тімяної області, перелому передньої стінки лівої гайморової пазухи, внутрішньо-мозкової гематоми потилично-тімяної області справа, синців на чолі, правій скроневій ділянці, садна на чолі зліва, субконюктивального крововиливу обох очей. Такі тілесні ушкодження могли виникнути незадовго до госпіталізації, дією твердого тупого предмета, і по ступеню тяжкості відносяться до категорії тяжких, небезпечних для життя в момент заподіяння, тілесних ушкоджень.

а.с. 64-65

- висновком експерта № 1293 від 28 грудня 2010 року згідно якого у ОСОБА_9 мались тілесні ушкодження у вигляді синців на лівому стегні, котрі могли виникнути від контакту з твердим тупим предметом, давністю близько тижня до моменту огляду і по ступеню тяжкості відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень.

а.с. 69-70

а.с. 181

- даними протоколу відтворення обстановки та обставин події від 28 грудня 2010 року, фото таблицею та відеозаписом до нього, згідно якого ОСОБА_3 показав та вказав при яких обставинах він вчинив злочин відносно ОСОБА_9 та ОСОБА_7.

а.с. 80-85

- даними протоколу відтворення обстановки та обставин події за участі ОСОБА_7 ОСОБА_16 від 05.01.2011 року та фото таблицею до нього, згідно якого остання вказала та показала при яких саме обставинах їй ОСОБА_3 наніс тілесні ушкодження та викрав її майно.

а.с. 134-137

- даними протоколу відтворення обстановки та обставин події за участі ОСОБА_9 від 05.01.2011 року та фото таблицею до нього, згідно якого остання вказала та показала при яких саме обставинах їй ОСОБА_3 наніс тілесні ушкодження та викрав її майно.

а.с. 138-141

- даними протоколу огляду предметів від 19 січня 2011 року, згідно якого проведено огляд чотирьох купюр номіналом по 100 одиниць ОСОБА_5 ОСОБА_6, що були вилучені в ОСОБА_10 та які були викрадені у ОСОБА_9.

а.с. 142-144

- даними протоколу очної ставки між ОСОБА_14 та ОСОБА_3, на якій обоє підтримують раніше дані покази, а саме те що ОСОБА_3 розповів яким чином він вчинив злочин відносно ОСОБА_9 та ОСОБА_7

а.с. 109-113

- даними протоколу очної ставки між ОСОБА_7 та ОСОБА_3, на якій обоє підтримали свої раніше дані покази.

а.с. 147-150

- даними протоколу очної ставки між ОСОБА_9 та ОСОБА_3 на якій обоє підтримали свої раніше дані покази.

а.с. 151-154

- показаннями експерта ОСОБА_19, який показав, що тілесні ушкодження, що були виявлені на тілі у ОСОБА_9 могли утворитись від контакту із твердим тупим предметом, можливо і ногами у взутті давністю до одного тижня до моменту огляду та малоймовірні для падіння. Тілесні ушкодження, що були виявлені на тілі гр. ОСОБА_7 не могли утворитись так як це вказав ОСОБА_3 при відтворенні обстановки та обставин події. Тілесні ушкодження, що мались на її тілі могли утворитись внаслідок контакту із твердим тупим предметом при наступних механізмах: лінійний перелом як наслідок падіння з контактом об тверду поверхню; синці на чолі, правій скроневій ділянці голови, садно на чолі зліва, субконюктивальний крововилив обох очей, перелом передньої стінки лівої гайморової пазухи при обставинах внаслідок падіння не можливі, а можливі в наслідок побоїв по цих ділянках. Тілесні ушкодження, що мались на тілі гр. ОСОБА_9 не могли виникнути при обставинах вказаних ОСОБА_3 при проведенні відтворення обстановки та обставин події за його участі від 28 грудня 2010 року. По ступеню тяжкості тілесні ушкодження, що були виявлені на тілі ОСОБА_7 відносяться до: лінійний перелом до категорії тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння, внутрішньо-мозкова гематома, перелом передньої стінки лівої гайморової пазухи до категорії середньої тяжкості тілесних ушкоджень, як такі, що викликають тривалий розлад здоровя, забої мяких тканин обличчя до категорії легких тілесних ушкоджень.

а.с. 180

Суд критично оцінює покази підсудного ОСОБА_3 в тій частині, що він не наносив тілесних ушкоджень потерпілим ОСОБА_7 ОСОБА_16 та ОСОБА_9, відкрито не викрадав телефону у потерпілого ОСОБА_4, оговорив себе під тиском працівників міліції. Дані показання суд вважає такими, що направлені на уникнення підсудним кримінальної відповідальності за вчинені злочини і які спростовуються зібраними по справі доказами: показами потерпілих, свідків і протоколами слідчих дій, проведених з участю самого підсудного.

Оцінюючи зібрані по справі докази, суд вважає, що дії підсудного ОСОБА_3 вірно кваліфіковано за ч. 2 ст. 186 КК України та ч.4 ст.187 КК України, оскільки він:

-за ч. 2 ст. 186 КК України вчинив грабіж, а саме відкрите викрадення чужого майна, вчинене повторно.

-за ч. 4 ст. 187 КК України вчинив напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень.

Той факт, що тяжкі тілесні ушкодження потерпілій заподіяні внаслідок падіння суд не бере до уваги, оскільки умисел винного при розбійному нападі щодо можливих наслідків був не конкретизований і, застосовуючи насильство підсудний повинен був передбачати настання різних наслідків для потерпілого. Тому, відповідальність в цьому випадку настає за розбій у залежності від тяжкості тілесних ушкоджень, що фактично настали тяжких тілесних ушкоджень.

При обранні виду і розміру покарання підсудному ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який не вперше притягується до кримінальної відповідальності, свою винність визнав частково, розкаюється у вчиненому, посередньо характеризується, відсутність претензій у потерпілих.

Враховуючи вищенаведене, особу підсудного, обставини скоєного, суд вважає, що виправлення і перевиховання ОСОБА_3 можливе при застосуванні покарання у виді позбавлення волі з конфіскацією майна, яке є необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

З речовими доказами слід поступити у відповідності до вимог ст. 81 КПК України.

Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд, -

з а с у д и в :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186, ч.4 ст.187 КК України та обрати йому покарання:

- за ч.2 ст.186 КК України пять років позбавлення волі

- за ч.4 ст.187 КК України - девять позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточну міру покарання ОСОБА_3 визначити девять позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу відносно ОСОБА_3 залишити попередній тримання під вартою, а відбуття покарання рахувати з 27 грудня 2010 року, тобто з часу затримання (протокол затримання особи від 27.12.2010 року, а.с. 46).

Речові докази:

-чотири купюри номіналом по 100 з номерами 8 И 7979868, 8 И 2896349, 6 С 3191822, 3 G 6757267, які передані на зберігання потерпілій ОСОБА_9 ( а.с. 145-146) залишити власнику.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Львівської області на протязі 15 діб з дня його оголошення, а засудженим в той же термін з часу отримання вироку.

Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті.

Суддя