печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2014 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , власника майна ОСОБА_3 , його представника - адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна,-

В С Т А Н О В И В:

08.09.2014 року в провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання ОСОБА_3 , в якому останній просить скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_5 21.08.2014 р. на майно, вилучене слідчим ГУ СБ України ОСОБА_6 під час обшуку в офісному приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 та в його автомобілі.

В обґрунтування вимог клопотання зазначив, що питання про накладання арешту було розглянуто судом без його участі, а дізнався я про ухвалу суду шляхом отримання від слідчого її копії 05.09.2014 року, про що він розписався на копії ухвали, що знаходиться у слідчого ОСОБА_6 . Під час проведення обшуку було вилучене належне йому майно та документи, які не входять до переліку, визначеному в ухвалі, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку.
Відповідно до ухвали слідчого судді у належному йому на правах керування автомобілі ЗАЗ VIDA д/н НОМЕР_1 та офісному приміщенні по вул. Дегтярівській, 50 було проведено обшук та вилучено первинну документацію деяких компаній, печатки, ключі від квартири та офісу, мобільні телефони, комп`ютери, цифрові накопичувачі, грошові кошти, травматичну зброю, боєприпаси до неї та дозвільну документацію про право носіння зброї та зберігання боєприпасів до неї.
Вважає, що в розумінні вимог ст. 132 КПК України слідчий не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які послався у клопотанні, а слідчий суддя, у відповідності до ст. 94 КПК України, належним чином не оцінив ці докази з точки зору їх достатності та взаємозв`язку для прийняття рішення.

В судовому засіданні ОСОБА_3 та його представник - адвокат ОСОБА_4 , клопотання з викладених у ньому підстав підтримали, надавши додаткові пояснення (а.с.81-84), просили клопотання задовольнити, додатково пояснивши, що не наполягають на поверненні всього вилученого майна до закінчення слідчих дій, разом з тим просять повернути мобільні телефони Н20 Submersible imei 98918: НОМЕР_2 1 шт., Lenovo imei НОМЕР_3 1 шт. (без сім карт) та грошові кошти.

Слідчий в ОВС СВ ГУСБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_6 про розгляд клопотання судом повідомлявся належним чином, до суду не з`явився, тому слідчий суддя. З огляду на терміни розгляду клопотання, визнав можливим його розгляд у відсутність слідчого.

Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у розгляді клопотання, перевіривши матеріали клопотання, приходжу до наступного.

Так, відповідно до ст. 131 КПК України одним з заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Арешт майна застосовується за клопотанням слідчого, прокурора або цивільного позивача у кримінальному проваджені шляхом винесення ухвали слідчим суддею.

Частинами 1-4 ст. 170 КПК України, визначено, що арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його. Слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу. Крім того, у випадку задоволення цивільного позову суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про накладення арешту на майно для забезпечення цивільного позову до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше. Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову. Заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

З аналізу положень вищевказаної статті, зокрема, вбачається, що метою арешту майна юридичної особи відносно якої здійснюється провадження, є забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необгрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже об`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтовувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Разом з тим, як встановлено в судовому засіданні, в розумінні вимог ст. 132 КПК України слідчий не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які послався у клопотанні, а слідчий суддя, у відповідності до ст. 94 КПК України, належним чином не оцінив ці докази з точки зору їх достатності та взаємозв`язку для прийняття рішення.

Зокрема, ні в ухвалі слідчого судді, ні в клопотанні слідчого при викладенні обставин кримінального провадження, не згадується взагалі про мобільні телефони і яке відношення вони мають до матеріалів кримінального провадження, як і грошові кошти, на які накладено арешт, а отже відсутні і підстави для накладення арешту на зазначені речі та на кошти.

Відповідно до ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано. Клопотання про скасування арешту майна розглядає слідчий суддя, суд не пізніше трьох днів після його надходження до суду. Про час та місце розгляду повідомляється особа, яка заявила клопотання, та особа, за клопотанням якої було арештовано майно.

За наведених обставин та з урахуванням додаткових пояснень ОСОБА_3 та його представника адвоката ОСОБА_4 , приходжу до висновку, що слідчим передчасно, без належної перевірки обставин кримінального провадження було ініційоване питання про накладення арешту на мобільні телефони Н20 Submersible imei 98918: НОМЕР_2 1 шт., Lenovo imei НОМЕР_3 1 шт. (без сім карт) та грошові кошти в сумі 518 363 грн.., 1 410 дол. США, 410 євро, 200 англійських фунтів стерлінгів, 60 канадських доларів, а тому клопотання адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту зазначеного майна є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 303, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:
Клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_5 21.08.2014 р. на мобільний телефон Н20 Submersible imei 98918: НОМЕР_2 1 шт., мобільний телефон Lenovo imei НОМЕР_3 1 шт., грошові кошти в сумі 518 363 (п`ятсот вісімнадцять тисяч триста шістдесят три) грн.., 1 410 (одна тисяча чотириста десять ) дол. США, 410 (чотириста десять) євро, 200 (двісті) англійських фунтів стерлінгів, 60 (шістдесят) канадських доларів.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1