Справа №601/2510/15-к
Провадження № 1-кп/601/218/2015
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 грудня 2015 року Кременецький районний суд Тернопільської області у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Кременці обвинувальний акт, що надійшов з угодою про примирення між потерпілим та обвинуваченим від 30.11.2015 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000615 від 05.09.2015 року, про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, неодруженого, освіта середня, не працюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:
05 вересня 2015 року у ОСОБА_3 , який перебував в кімнаті №6 у готелі « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташований по вул. Дубенська, 145А, м.Кременець Тернопільської області, виник злочинний умисел на вчинення таємного викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, 05 вересня 2015 року близько 10 год. ОСОБА_3 , який перебував в кімнаті №6 у готелі «Острів», що розташований по вул. Дубенська, 145А, м.Кременець Тернопільської області, переслідуючи корисливі мотиви, переконавшись в тому, що за ним ніхто не спостерігає та його дії не будуть помічені сторонніми особами, шляхом вільного доступу, таємно викрав супутниковий ресивер «Ортон 4100С» вартістю 270 гривень та одіяло коричневого кольору вартістю 450 гривень, після чого пішов з місця скоєння кримінального правопорушення, таким чином маючи можливість розпоряджатися викраденим майном на власний розсуд.

Своїми умисними діями ОСОБА_3 спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду, на загальну суму 720 гривень.

За даним фактом вищевказані відомості 05.09.2015 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000615 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України.

30 листопада 2015 року між потерпілим ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні з одного боку та обвинуваченим ОСОБА_3 з іншого боку на підставі ст.ст. 468, 469, 471 КПК України укладено угоду про примирення.

Згідно з даною угодою потерпілий ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_3 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений ОСОБА_3 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення та повністю відшкодував потерпілому завдану матеріальну шкоду.

Також сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке обвинувачений ОСОБА_3 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень в дохід держави.

В угоді також передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання передбачені ст. 476 КПК України та отримана згода обвинуваченого ОСОБА_3 на призначення узгодженого сторонами угоди про примирення покарання.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України визнав повністю, зазначив, що він розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про примирення та просить затвердити вказану угоду про примирення від 30 листопада 2015 року і призначити узгоджену міру покарання, заявивши, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до укладеної угоди зобов`язання.

Потерпілий ОСОБА_5 у судовому засіданні підтвердив, що йому зрозумілі наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, визначені ст. 473 КПК України та просить затвердити зазначену угоду, оскільки завдана матеріальна шкода йому повністю відшкодована, претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має.

Розглядаючи в порядку ч.2 ст. 474 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_3 беззастережно визнав себе винуватим згідно із ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.

Покарання, узгоджене сторонами угоди, відповідає санкції статті обвинувачення з врахуванням вимог ст.ст. 50, 65 КК України. При цьому суд враховує те, що обвинувачений повністю визнав свою вину, щиросердечно розкаявся та активно сприяв розкриттю злочину, вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем проживання, добровільно відшкодував завдану матеріальну шкоду, потерпілий претензій матеріального та морального характеру не має.

Суд в порядку ст. 474 КПК України, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди про примирення сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені ч.5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч.1 ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України, те, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Таким чином, своїми умисними діями, що виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.185 КК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про примирення, укладеної 30 листопада 2015 року в кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000615 від 05.09.2015 року між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 відповідають вимогам КПК та КК України, суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження вказаної угоди та призначення обвинуваченому узгодженої міри покарання.

Слід стягнути з ОСОБА_3 в користь держави процесуальні витрати на залучення експерта в розмірі 307,25 грн. за проведення товарознавчої експертизи № 6-463/15 від 15.09.2015 року.

Речовий доказ: супутниковий ресивер «Ортон 4100С» сірого кольору, який передано на зберігання потерпілому слід повернути потерпілому ОСОБА_5 ..

Враховуючи викладене, керуючись п.1 ч.3 ст. 314, ст.ст. 373, 374, 474, 475 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про примирення, укладену 30 листопада 2015 року між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000615 від 30.11.2015 року.

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення від 30 листопада 2015 року покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь держави процесуальні витрати на залучення експерта в розмірі 307,25 грн. за проведення товарознавчої експертизи № 6-463/15 від 15.09.2015 року.

Речовий доказ: супутниковий ресивер «Ортон 4100С» сірого кольору, який передано на зберігання потерпілому слід повернути потерпілому ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.3 ст. 394 КПК України до апеляційного суду Тернопільської області через Кременецький районний суд Тернопільської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий: