Справа № 283/2075/15-к
Провадження №1-кп/283/145/2015
В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и
26 жовтня 2015 року м. Малин

Малинський районний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Малинського районного суду Житомирської області кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Савин Козелецького району Чернігівської області, жителя АДРЕСА_1 , з базовою середньою освітою, одруженого, несудимого,

за частиною 2 статті 121 КК України,-
встановив:

15 червня 2015 року близько 20 години ОСОБА_4 прибув на берег ставка, який розташований в центральній частині с. Липляни Малинського району Житомирської області. Серед присутніх рибалок він знайшов ОСОБА_7 та вирішив його провчити за те, що ОСОБА_7 ображав неповнолітнього брата його дружини ОСОБА_8 . З цією метою обвинувачений підійшов до ОСОБА_7 та наніс йому один удар кулаком правої руки в обличчя в область щелепи зліва. ОСОБА_7 похилився на ліву сторону, закриваючи руками обличчя від подальших ударів. Не припиняючи свої дії, ОСОБА_4 наніс ОСОБА_7 ще три удари кулаком правої руки у праву сторону тулубу в область правої нирки. При спробі ОСОБА_7 захиститись шляхом нанесення ударів ОСОБА_4 , останній повалив ОСОБА_7 на землю та наніс йому один удар долонею правої руки в обличчя в область лівої щоки і один удар кулаком правої руки по тулубу з правої сторони в область правої нирки.

Внаслідок нанесених обвинуваченим ударів ОСОБА_7 було спричинене тілесне ушкодження у вигляді синцю правої поперекової ділянки з переходом на проекцію здухвяної кістки, розриву правої нирки, яке є тяжким тілесним ушкодженням, небезпечним для життя в момент заподіяння.

Від отриманих тілесних ушкоджень ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 помер.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину визнав повністю та показав, що він 15 червня 2015 року близько 20 години перебував у себе вдома в будинку АДРЕСА_1 . В цей час до нього прийшов рідний неповнолітній брат дружини ОСОБА_8 та поскаржився, що його прогнав зі ставка, який розташований в центрі села, місцевий житель ОСОБА_7 . Оскільки таке відбувалось не вперше, то обвинувачений вирішив піти та провчити ОСОБА_7 . Він одразу пішов на ставок та серед рибалок знайшов ОСОБА_7 , який сидів з вудкою і ловив рибу. ОСОБА_4 підійшов до ОСОБА_7 і вдарив його кулаком правої руки в щелепу зліва. ОСОБА_7 похилився на ліву сторону та почав закривати обличчя від можливих ударів. Після цього обвинувачений наніс ОСОБА_7 ще три удари кулаком правої руки у праву сторону тулубу в область правої нирки. Після ударів ОСОБА_7 піднявся та намагався вдарити ОСОБА_4 правою ногою по тулубу. Обвинувачений схопив його за ногу та повалив на землю. Потім нахилився та наніс ОСОБА_7 один удар долонею правої руки в обличчя в область лівої щоки і один удар кулаком правої руки по тулубу з правої сторони в область правої нирки.

Після ударів ОСОБА_7 підвівся та пішов ловити рибу. На стан свого здоров?я він взагалі не скаржився. Навіть не думав, що після цих ударів ОСОБА_7 помре. Якби знав, що наніс йому такі тілесні ушкодження, то викликав би швидку допомогу.

Крім особистого зізнання, вина ОСОБА_7 у вчиненні злочину підтверджується і іншими доказами, а саме:

- Показаннями потерпілої ОСОБА_6 , яка показала, що ОСОБА_7 був її троюрідним братом. 16 червня 2015 року близько 22 години їй зателефонувала дочка ОСОБА_9 , яка проживає в с. Липляни Малинського району Житомирської області, повідомила, що ОСОБА_7 погано і попросила викликати швидку допомогу. Через деякий час вона знову зателефонувала і повідомила, що ОСОБА_7 . Пізніше дізналась, що його побив ОСОБА_4 . Вважає за можливе призначити обвинуваченому покарання не пов?язане з позбавленням волі, оскільки він має на утриманні двох неповнолітніх дітей.

- Протоколом огляду місця події від 17 червня 2015 року (а.с. 9-11) згідно якого огляду піддавався будинок по АДРЕСА_1 в якому проживав ОСОБА_7 . Під час огляду будинку в одній з кімнат на дивані був виявлений труп ОСОБА_7 . На момент огляду труп розташовувався на спині, а його ноги були зігнуті в колінних суглобах та спирались на підлогу.

- Висновком експерта з судово-медичної експертизи № 93 від 11 серпня 2015 року (а.с. 56-58) згідно якого причиною смерті ОСОБА_7 явилась закрита тупа травма тулубу з розривом правої нирки, яка ускладнилася заочеревною внутрішньою кровотечею, що підтверджується малокрів?ям внутрішніх органів, крововиливів в тканину правої нирки та навколишню жирову клітковину, що зумовило зупинку серцевої діяльності, дихання, функцій центральної нервової системи.

Давність настання смерті відповідає терміну 30-40 годин до моменту дослідження трупа в морзі, про що свідчать трупне заклякання, збережене у всіх групах м?язів, добре виражене, стан трупних плям, незначних плям трупної зелені здухвяних ділянок.

При судово-медичному дослідженні трупа виявлене тілесне ушкодження у вигляді синцю синюшно-жовтого кольору лівого плеча, яке має ознаки легкого ступеню важкості без короткочасного розладу здоров?я, могло виникнути від дії тупого твердого предмету в термін 3-4 доби до моменту настання смерті.

Синцю синього кольору в проекції правої здухвяної кістки та правої поперекової ділянки, який виник в результаті прикладання сторонньої сили, міг виникнути в термін 1-2 доби до моменту настання смерті трупа.

Тілесне ушкодження у вигляді синцю правої поперекової ділянки з переходом на проекцію правої здухвяної кістки, розриву правої нирки має ознаки тяжкого ступеню важкості, що є небезпечним для життя в момент його спричинення, могло виникнути внаслідок сильного удару тупого твердого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею і знаходиться в прямому причинному зв`язку із смертю. Дані ушкодження були спричинені прижиттєво. Могли виникнути від дії різних чинників (предметів) не менше двох. Дані ушкодження могли виникнути внаслідок нанесення ударів руками, ногами людини. Тілесне ушкодження у вигляді синцю плеча могло виникнути в більш ранній термін ніж до 15.06.2015 року.

Потерпілому було нанесено два удари: перший в ділянку лівого плеча, другий в ділянку тулубу, а саме в праву поперекову ділянку.

Потерпілий після отримання ушкоджень міг виконувати самостійні дії.

При наданні своєчасної кваліфікованої допомоги можливо було врятувати життя потерпілого.

При судово-токсикологічному дослідженні крові виявлено етиловий спирт в концентрації 0,61 ‰, що відносно живої особи відповідало б легкому ступеню алкогольного сп?яніння.

При судово-медичному дослідженні трупа виявлено, що при житті він хворів алкогольною міокардіодистрофією, цирозом печінки, токсичною енцефалопатією, що могло в деякій мірі, у зв`язку з ослабленням організму, сприяти настанню смерті. Смерть його настала на протязі більш ніж за 1-2 доби після отримання ним тілесних ушкоджень.

Суд, за згодою всіх учасників процесу, визнав недоцільним досліджувати інші докази, оскільки вони стосуються обставин заподіяння ОСОБА_7 тілесних ушкоджень і ніким не оспорюються. Всі учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин і їх позиції є добровільними. Також їм роз`яснено, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Аналізуючи досліджені докази в їх сукупності суд визнає неправильною кваліфікацію дій ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 121 КК України, а саме за ознаками умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого, з наступних підстав.

Для кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 121 КК України визначальним є суб`єктивне ставлення винного до заподіяння тілесного ушкодження та наслідків цього ушкодження. До заподіяння тілесного ушкодження винний ставиться умисно, а до настання смерті від такого тілесного ушкодження необережно. При цьому винний усвідомлює можливість настання смерті в результаті заподіяння тяжкого тілесного ушкодження.

В даному випадку був ушкоджений внутрішній орган нирка. Характер цього тілесного ушкодження був встановлений лише після розтину та дослідження трупа, а тому очевидно, що обвинувачений не усвідомлював, що заподіяв ОСОБА_7 тяжке тілесне ушкодження. Цьому також сприяло ще й те, що ОСОБА_7 продовжив займатись своїми справами, не висловлюючи скарги щодо стану свого здоров?я. Це підтверджено висновком судово-медичної експертизи в якому вказано, що потерпілий після отримання ушкоджень міг виконувати самостійні дії. Відповідно не усвідомлюючи характер нанесених ОСОБА_7 тілесних ушкоджень, обвинувачений і не міг передбачити наслідків своїх дій, хоча повинен був і міг передбачити.

За таких обставин його дії суд кваліфікує за ч. 1 ст. 119 КК України за ознаками вбивство через необережність.

Призначаючи обвинуваченому вид і міру покарання, суд, у відповідності до статті 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Злочин, який вчинив ОСОБА_4 , передбачений частиною 1 статті 119 КК України, є злочином середньої тяжкості. За місцем проживання ОСОБА_4 характеризується позитивно.

Обставинами, які відповідно до статті 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, наявність на його утриманні трьох дітей та наявність у ОСОБА_7 тяжких захворювань, які сприяли настанню смерті.

Обставин, які відповідно до статті 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Враховуючи викладені обставини, суд вважає за доцільне призначити обвинуваченому покарання передбачене санкцією частини 1 статті 119 КК України у виді обмеження волі, яке буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Разом з тим, враховуючи невелику тяжкість злочину, позитивну характеристику винного та пом?якшуючі обставини, суд вважає, що виправлення засудженого можливе без відбування покарання, а тому звільняє ОСОБА_4 від відбування основного покарання з випробуванням на підставі статті 75 Кримінального кодексу України і покладає на нього певні обов`язки, передбачені статтею 76 Кримінального кодексу України.

Строк застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді домашнього арешту до винесення вироку сплив.

Керуючись ст. ст. 365, 369, 370, 374 Кримінального процесуального кодексу України 2012 року,-

ухвалив:
Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні злочину передбаченого частиною 1 статті 119 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді п`яти років обмеження волі.

На підставі статті 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання у виді обмеження волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 роки.

На підставі статті 76 Кримінального кодексу України встановити ОСОБА_4 наступні обов`язки:

-не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

-повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання;

-періодично з`являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Житомирської області через Малинський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1