Справа № 359/9109/15-к
№ 1-КП/359/48/2016
УХВАЛА
18 січня 2016 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
судді ОСОБА_2 ,
судді ОСОБА_3 ,
за участю прокурора ОСОБА_4 ,
за участю обвинуваченого ОСОБА_5 ,
за участю захисника ОСОБА_6 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_7
розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні питання щодо доцільності продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_5 , під вартою, у справі за обвинуваченням ОСОБА_5 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 317, ч. 2 ст. 313, ч. 3 ст.307, ч.2 ст. 309 КК України,

встановив:
В ході розгляду кримінального провадження вирішується питання доцільності продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою.

Прокурор просить суд продовжити тримання обвинуваченого під вартою враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії передбачені п.1, п.3, п.5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Захисник ОСОБА_6 заперечував проти продовження тримання обвинуваченого під вартою. В обґрунтування своїх заперечень захисник вважає за можливе змінити запобіжний захід тримання під вартою обраний обвинуваченому на досудовому слідстві на більш м`який, домашній арешт. Також послався на хворобу обвинуваченого гепатитом С, яку в умовах сізо неможливо лікувати.

Обвинувачений підтримав свого захисника.

Заслухавши думку всіх учасників кримінального провадження суд прийшов до наступних висновків.

В порядку передбаченим ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершено до його спливу. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченого главою 18 чинного КПК.

За наслідками розгляду питання суд своєю мотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Згідно з ч. 1 ст. 183 цього ж Кодексу тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам переховування від суду та (або) перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Як роз`яснив Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в інформаційному листі №511-550/0/4-13 від 4 квітня 2013 року "Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України", при вирішенні питання доцільності продовження тримання обвинувачених під вартою судам належить враховувати тяжкість покарання, що їм загрожує, наявність або відсутність у них постійного місця проживання тощо.

Встановлено, що відповідно до ст. 12 КК України ОСОБА_5 обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого, тяжкого, та середньої тяжкості, кримінальних правопорушеннях, одне з яких передбачає покарання у виді позбавлення волі строком до 12 років.

Обвинувачений не зареєстрований за місцем розгляду кримінального провадження, а місце його останнього проживання за адресою: АДРЕСА_1 є місцем скоєння злочину. В зв`язку з чим, при обранні альтернативного виду запобіжного заходу існує ризик передбачений п. 5 ст. 177 КПК України, а саме продовжити кримінальне правопорушення, чи вчинити інше. За таких обставин, під час розгляду даного кримінального провадження його перебування за вказаною адресою є неможливим. Також, суд враховує той факт, що судове слідство ще не розпочато та свідки не допитані.

Ці обставини в сукупності свідчать про наявність ризиків, передбачених п. 1, п. 3, п. 5, ч. 1 ст. 177 КПК України, що під впливом тяжкості покарання, яке загрожує обвинуваченому, він може переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків продовжити чи вчинити інше кримінальне правопорушення, та у такий спосіб перешкоджатиме розгляду кримінального провадження.

Жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам. Крім того захисником не надано суду доказів, стосовно захворювання обвинуваченого гепатитом С, та дана хвороба не виключає можливості відбувати покарання під вартою.

Тому суд дійшов до переконання, що обвинуваченим належить продовжити тримання під вартою на 2 місяці.

Керуючись п. 1, п.3, п.5,ч. 1 ст. 177, ч. 1 ст. 183, ч. 1 ст. 197, ст. 314, ст. 315, ст. 316, ч. 3 ст. 331, ч. 2 ст.369, ст. 370, ч. 3 ст. 371, ст. 372 КПК України, суд, -

постановив:
Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою на 60 (шістдесят) днів, тобто до 17 березня 2016 р. включно.

Утримувати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в Київському слідчому ізоляторі управління Державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київській області ДПтС України.

Ухвала суду є остаточною та не підлягає апеляційному оскарженню.

Головуючий суддя Бориспільського

міськрайонного суд ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3