Справа № 1328/6994/12 Головуючий у 1 інстанції: Єзерський Р.Б.
Провадження № 10/1390/562/12 Доповідач: Данко В. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2012 року Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

Головуючого Данка В.В.,

суддів Белени А.А., Яременка О.Д.,

з участю прокурора Моти Р.Д.,

захисника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові справу за апеляцією захисника ОСОБА_1 на постанову судді Шевченківського районного суду м. Львова від 31 серпня 2012 року про обрання запобіжного заходу,

встановила:

Постановою судді Шевченківського районного суду м. Львова від 31 серпня 2012 року задоволено подання слідчого СВ Шевченківського РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області ОСОБА_2 про обрання обвинуваченому у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України,

ОСОБА_3,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженцю і мешканцю м. Львова, вул. Підголоско,9 /ос./, громадянину України, українцю, ІНФОРМАЦІЯ_2, вдівцю, раніше не судимому, пенсіонеру,

запобіжного заходу взяття під ватру.

На цю постанову захисником ОСОБА_1 подано апеляцію, в якій він просить рішення судді змінити та обрати ОСОБА_3 запобіжний захід не пов'язаний з триманням під вартою. Свої вимоги він мотивує тим, що суддя, обираючи підозрюваному запобіжний захід взяття під варту, не достатньо обґрунтував необхідність обрання саме цього запобіжного заходу. Аргументами на користь обраного запобіжного заходу у постанові зазначено те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п'ятнадцяти років, перебуваючи на волі може ухилятись від органів слідства та суду, а також перешкоджати встановленню істини по справі. При цьому твердження у постанові судді про те, що обвинувачений ОСОБА_3, перебуваючи на волі буде перешкоджати встановленню істини по справі та може ухилятись від слідства та суду, жодними доводами не підкріплене. А в дійсності ОСОБА_3 був затриманий працівниками міліції безпосередньо на місці скоєння злочину, і не намагався втекти з місця вчиненого злочину, також він з самого початку розслідування кримінальної справи дає послідовні, логічні показання, в яких визнає себе винуватим, чим також не перешкоджає встановленню істини по справі та не намагається ухилитись від кримінальної відповідальності, і не має на меті продовжувати злочинну діяльність. А тяжкість злочину не визначається як підстава для застосування будь-якого виду запобіжного заходу в тому числі і найсуворішого запобіжного заходу взяття під варту.

Відповідно до статті 5 Конвенції про захист прав людини та основних свобод 1950 року, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року, яка "не містить такої підстави для арешту", як тяжкість злочину, а передбачає можливість застосування запобіжного заходу арешту, зокрема з метою запобігання вчиненню особою правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 4 від 25.04.2003 року "Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства" запобіжний захід взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом, у зв'язку з чим він обирається лише за наявності підстав вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст.149 КПК, можуть не забезпечити виконання підозрюваним, обвинуваченим процесуальних обов'язків, що випливають із ч.2 ст.148 КПК, і його належної поведінки. Крім цього, обставини, які відповідно до ст.150 КПК судом мають бути враховані при обранні запобіжного заходу є: вік обвинуваченого, стан його здоров'я, сімейний і матеріальний стан, вид діяльності, місце проживання, та інші обставини, що її характеризують тобто (попередні судимості, соціальні зв'язки особи, її схильності до наркотиків та спиртного, спосіб життя, поведінку під час провадження в цій або іншій кримінальній справі, чи не ухилялася раніше особа від слідства, суду або виконання судових рішень, чи не вчинювала злочини проти правосуддя, дослідженню також підлягають і відомості, що вказують на існування факторів, обставин чи моральних цінностей, які можуть свідчити про те, що підозрюваний, обвинувачений, перебуваючи на волі, не порушуватиме покладених на нього процесуальних обов'язків та не займатиметься злочинною діяльністю та інше).

При винесенні оскаржуваної постанови про обрання запобіжного заходу суддя, всупереч вимогам ст.150 КПК України та п.4 Постанови Пленуму ВС України № 4, не врахував ряд суттєвих обставин, які мають істотне значення, а саме, те що обвинувачений ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, є особою похилого віку, пенсіонер, раніше не судимий, до кримінальної відповідальності притягується вперше, має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку в наркологічному та психоневрологічному диспансері не перебуває, здійснює догляд за своєю матір'ю - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, яка за своїм станом здоров'я прикута до ліжка та потребує постійного догляду, сам обвинувачений також у зв'язку із своїми похилим віком потребує постійних медичних обстежень та лікування для підтримки свого життя та здоров'я, свою вину у вчиненні даного злочину визнає повністю, усвідомлює що вчинив особливо тяжкий злочин, обіцяє не переховуватись від органів досудового слідства та суду, з'являтись за першим викликом, а також не перешкоджати встановленню істини по справі, та не продовжувати злочинну діяльність.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника на підтримку апеляції, старшого слідчого Дубіцького В.П., думку прокурора про залишення постанови судді без зміни, а апеляції без задоволення, обговоривши наведені в апеляції доводи й перевіривши матеріали кримінальної справи № 143-0890 та справи № 4-1328432/12, провадження № 1328/6993/12 Шевченківського районного суду м. Львова, колегія суддів вважає, що апеляція задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Постановою старшого слідчого СВ Шевченківського РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області ОСОБА_2 від 24 серпня 2012 року стосовно ОСОБА_3 порушено кримінальну справу за ознаками злочину, передбаченого ч..2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України.

27 серпня 2012 року винесено постанову про притягнення ОСОБА_3 в якості обвинуваченого за ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України.

Згідно з протоколом затримання ОСОБА_3 було затримано 24 серпня 2012 року.

Судове рішення про застосування до ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді взяття під варту постановлене з дотриманням вимог ст.ст.148,150, ч.1 ст.155, ст.165-2 КПК України.

Суддя правильно дійшов до висновку про необхідність застосування до ОСОБА_3 запобіжного заходу взяття під варту, врахувавши при цьому особу обвинуваченого; тяжкість злочину, у вчиненні якого він обвинувачується; наявність достатніх підстав вважати, що обвинувачений може ухилятися від слідства і суду, перешкоджати встановленню істини у справі.

Колегія суддів вважає необґрунтованим покликання захисника на те, що при розгляді подання суд не врахував особу обвинуваченого. З матеріалів справи вбачається, що при розгляді подання слідчого суддя місцевого суду діяв відповідно до вимог ч.5 ст.165-2 КПК України: вивчив матеріали представленої кримінальної справи, допитав обвинуваченого, вислухав думку прокурора й виніс постанову.

Суддя обґрунтовано висловив побоювання про небезпеку переховування ОСОБА_3 від слідства та суду і чинення ним перешкод у встановленні істини у справі. Це в свою чергу є відповідними і достатніми підставами для застосування до особи такого запобіжного заходу як взяття під варту.

Таким чином при розгляді подання суддя з'ясував усі передбачені ст.ст.148,150, ч.1 ст.155 КПК України обставини, з якими закон пов'язує можливість обрання запобіжного заходу.

Виходячи з наведеного, колегія суддів приходить до висновку про необґрунтованість апеляції. Постанова судді Шевченківського районного суду м. Львова від 31 серпня 2012 року про застосування до ОСОБА_3 запобіжного заходу взяття під варту не порушує вимог ст.29 Конституції України та ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є обґрунтованою, а тому підстав для її скасування немає.

Керуючись ст.ст.362, 366 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Постанову судді Шевченківського районного суду м. Львова від 31 серпня 2012 року про задоволення подання старшого слідчого СВ Шевченківського РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області про обрання ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді взяття під варту залишити без зміни, а апеляцію захисника ОСОБА_1 без задоволення.

Судді: Данко В.В. Белена А.В. Яременко О.Д.