Апеляційний суд Херсонської області
Справа № 11а-1049 2010 р. Головуючий в 1 інстанції - Борко О.Л.
Категорія: 191 ч.4, 366 ч.2 КК України Доповідач - Буженко Н.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2010 року колегія суддів судової палати в кримінальних справах Апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючого - Грушицького А.А.;

суддів: Буженко Н.В.;

ОСОБА_1;

з участю прокурора - Дмитрука С.С.;

адвоката- Сачаєвої І.О.;

засудженої - ОСОБА_2;

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Херсоні кримінальну справу за апеляцією прокурора, що брав участь у розгляді справи на вирок Суворовського районного суду м. Херсона від 14 червня 2010 року;

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком: ОСОБА_2, 4 липня

1964 року, раніше не судима,

засуджена за ст. 191 ч.4 КК України на п'ять років позбавлення волі з позбавленням права займати посади, пов'язані з матеріальною відповідальністю строком на три роки; за ст. 366 ч.2 КК України на один три роки позбавлення волі. На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначено покарання - п'ять років позбавлення волі з позбавленням права займати посади, пов'язані з матеріальною відповідальністю строком на три роки. На підставі ст. ст. 75, 76 КК України ОСОБА_2 від відбування покарання звільнено з іспитовим строком на три роки та зобов'язано не виїжджати за межи України на постійне місце проживання без дозволу органа кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти ці органи про зміну місця свого проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід ОСОБА_2 обрано - підписку про невиїзд до набрання вироком законної сили.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь КЖЕП «Таврійський -3» 79517,38 грн. та судові витрати на виготовлення експертизи, вирішено питання про речові докази.

Згідно з вироком ОСОБА_2 визнана винною та засуджена за те, що вона працюючи на посаді бухгалтера-кассира на КЖЕП «Таврійський-3», будучи матеріально-відповідальної особою, вказаної організації, була наділена повноваженнями ведіння касових операцій на підприємстві в частині зарахування грошових коштів, здійснення операцій по зарахуванню грошових коштів на розрахункові рахунки платників, ведення контролю по вкладам по квартирній платні та роботи з бухгалтерськими книгами на підприємстві, в період з 01.10.2004 р. па 30.10.2009 р. реалізуючи свій єдиний злочинній намір, з метою привласнення грошових коштів підприємства на свою користь, ОСОБА_2 приймала від платників грошові вклади в якості оплати за комунальні послуги, роблячи про це відмітки в розрахункових книжках громадян, після чого не в повному об'ємі відображувала отримані ці грошові кошти в прибутково-касових ордерах по КЖЕП «Таврійський-3», а саме занижувала їх розмір, особисто виймаючи не проведену готівку з каси КЖЕП «Таврійський-3», використовуючи її на особистий розсуд. Таким чином ОСОБА_2 привласнила за вказаний період грошові кошти на суму 84373,77 грн., заподіявши КЖЕП «Таврійський-3» матеріальну шкоду на вказану суму.

В апеляції прокурор, що брав участь у розгляді справи, не оспорюючи доведеність вини та кваліфікацію дій засудженої, вважає вирок суду незаконним в наслідок невідповідності призначеного ОСОБА_2 покарання ступеню тяжкості скоєного злочину, просить вирок суду скасувати, постановити новий вирок, яким призначити ОСОБА_2 покарання за ч.4 ст. 191 КК України - шість років позбавлення волі з позбавленням права займати посади, пов'язані з матеріальною відповідальністю строком на три роки; за ч.2 ст. 366 КК України - три роки позбавлення волі з позбавленням права займати посади, пов'язані з матеріальною відповідальністю строком на три роки. На підставі ст. 70 ч.1 КК України, остаточно визначити покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим - шість років позбавлення волі з позбавленням права займати посади, пов'язані з матеріальною відповідальністю строком на три роки з відбуванням покарання у кримінально-виконавчій установі закритого типу.

Заслухавши доповідача, висновок прокурора, який підтримав свою апеляцію, вислухавши засуджену, яка заперечувала проти апеляції прокурора і в останньому слові просила залишити вирок суду без змін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляцій, колегія суддів вважає, що апеляція прокурора не підлягає задоволенню із наступних підстав.

Висновок суду щодо доведеності винності ОСОБА_2 в скоєнні злочину, за який вона засуджена є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується зібраними у справі і перевіреними у судовому засіданні доказами та ніким не оспорюється.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд всебічно і повно дослідив обставини справи, дав зібраним доказам належну оцінку, злочинні дії ОСОБА_2 правильно кваліфікував за ст.ст. 191ч.4 та 366 ч.2 КК України.

При призначенні покарання ОСОБА_2 судом врахована ступінь тяжкості злочинного діяння, відношення її до скоєного злочину, характеристику її особистості, стан її здоров'я, часткове погашення матеріальної шкоди, повне визнання вини, обставини, що обтяжують та пом'якшують покарання, та вважав за необхідне призначити ОСОБА_2 покарання із застосуванням ст.ст. 75,76 КК України, та правильно визначена міра покарання без ізоляції від суспільства, яка є необхідною і достатньою для її виправлення та попередження нових злочинів, таким чином підстав для зміни призначеного покарання засудженої ОСОБА_2 колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 365-366 КПК України, колегія суддів; -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію прокурора, що брав участь у розгляді справи залишити без задоволення. Вирок Суворовського районного суду м. Херсона від 14 червня 2010 року щодо ОСОБА_2 - залишити без змін.

Головуючий

Судді: