Справа № 359/6265/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/946/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 18 25.08.2015

УХВАЛА
Іменем України
25 серпня 2015 року м. Київ.
Колегія суддів судової палати з розгляду
кримінальних справ апеляційного суду Київської області в складі:
головуючого: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі: ОСОБА_5
з участю прокурора: ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу прокурора на ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 15 липня 2015 року, -

в с т а н о в и л а:
09.07.2015 року начальник Бориспільської виправної колонії №119 та спостережна комісія при Бориспільській районній державній адміністрації Київської області звернулися до суду із спільним поданням про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 .

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 15.07.2015 року подання задоволено, ОСОБА_7 звільнено умовно-достроково від відбування покарання на невідбуту частину покарання 1 рік 7 місяців 13 днів, оскільки останній своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення і фактично відбув 2/3 строку призначеного покарання.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду першої інстанції скасувати. В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що суд не звернув уваги на ті обставини, що засуджений, раніше судимий вироком Васильківського районного суду Київської області від 28.10.2009 року за ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 289, ст. 75, ст. 76 КК України та перебуваючи на іспитовому терміні вчинив новий тяжкий, корисливий злочин, що вказує на те, що останній на шлях виправлення не став. Крім того, ОСОБА_7 відбуває покарання у Бориспільській ВК № 119 з 07.10.2010 року, проте намір працевлаштуватися виявив тільки у 2013 році, мав 2 стягнення за зберігання заборонених предметів.

Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, думку, прокурора, яка апеляційну скаргу прокурора підтримала та просила її задовольнити, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Відповідно до статті 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно статті 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення і у разі засудження за умисний тяжкий злочин після фактичного відбуття не менше 2/3 строку покарання.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_7 вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області від 29.08.2011 року засуджений за вчинення умисного тяжкого злочину, передбаченого ч.3 ст. 185, ст. 71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі. На момент розгляду подання фактично відбув 2/3 строку покарання призначеного судом за вчинений ним злочин (а.с. 1-4).

З характеристики з місця відбування засудженим покарання вбачається, що ОСОБА_7 за час відбування покарання в Бориспільській ВК № 119 двічі порушив режим утримання, за що має стягнення, які зняті у встановленому законом порядку. В подальшому засуджений змінив свою поведінку та зарекомендував себе з позитивного боку. Працевлаштований на промисловій зоні установи на ділянці деревообробки. За власною ініціативою виявив бажання працювати, виробничі завдання виконує сумлінно, якісно та вчасно. Порушень правил техніки безпеки не допускає, до устаткування ставиться бережно.

За сумлінну поведінку і ставлення до праці має 6 заохочень правами начальника установи. В побуті поводить себе спокійно, чемний, має адекватну самооцінку. У відношенні до представників адміністрації установи ввічливий, тактовний, виконує їх законні вимоги. Входить до числа засуджених, які мають потенційно позитивну спрямованість, з оточуючими будує рівні доброзичливі взаємовідносини. Приймає участь у програмі диференційованого виховного впливу («Духовне відродження»). Підтримує зв`язки з рідними. Вину за вироком суду визнав повністю, призначене покарання вважає справедливим (а.с. 6-8, 13-16).

Суд першої інстанції, оцінивши докази по справі, прийшов до обґрунтованого висновку про можливість умовно-дострокового звільнення засудженого ОСОБА_7 від покарання, мотивуючи своє рішення тим, що засуджений своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

З даним рішенням суду колегія суддів погоджується.

Посилання прокурора на те, що ОСОБА_7 раніше судимий вироком Васильківського районного суду Київської області від 28.10.2009 року за ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 289, ст. 75, ст. 76 КК України та перебуваючи на іспитовому терміні вчинив новий тяжкий, корисливий злочин не спростовує висновків суду про те, що ОСОБА_7 довів своє виправлення і заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Доводи апелянта щодо невідповідності висновків суду, викладених в ухвалі, фактичним обставинам провадження не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

За таких обставин колегія суддів вважає, що ухвала Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 15.07.2015 року є законною, обгрунтованою та вмотивованою, а тому підстав для її скасування та задоволення апеляційної скарги не має.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419, 537 КПК України, колегія суддів, -
у х в а л и л а:
Ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 15.07.2015 року, якою спільне подання начальник Бориспільської виправної колонії №119 та спостережна комісія при Бориспільській районній державній адміністрації Київської області про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 задоволено та звільнено останнього умовно-достроково від відбування призначеного покарання залишити без зміни.

Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3
ОСОБА_4