Справа № 296/4448/15-к
УХВАЛА
Іменем України
19 травня 2015 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

скаржника ОСОБА_3 ,

прокурорів - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність Управління МВС України в Житомирській області, Корольовського РВ УМВС України в Житомирській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

В С Т А Н О В И В :

16.04.2015 року до Корольовського районного суду м. Житомира надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність Управління МВС України в Житомирській області, Корольовського РВ УМВС України в Житомирській області, в якій заявник просив:

- визнати протиправною бездіяльність Управління МВС України в Житомирській області, Корольовського РВ УМВС України в Житомирській області у невнесенні відомостей про вчинені кримінальні правопорушення до ЄРДР, заявлені заявником та не здійсненні досудового розслідування за його повідомленням про вчинені кримінальні правопорушення або не передачі матеріалів до прокуратури для прийняття рішення за вказаним фактом;

- зобов`язати Управління МВС України в Житомирській області внести відомості про вчинені кримінальні правопорушення повідомлені заявником 1 квітня 2015 року до чергової частини УМВС, яке було передано для реагування та виконання ст. 214 КПК України до Корольовського РВ УМВС України в Житомирській області до Єдиного реєстру досудових розслідувань і розпочати досудове розслідування або передати матеріали до прокуратури для прийняття рішення за вказаним фактом.

Подана скарга обґрунтовувалась тим, що 1.04.2015 року заявник повідомив черговому Управління МВС України в Житомирській області відомості про вчинення кримінальних правопорушень, за фактом зловживання владою та службовим становищем, використання правосудних повноважень всупереч інтересам служби, третіх осіб, прояв корпоративності та непрофесійності суддів Апеляційного суду Житомирської області, просив визнати його потерпілим.

Вказував на те, що всупереч нормативним документам МВС України, УМВС та РВ УМВС вказані заявником відомості за фактом вчинення посадовими особами Апеляційного суду Житомирської області службових злочинів, передбачених ч. 1 ст. 364, ч. 2 ст. 375 КК України, в тому числі суддями, які провадили апеляційний розгляд у справі №296/1998/15-к до ЄРДР внесені не були, а досудове розслідування не розпочато, що на думку заявника є порушенням норм чинного КПК України.

Заявник ОСОБА_3 в судовому засіданні подану скаргу підтримав повністю та уточнив вимоги в частині оскарження бездіяльності замість Корольовського РВ УМВС України в Житомирській області у невнесенні відомостей про вчинені кримінальні правопорушення до ЄРДР іншим органом досудового розслідування, а саме тим територіальна юрисдикція якого поширюється на вирішення відповідного питання, надав пояснення, аналогічні викладеним у скарзі та просив її задовольнити.

Прокурор Житомирської області у судовому засіданні подану скаргу не визнав, проти задоволення скарги заперечував, посилаючись на її безпідставність.

Прокурор м.Житомира у судовому засіданні подану скаргу не визнала, при вирішення питання про необхідність внесення відомостей за усним повідомленням заявника, здійсненим на спецлінію служби "102" від 1.04.2015 року покладалась на розсуд суду.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов висновку, що скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

З наявних матеріалів справи встановлено, що 1.04.2015 року заявник ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 шляхом здійснення о 12 год. 35 хв. телефонного дзвінка на спецлінію служби "102", було здійснено усне повідомлення про вчинення зловживання владою суддею апеляційного суду Житомирської області Заліщуком, яке виразилося у невірному трактуванні норм чинного законодавства щодо строків апеляційного оскарження.

Зазначене повідомлення було зареєстровано у журналі єдиного обліку за №9696 працівниками Житомирського МВ УМВС України в Житомирській області, що підтверджується витягом з підсистеми "ЄО" бази даних інтегрованої інформаційно-пошукової системи "АРМОР" УМВС України в Житомирській області та копією аудіозапису телефонного повідомлення.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 Кримінального процесуального кодексу України.

Частиною 1 статті 303 КПК України встановлено, які рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора можуть бути оскаржені на досудовому провадженні. Так, згідно п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Згідно з частиною 1 статті 214 КПК України слідчий, прокурор, невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Пунктом 4 частини 5 статті 214 КПК України встановлено, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до пункту 1.2 розділу II Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого Наказом Генерального прокурора України № 69 від 17 серпня 2012 року відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам п.4 ч.5 ст.214 КПК України, зокрема, мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Аналіз зазначених норм свідчить про те, що заява має містити достатні дані про наявність в описаній події ознак складу злочину, поняття якого визначено ст.11 КК України.

Слідчий суддя звертає увагу, що положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку із частиною 1 статті 2 КК України, згідно із якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого Кримінальним кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

З наданих сторонами пояснень у судовому засіданні вбачається, що звернення ОСОБА_3 від 1.04.2015 року, що надійшло на спецлінію служби «102», фактично зводяться до незгоди заявника з процесуальними діями суддів апеляційного суду Житомирської області при вирішенні питання дотримання строків апеляційного оскарження при апеляційному розгляді справи №296/1998/15-к.

Разом з тим, з наявного в матеріалах справи змісту телефонного повідомлення заявника не вбачається достатніх даних, які б вказували на наявність в діях судді апеляційного суду Житомирської області Заліщука чи інших суддів цього суду ознак складу злочинів кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 364, ч. 2 ст. 375 КК України, а тому слідчий суддя дійшов висновку про відсутність будь-яких правових підстав для внесення відомостей за усним зверненням ОСОБА_3 від 1.04.2015 року, що надійшло на спецлінію служби «102» до ЄРДР.

З огляду на викладене, слідчий суддя вважає, що скарга ОСОБА_3 є безпідставною, а тому не підлягає задоволенню.

Слід також зазначити, що ч. 2 ст. 126 Конституції України визначено гарантії незалежності і недоторканності суддів, згідно з якими вплив на суддів у будь-який спосіб забороняється, що означає заборону будь-яких дій стосовно суддів незалежно від форми їх прояву з боку державних органів, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, установ, організацій, громадян та їх об`єднань, юридичних осіб з метою перешкодити виконанню суддями професійних обов`язків чи схилити їх до винесення неправосудного рішення. Заборона впливу на суддів у будь-який спосіб поширюється на весь час обіймання ними посади судді.

Відповідно до ч. 1 ст. 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання в діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і тягне за собою відповідальність, установлену законом.

Водночас, слідчий суддя звертає увагу на те, що у ст. 383 КК України законодавець передбачив відповідальність за завідоме неправдиве повідомлення про злочин, об`єктом якого є інтереси правосуддя і за яке у кожному випадку його вчинення має також наставати передбачена законом відповідальність.

Керуючись ст.ст. 214, 303, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність Управління МВС України в Житомирській області, Корольовського РВ УМВС України в Житомирській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відмовити за безпідставністю.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1