Перечинський районний суд Закарпатської області
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2010 року м.Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючого - судді Ганька І.І.,

при секретарі Данилевич Н.І.,

з участю обвинувача прокурора Чурей О.В..,

захисника адвоката ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальну справу про обвинувачення:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки та мешканки ІНФОРМАЦІЯ_2, українки, громадянки України, тимчасово непрацюючої, заміжньої (має на утриманні двох малолітніх дітей), ІНФОРМАЦІЯ_3, раніше не судимої,-

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 166 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 злісно невиконувала встановлені законом обов'язків по догляду за дитиною, а саме в кінці травня 2009 року не вжила належних заходів щодо лікування свого сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, внаслідок чого 01 червня 2009 року останній помер від набряку легень, як наслідок двобічної абсцедуючої пневмонії, яка при житті не була діагностована та не лікувалася, що стверджується актом судово-медичного дослідження № 212 від 30 червня 2009 року.

У судовому засіданні підсудна ОСОБА_2 свою вину в інкримінованому їй злочині визнала повністю, щиро розкаялася та показала, що 26 листопада 2007 року у неї народився син ОСОБА_4, який від народження постійно хворів та мав хворобу Дауна. З початку 2009 року дитина постійно хворіла на бронхіт та запалення легенів і її пять разів було госпіталізовано у дитяче відділення Перечинської ЦРЛ. У всіх випадках його госпіталізовували лікарі швидкої допомоги. Двічі вона самовільно покидала лікарню з недолікованою дитиною, оскільки їй необхідно було доглядати і за іншими малолітніми дітьми, які в цей час знаходилися вдома. Так, 28 травня 2009 року син знову захворів і в нього піднялася температура тіла. На наступний день його оглянула лікарка АЗПСМ с.Зарічево, після чого призначила лікування та виписала рецепт на безкоштовне отримання ліків. 30 травня 2009 року дитину знову оглянула медична сестра АЗПСМ с.Зарічево, коли вона знаходилась у сусідів, і запропонувала їй купити ліки від горла та звернутися до лікаря, а 01 червня 2009 року її син помер. Просить суворо її не карати.

Враховуючи, що такі фактичні обставини справи ніким не оспорюються, а учасники судового розгляду правильно зрозуміли зміст цих обставин і сумнівів у добровільності та істинності їх позиції немає, суд при вирішенні питання про обсяг доказів, які підлягають дослідженню, в порядку ч.3 ст.299 КПК України обмежується визнавальними показами підсудної, а дослідження решти доказів вважає недоцільним.

З урахуванням обсягу доказів, які досліджувалися у судовому засіданні, суд вважає доведеною вину підсудної ОСОБА_2 в інкримінованому їй злочині і кваліфікує її дії за ст. 162 КК України, як злісне невиконання матірю встановлених законом обовязків по догляду за дитиною, що спричинило тяжкі наслідки.

При призначенні покарання підсудній, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної і обставини, що пом'якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 12 КК України підсудна ОСОБА_2 вчинила злочин середньої тяжкості.

Як особа ОСОБА_2 по місцю проживання характеризується позитивно.

Відповідно до ст.66 КК України, обставинами, які помякшують покарання підсудній, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, наявність на утриманні двох малолітніх дітей та важкий стан її здоровя.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання підсудній, суд не знаходить.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що підсудній ОСОБА_2 слід призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті, за якою кваліфіковано її дії.

Однак, враховуючи тяжкість злочину, особу винної, обставини справи, суд приходить до висновку, що виправлення підсудної можливе без відбування покарання відповідно до ст. 75 КК України, а тому ОСОБА_2 слід звільнити від відбування покарання з випробуванням.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Речових доказів та судових витрат по справі немає.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили підсудній ОСОБА_2 слід залишити попередній підписку про невиїзд.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, с у д, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_2 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ст. 166 КК України і призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_2 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо вона протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину.

Запобіжний захід засудженій ОСОБА_2 до набрання вироком законної сили залишити попередній підписку про невиїзд.

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Закарпатської області протягом пятнадцяти діб з моменту його проголошення.

Головуючий: Ганько І.І.