Справа №5-136/11
Провадж.№5/2178/11
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.12.2013 року Новобузький районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді - Васильченко Н.О.,

з участю секретаря - Юхименко Т.М.,

прокурора - Коніщука М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Новобузького районного суду Миколаївської області кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, українця, громадянина України, який має базову загальну середню освіту, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

15.07.2013 року близько 01 години 30 хвилин ОСОБА_1 разом із ОСОБА_2, перебуваючи у стані алкогольного спяніння, прийшли до домоволодіння ОСОБА_1, яке розташоване АДРЕСА_1 та лягли відпочивати. Прокинувшись близько 07 години 00 хвилин ОСОБА_1 помітив на тумбочці в прихожій кімнаті своєї квартири мобільний телефон «Самсунг», який належить ОСОБА_2 та вирішив викрасти даний телефон. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне заволодіння чужим майном мобільним телефоном «Самсунг» ОСОБА_1 дочекався коли ОСОБА_2 зайшла до кухні, скориставшись відсутністю сторонніх осіб, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, таємно викрав мобільний телефон «Самсунг», бувший у використанні, вартістю 200 гривень, який належить ОСОБА_2 Даною крадіжкою ОСОБА_2 були завдані матеріальні збитки на суму 200 гривень.

Вказані дії ОСОБА_1 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст.185 КК України.

26.07.2013 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено інформацію про кримінальне провадження № 0000746 у звязку з вчиненням кримінального правопорушення, яке було кваліфіковано за ч.1 ст.185 КК України.

Разом з обвинувальним актом до суду надійшла угода про примирення від 15.08.2013 року, згідно умов даної угоди потерпіла ОСОБА_2 та підозрюваний ОСОБА_1 на підставі ст.ст. 468, 469, 471 КПК України, уклали угоду про примирення. ОСОБА_1 в повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_1 за вчинення злочину передбаченого ч.1 ст.185 КК України у виді громадських робіт строком 120 годин.

Потерпіла ОСОБА_2 в судовому засіданні зазначила, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і норми КПК України та КК України, просила цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

При цьому судом зясовано, що потерпіла ОСОБА_2 цілком розуміє наслідки затвердження даної угоди, передбачені п.2 ч.1 ст.473 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_1 також просив вказану угоду затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання. При цьому, беззастережно визнає себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, дав згоду на застосування узгодженої міри покарання, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно угоди зобовязання, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення зрозумілі.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, перевіривши угоду про примирення на відповідність вимогам, встановленим ст.471 КПК України, суд прийшов до висновку про затвердження угоди виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст.ст.468, 469 КПК України, у кримінальному провадженні щодо злочинів невеликої та середньої тяжкості, може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, яке згідно ч.3 ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості.

Зміст угоди відповідає вимогам ст. 471 КПК України, підстави для відмови в затвердженні угоди, передбачені ч.7 ст.474 КПК України відсутні.

При цьому судом зясовано, що обвинувачений ОСОБА_1 цілком розуміє права, наслідки укладення та затвердження даної угоди, характер обвинувачення, вид покарання та інші заходи визначені ч.5 ст.474 КПК України, п.1 ч.1 ст.473 КПК України.

Згідно ч.6, 7 ст.474 КПК України суд в ході розгляду угоди перевіряє її на відповідність вимогам, встановленим ст.ст. 471 КПК України, при цьому суд не здійснює оцінку доказів в кримінальному провадженні, оскільки межі розгляду встановлюються лише змістом угоди про примирення.

Відповідно до пояснень потерпілої та обвинуваченого, суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України та на її основі може бути ухвалений вирок, оскільки умови не порушують права, свободи та інтереси сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе зобовязань. Правова кваліфікація кримінального правопорушення відповідає обставинам правопорушення. Крім того, суд бере до уваги той факт, що узгодженні сторонами вид та міра покарання є відповідними ступеню тяжкості кримінального правопорушення та характеристиці особи обвинуваченого.

Згідно ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену міру покарання.

Отже, суд дійшов висновку про затвердження угоди про примирення між потерпілою ОСОБА_2 та обвинуваченим ОСОБА_1 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Речові докази підлягають вирішенню відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 314, 468, 469, 471, 473-475, 476 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:

Затвердити угоду про примирення від 15 серпня 2013 року в межах кримінального провадження № 0000746 від 26 липня 2013 року між потерпілою ОСОБА_2 та обвинуваченим ОСОБА_1.

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.185 КК України і призначити узгоджене покарання у виді громадських робіт строком 120 (сто двадцять) годин.

Речовий доказ: мобільний телефон «Самсунг», який передано на зберігання потерпілій ОСОБА_2 під розписку залишити останній, як власниці.

У разі невиконання угоди про примирення потерпіла має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду, який затвердив дану угоду, з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

Також, розяснити, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Розяснити ОСОБА_1, що наслідком затвердження угоди про примирення для нього є обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями п.1 ч.3 ст.394 та п.1 ч.3 ст.424 КПК України, та те, що вирок може бути оскаржений виключно з підстав: призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджено сторонами, а також без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч.4-7 ст.474 КПК України, в тому числі не розяснення йому наслідків укладення угоди протягом 30 днів з дня проголошення до судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Миколаївської області через Новобузький районний суд Миколаївської області.

Суддя Новобузького районного суду

Миколаївської області ОСОБА_3