Cправа № 639/6725/15-к
Провадж. № 1-кп/639/378/15
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 листопада 2015 року м. Харків

Колегія суддів Жовтневого районного суду м. Харкова у складі: головуючого - ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю: секретаря ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , захисника адвоката ОСОБА_7 , потерпілої ОСОБА_8 , представника потерпілої адвоката ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора прокуратури Жовтневого району м. Харкова ОСОБА_5 по кримінальному провадженню №0000108 від 08.01.2013 року про звільнення від кримінальної відповідальності за скоєння злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Краматорськ Донецької області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

в с т а н о в и л а :
Прокурор прокуратури Жовтневого району м. Харкова ОСОБА_5 звернувся до Жовтневого районного суду м. Харкова з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності за скоєння злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, ОСОБА_6 , у зв`язку із закінченням строків давності.

В клопотанні прокурор вказує, що під час досудового розслідування по кримінальному провадженню №0000108 встановлено, що ОСОБА_6 14.11.1999, приблизно о 24 годині, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння на березі річки Лопань, неподалік вул. Власенко у м. Харкові, під час бійки зі своїм знайомим ОСОБА_10 , з яким раніше перебували у неприязних відносинах, маючи умисел на позбавлення життя останнього, суб`єктивно усвідомлюючи протиправність своїх дій, скоїв його вбивство шляхом удушення.

Згідно висновку судово-медичної експертизи №1131 від 04.05.2000 причиною смерті ОСОБА_10 стала механічна асфіксія внаслідок здавлення шиї руками іншої людини.

Вказані дії ОСОБА_6 кваліфіковані за ч. 1 ст. 115 КК України як умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Відповідно до санкції ч. 1 ст. 115 КК України за злочині дії ОСОБА_6 , передбачено відповідальність у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років.
З огляду на викладене, прокурор посилався, що ОСОБА_6 може бути звільнено від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України.
Вислухавши думку прокурора, обвинуваченого, його захисника, які підтримали вимоги клопотання, та просили звільнити ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності, а провадження по справі закрити, потерпілу ОСОБА_8 та її представника адвоката ОСОБА_9 , які проти клопотання заперечували, колегія суддів приходить до такого.

Відповідно до абз. 5 п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» при вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд (суддя) під час попереднього, судового, апеляційного або касаційного розгляду справи повинен переконатися (незалежно від того, надійшла вона до суду першої інстанції з відповідною постановою чи з обвинувальним висновком, а до апеляційного та касаційного судів - з обвинувальним вироком), що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину і особа винна в його вчиненні, а також що умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності передбачені КК. Тільки після цього можна постановити (ухвалити) у визначеному КПК порядку відповідне судове рішення.
В судовому засіданні ОСОБА_6 визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину, проте, будучи допитаним, заперечував факт перебування в момент скоєння злочину у стані алкогольного сп`яніння. Також він вказував, що фактично спричинив смерть ОСОБА_10 , захищаючись від останнього, який як в той день, так і раніше на протязі 5 років неодноразово погрожував та бив його, одного разу вивозив на автомобілі разом з друзями, та вимагав повернути надуманий борг у розмірі 500 доларів США. Крім того, ОСОБА_6 не зміг пояснити механізм удушення потерпілого ОСОБА_10 .
Не було встановлено механізм спричинення смерті потерпілого ОСОБА_10 і під час проведення слідчого експерименту за участі ОСОБА_6 02.07.2015 року. (т. 2 а.с. 120-124 матеріалів кримінального провадження).

В свою чергу, потерпіла ОСОБА_8 та її представник адвокат ОСОБА_9 , заперечуючи проти задоволення клопотання, вказували, що дії ОСОБА_6 органом досудового розслідування кваліфіковані неправильно, оскільки відповідний злочин було скоєно за попередньою змовою групою осіб, з хуліганських мотивів та з особливою жорстокістю, а тому дії ОСОБА_6 мали кваліфікуватися за п.п. 4, 7, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

Про це зазначала потерпіла ОСОБА_8 і, будучи допитаною під час досудового розслідування. Проте, слідчим не було з`ясовано при допиті потерпілої ОСОБА_8 , на підставі яких фактичних даних, вона посилається на вчинення вказаного злочину за попередньою змовою групою осіб, зокрема хто може підтвердити ці факти, та не перевірив їх у встановленому законом порядку.

Про необхідність перекваліфікувати дій ОСОБА_6 потерпіла ОСОБА_8 вказувала як під час її допиту, так і в окремо поданому клопотанні. Аналогічне клопотання було подано її представником - адвокатом ОСОБА_9 (а.с. 132-133, 137-139 матеріалів кримінального провадження). В цих клопотаннях потерпіла та її представник також просили призначити судово-медичну експертизу.

Відповідно до ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.
Фактично слідчим вказані клопотання не були розглянуті та вирішенні в порядку, передбаченому ст. 220 КПК України. Так, посилаючись на відсутність підстав задоволення клопотання ОСОБА_8 , слідчий надав відповідь у формі листа, тобто не у встановленій ст. 220 КПК України процесуальній формі, що також ускладнило оскарження відповідного рішення слідчому судді в порядку, передбаченому ст. ст. 303-307 КПК України. Клопотання адвоката ОСОБА_9 слідчим взагалі лише було долучено до матеріалів кримінального провадження. (т. 2 а.с. 138, 140 матеріалів кримінального провадження).

Отже, у встановленому процесуальним законом порядку слідчим не перевірено доводи потерпілої та її представника, та не надано їм належної правової оцінки.

Санкцією ч. 2 ст. 115 КК України передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічним позбавленням волі.
Відповідно ж до ч. 4 ст. 49 КК України питання про застосування давності до особи, що вчинила особливо тяжкий злочин, за який згідно із законом може бути призначено довічне позбавлення волі, вирішується судом. Якщо суд не визнає за можливе застосувати давність, довічне позбавлення волі не може бути призначено і заміняється позбавленням волі на певний строк.
При цьому, колегія суддів позбавлена можливості надати належну оцінку вказаним показанням обвинуваченого ОСОБА_6 та доводам потерпілої під час розгляду даного клопотання прокурора, зокрема і у зв`язку з його невідповідністю вимогам ст. 287 КПК України.

Так, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 287 КПК України у клопотанні прокурора про звільнення від кримінальної відповідальності вказуються, зокрема: докази, які підтверджують факт вчинення особою кримінального правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

У своєму клопотанні прокурор обмежився лише переліченням найменувань певних джерел доказів показання свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , потерпілої ОСОБА_8 , протокол огляду місця події, висновок судово-медичної експертизи №1131, протокол проведення слідчого експерименту на місці скоєння злочину, не розкривши при цьому їх зміст.

За наведених вище обставин, клопотання прокурора не можна визнати обґрунтованим, у зв`язку з чим, відповідно до ч. 4 ст. 288 КПК України, в його задоволенні необхідно відмовити та повернути прокурору для здійснення кримінального провадження в загальному порядку.
Керуючись ст.ст. 285-288, 314, 369-372, 376 КПК України,

п о с т а н о в и л а :
В задоволенні клопотання прокурора прокуратури Жовтневого району м. Харкова ОСОБА_5 про звільнення від кримінальної відповідальності за скоєння злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити, та повернути його прокурору для здійснення кримінального провадження в загальному порядку.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_2