Справа № 216/6130/15-к
У Х В А Л А

про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

13.08.2015 року.

Центрально-Міський райсуд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області

у складі головуючого-слідчий судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

слідчого - ОСОБА_4

підозрюваного - ОСОБА_5

захисника - ОСОБА_6

розглянувши у закритому судовому засіданні, винесене у кримінальному просаджені №0000310 від 30.03.2015 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.115 ч.1, 194 ч.2, 263 ч.1, 396 ч.1 КК України старшим слідчим відділу розслідування особливо важливих справ та злочинів, учинених організованими групами і злочинними організаціями СУ ГУМВС України Дніпропетровській області ОСОБА_4 , і погоджене з прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Запоріжжя, Запорізької області, освіта середня-технічна, одруженого, маючого на вихованні доньку - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше засудженого: 02.02.2015 Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу за ст.ст. 263 ч.1, 75 КК України до 3 років позбавлення волі, з випробуванням на 1 рік, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,-

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.194 ч.2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 підозрюється у тому, що, будучи засудженим 02 лютого 2015 року Дзержинським районним судом міста Кривого Рогу за ст.ст. 263 ч.1, 75 КК України до 3 років позбавлення волі з випробуванням строком 1 рік, під час випробувального терміну належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, та 29 березня 2015 року, умисно, з метою приховування особливо тяжкого злочину - умисного вбивства людини (гр-на ОСОБА_8 ) третьою особою, тобто кримінального правопорушення, передбаченого ст. 115 ч.1 КК України, за попередньою змовою з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , шляхом підпалу знищів чуже майно, яке належить ТОВ «АВТОКРЕДИТ ПЛЮС», чим спричинив потерпілому майнову шкоду у великих розмірах, за наступних обставин.

29 березня 2015 року, приблизно о 09.25 годині ОСОБА_9 прийшов до будинку АДРЕСА_2 де зустрів раніше знайомого йому ОСОБА_8 . ОСОБА_9 та ОСОБА_8 почали вживати спиртні напої. У той же день в процесі вживання спиртних напоїв приблизно о 09. 55 годині ОСОБА_8 та ОСОБА_9 вирішили для подальшого переміщення по території міста Кривого Рогу скористатися автомобілем «Ford-fiesta» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу номер НОМЕР_2 , виданого 18.06.2014 належить ТОВ «АВТОКРЕДИТ ПЛЮС», але фактично, відповідно до Публічного договору про надання фінансового лізингу № KR00A! від 16.06.2014 перебував у володінні ОСОБА_11 , та на той час був наданий нею у тимчасове користування ОСОБА_8 .

У зв`язку з тим, що вони перебували у стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 вирішили залучити у якості водія свого знайомого - ОСОБА_5 , про що ОСОБА_9 зателефонував ОСОБА_5 , та отримав на це його згоду.

У той же день, приблизно о 10:00 годині ОСОБА_5 , прибув до будинку №1 по вул. Ушинського у м. Кривому Розі, де зустрів ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , після чого вказані особи на вищезазначеному автомобілі «Ford-fiesta», під керуванням ОСОБА_5 в період часу з 10:00 год. по 13:00 год. пересувалися по території Тернівського району м. Кривого Рогу, в процесі чого ОСОБА_9 та ОСОБА_8 продовжували вживати спиртні напої.

У той же день, приблизно о 13:00 год., ОСОБА_9 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на задньому сидінні вказаного автомобіля під керуванням ОСОБА_5 , знайшов раніше залишену ОСОБА_8 невстановлену досудовим розслідуванням вогнепальну зброю пістолет марки «ТТ» калібру 7,62 мм., який був знаряджений бойовими патронами, після чого, вважаючи що вказаний пістолет належить ОСОБА_8 , почав просити останнього продати пістолет йому, на що отримав від ОСОБА_8 відмову, після чого ОСОБА_9 , скориставшись необачністю ОСОБА_8 , непомітно для останнього, вказаний пістолет залишив при собі.

У той же час, приблизно о 13. 20 годині ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , на автомобілі «Ford-fiesta» під керуванням ОСОБА_5 прибули на вул. Поліська у Тернівському районі м. Кривого Рогу, де ОСОБА_9 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на задньому пасажирському сидінні позаду ОСОБА_8 при руху автомобіля в районі будинку АДРЕСА_3 , діючи із раптово виниклих у нього по відношенню до ОСОБА_8 неприязливих стосунків, навмисно, з інтервалом приблизно 1-єї секунди здійснив 2 постріли з пістолету «ТТ» в спину ОСОБА_8 , чим відповідно до висновку судово-медичного експерта № 643 від 27.04.2015 спричинив останньому вогнепальні поранення у вигляді ушкодження правої легені та сечового міхура потерпілого, внаслідок яких ОСОБА_8 помер.

Після цього ОСОБА_9 , усвідомлюючи невідвертість покарання за скоєний ним особливо тяжкий злочин - умисне вбивство ОСОБА_8 , запропонував ОСОБА_5 приховати вбивство ОСОБА_8 шляхом знищення трупу останнього. ОСОБА_5 , усвідомлюючи протиправність своїх діянь, дав згоду ОСОБА_9 на приховування вбивства ОСОБА_8 , свідком якого він був безпосередньо. При цьому ОСОБА_5 з метою полегшення приховування вбивства ОСОБА_8 запропонував ОСОБА_9 залучити до участі у знищенні слідів злочину спільного знайомого ОСОБА_10 , на що ОСОБА_9 дав свою згоду.

У той же день, о 13. 25 годині ОСОБА_5 , вступив в попередню змову з ОСОБА_9 , направлену на переховування ОСОБА_9 , приховування слідів, засобів та знаряддя вчинення ОСОБА_9 особливо тяжкого злочину - вбивства ОСОБА_8 шляхом переховування ОСОБА_9 , надання останньому допомоги в переміщенні знаряддя злочину та об`єкту злочинного посягання в інше місце з метою їх подальшого приховування, на автомобілі «Ford-fiesta», в якому перебував труп ОСОБА_8 , прибули до лісосмуги, яка розташована між вулицями Поліська та Мечникова у м. Кривому Розі, де з метою тимчасового приховування від сторонніх осіб трупу ОСОБА_8 та його подальшого транспортування до місця переховування, переклали труп останнього з переднього синіння на підлогу між задніми та передніми сидіннями вказаного автомобіля, після чого приблизно о 13. 32 годині, з метою залучення ОСОБА_10 до сумісного приховування вбивства ОСОБА_8 прибули на вул. Бізе у м. Кривому Розі, де зустріли ОСОБА_10 , якому показали труп ОСОБА_8 , та повідомили про те, що ОСОБА_9 вбив ОСОБА_8 та запропонували разом знайти спосіб та місце приховування вбивства ОСОБА_8 , на що ОСОБА_10 , усвідомлюючи протиправність своїх дій, дав згоду. Після цього ОСОБА_9 , ОСОБА_5 та ОСОБА_10 вирішили з метою приховування вбивства ОСОБА_8 та знищення слідів злочину таємно вивезти труп ОСОБА_8 на автомобілі «Ford-fiesta» за межі міста Кривого Рогу, де в зручному для них місці приховати труп разом з автомобілем.

Після цього ОСОБА_10 , вступивши таким чином з ОСОБА_9 та ОСОБА_12 в попередню змову, направлену на приховування вбивства ОСОБА_8 шляхом надання ОСОБА_9 допомоги в знищенні слідів злочину, переміщення знаряддя злочину та об`єкту злочинного посягання, а також автомобіля «Ford-fiesta» в інше місце для подальшого їх приховування, приступили до реалізації свого злочинного умислу.

29.03.2015, протягом з 13. 42. по 14. 48 годин ОСОБА_9 , керуючи автомобілем «Ford-fiesta», в якому перебував труп ОСОБА_8 , разом із ОСОБА_5 та ОСОБА_10 , з метою приховування вбивства ОСОБА_8 , тривалий час рухаючись по території житлових масивів Тернівського району м. Кривого Рогу в пошуках зручного для приховування трупу місця, маючи при цьому неодноразову можливість повідомити до правоохоронні органи про скоєний особливо тяжкий злочин - вбивство ОСОБА_8 , та припинити свої подальші протиправні дії, з метою досягнення бажаного ОСОБА_9 , ОСОБА_5 та ОСОБА_10 результату - приховування вбивства ОСОБА_8 , прослідували від вул. Бізе у м. Кривому Розі в лісосмугу, яка розташована на території Недайводської сільської ради Криворізького району, Дніпропетровської області, де в 50 метрах від промислової залізничної колії ПАТ «Центральний ГЗК», діючи від обставин, які не залежали від волі співучасників злочину припинили рух автомобіля, в якому перебував труп ОСОБА_8 , в місці, поряд з яким на той час при виконанні своїх професійних обов`язків перебували сторонні особи.

Після цього ОСОБА_5 , ОСОБА_9 та ОСОБА_13 упевнившись, що у зв`язку із прилеглою місцевістю подальший рух автомобілю, в якому перебував труп ОСОБА_8 , не можливий, залишили автомобіль, та вирішили знищіти його разом з трупом шляхом підпалу.

Після цього ОСОБА_5 , діючи з метою досягнення бажаного ним, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 результату, за допомогою підручного, заздалегідь заготовленого ріжучого засобу, в підкапотному просторі зазначеного автомобілю перерізав трубопровід паливно-постачальної системи двигуна автомобіля, через отвір якого за допомогою ОСОБА_9 злив у пляшку бензин, яким разом з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , з метою підпалу облили із середини салон автомобіля, а також труп ОСОБА_8 , який перебував на підлозі між передніми та задніми сидіннями в салоні вказаного автомобілю, після чого за допомогою запальнички підпалили місця в середині салону автомобіля на які потрапив бензин та, упевнившись, що автомобіль та труп ОСОБА_8 зайнялися полум`ям з місця скоєння злочину втекли.

30.03.2015, співробітники міліції в лісосмузі, розташованій на території Недайводської сільської ради Криворізького району в 50 метрах від промислової залізничної колії ПАТ «Центральний ГЗК», виявили обгорілий кузов автомобіля марки «Ford-fiesta», в якому на підлозі між задніми та передніми сидіннями були виявлені обвуглені останки трупу ОСОБА_8 з вираженою термічної ампутацією кінцівок на рівні середньої третини стегон, прогорання живота, таза, груді, черепу нижньої щелепи, запеченими внутрішніми органами та повним прогоранням шкірних покровів та м`язів, смерть якого відповідно до висновку судово-медичного експерта № 643 від 27.04.2015, враховуючи наявність ознак прижиттєвої втрати крові внаслідок ушкодження правої легені настала від травматичного гемотораксу. Виявлені ушкодження у вигляді обгоряння тіла, які заподіяні від дії відкритого полум`я або високої температури.

Відповідно до висновку судової авто-товарознавчої експертизи вартість автомобіля складала 177290 грн. 00 коп., що на час скоєння кримінального правопорушення дорівнюється 291 встановлених законодавством України неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (609 грн.), тобто потерпілому спричинено майнову шкоду у великих розмірах.

Умисні дії ОСОБА_5 досудовим розслідуванням кваліфіковано за ч. 2 ст. 194 КК України за ознаками: умисного знищення чужого майна, що заподіяло шкоду у великих розмірах, вчинене шляхом підпалу, та йому 07.08.2015 за даною статтею кримінального кодексу повідомлено про підозру.

У зв`язку з цим 13.08.2015 слідчий звернувся до суду з клопотанням, погодженим прокурором, про обрання підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В обгрунтування клопотання слідчий зазначив, що ОСОБА_5 , будучи раніше - засуджений 02.02.2015 Дзержинським районним судом міста Кривого Рогу за ст.ст. 263 ч.1, 75 КК України до 3 років позбавлення волі з випробуванням 1 рік, та перебуваючи під час випробувального терміну, скоїв тяжкий злочин, що свідчить про його схильність до скоєння інших кримінальних правопорушень. Тому, враховуючи активну роль ОСОБА_5 при скоєнні інкримінованого йому злочину, його поведінку під час досудового розслідування, в ході якого він незважаючи на безперечну наявність доказів його вини, шляхом зміни показань намагається ввести слідчі органи в оману, та таким чином уникнути від відповідальності за скоєний ним тяжкий злочин, відповідальність за який законом передбачена у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 10 років, тому слідчий вважає доцільним обрати підозрюваному ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_6 заперечують проти клопотання слідчого та просять застосувати до ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід, а саме - домашній арешт, вказуючи на те, що підозрюваний ОСОБА_5 має на вихованні новонароджену дитину, характеризується позитивно, до слідчого в ході досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні з`являвся за першою вимогою, тому вважають що підстави для обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відсутні. Крім того, вважають, що вина ОСОБА_5 не доведена, він допомагав палити автомобіль з трупом лише під дулом наставленого на нього пістолета, після підпалу не заявив про це лише тому, що сам боявся за своє життя та життя своєї родини.

Вислухавши пояснення слідчого, думку прокурора, який просив задовольнити клопотання, підозрюваного та його захисника, які заперечують проти задоволення вказаного клопотання, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі змістом ст.ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Пунктом 5 частини 2 ст. 183 КПК України передбачено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

При розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою судом обов`язково має бути розглянуто можливість, застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10.02. 2011, у справі «Харченко проти України»).

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , суд враховує вимоги п.п. 3.4.5 Конвенції про захист основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно із якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе у передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Як встановлено в судовому засіданні, по кримінальному провадженню зібрано достатньо доказів, на яких грунтується підозра відносно ОСОБА_5 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 194 КК України.

В судовому засіданні прокурор, окрім обгрунотованої підозри у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, довів наявність ризиків, які можуть вплинути на виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, які передбачені п.1-5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, переховувати, знищіти або спотворити речовий доказ (знаряддя злочину - вогнепальну зброю, місця знаходження якої досі не встановлено, незаконно впливати на потерпілих, свідків або інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки вказаний злочин ОСОБА_5 скоїв під час відбуття покарання у вигляді 3 років позбавлення волі з випробуванням 1 рік, встановленого вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу 02.02.2015 року, а застосування більш м`яких запобіжних заходів не дасть змогу органам досудового розслідування забезпечити швидке, повне та неупереджене розслідування і судовий розгляд вказаного кримінального правопорушення.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, за яким законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до десяти років. Крім цього ОСОБА_5 , 02.02.2015 засуджений Дзержинським районним судом міста Кривого Рогу за ст.ст. 263 ч.1, 75 КК України та йому призначене покарання у вигляді 3 років позбавлення волі з випробуванням 1 рік, який набрав законної сили, та може бути змінений з направленням ОСОБА_5 для відбуття покарання до місць позбавлення волі, тому останній, усвідомлюючи настання саме таких наслідків може переховуватися від слідства та суду, перешкоджати досудовому розслідуванню іншим способом, що підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, та дає підставу вважати, що в разі обрання ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, не можна буде запобігти ризикам, передбаченим п.п. 1-5 ч.1 ст. 177 КПК України. Документального підтвердження про наявність перешкод для тримання ОСОБА_5 у слідчому ізоляторі за станом здоров`я або з інших підстав по справі не має.

При розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, наданого за ч.2 ст.194 КК України, суд зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої, для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених ч. 3 ст. 183 КПК України.

Відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається щодо особи підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину від двадцяти до вісімдесяти розмірів мінімальної заробітної плати. У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить що застава у зазначених межах нездатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів мінімальної заробітної плати відповідно.

Враховуючи тяжкість скоєного кримінального правопорушення та те, що ОСОБА_5 кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 194 КК України скоїв під час призначеного йому 02.02.2015 Дзержинським районним судом міста Кривого Рогу за ст.ст. 263 ч.1, 75 КК України покарання у вигляді 3 років позбавлення волі випробувального терміну, що є виключним випадком, суд вважає, що відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України необхідно визначити заставу у розмірі 150 мінімальних розмірів заробітної плати, що становить 182 700 грн., оскільки внесення застави саме в такому розмірі може забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Відповідно до ч. 7 ст. 182 КПК України, у випадках передбачених ч. 3 або 4 ст. 183 КПК України підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, встановленому в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, а також ч. 5 ст. 194 КПК України, у разі внесення застави покласти на підозрюваного такі обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора або суду із визначеною періодичністю;

2) не відлучатися із населеного пункту в якому він буде проживати, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти прокурора, слідчого або суд про зміну місця свого проживання, яке він зазначить.

Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК України підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної в цій ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому перебуває підозрюваний, відсутнє інше судове рішення, яке набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.

Враховуючи викладене, а також беручи до уваги, що підозрюваний ОСОБА_5 , будучи раніше засудженим, під час відбуття умовного покарання скоїв тяжкий злочини, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інші кримінальні правопорушення, а також з метою уникнення від відповідальності може впливати на свідків, потерпілих та інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні, є неможливим запобігти зазначеним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 176-178, 183-184, 193-194, 196-197, 202, 205, 309, 369-372, 395 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо важливих справ та злочинів, учинених організованими групами і злочинними організаціями СУ ГУМВС України в Дніпропетровській області підполковника міліції ОСОБА_4 задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою протягом 60 календарних діб, з часу затримання, тобто з 13.08.2015, до 12. 10.2015 року включно.

В порядку ч.3 ст.183 та ч.5 ст.182 КПК України, визначити розмір застави в межах 150 мінімальних заробітних плат, тобто у розмірі 182700 (сто вісімдесят дві тисячі сімсот) гривень у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок ТУ ДСА в Дніпропетровській області банк одержувача ГУ ДКСУ у Дніпропетровській області, код ОКПО 26239738, МФО 805012, р/р №6709.

Підозрюваний або заставодавець, мають право у будь-який момент внести заставу в розмірі визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 наступні обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора або суду із визначеною періодичністю;

2) не відлучатися із населеного пункту в якому він буде проживати, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти прокурора, слідчого або суд про зміну місця свого проживання, яке він зазначить.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному в ухвалі розмірі, оригінал документу із відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок ТУ ДСА в Дніпропетровської області коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. Після отримання та перевірки документів, що підтверджують внесення застави, уповноважена особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно чи письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю.

У разі внесення застави та з моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесення застави підозрюваний вважається таким, до якого застосований запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала підлягає виконанню негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в Апеляційному порядку протягом 5 днів з моменту її проголошення, а підозрюваним, який перебуває під вартою, у той же строк з моменту вручення копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Копію зазначеної ухвали мені вручена «___»______2015 року, о «____» год. «____» хв.

Підозрюваний ____________ ОСОБА_5