Рівненський міський суд Рівненської області
Справа № 1-288/10
В И Р О К

І м е н е м У к р а ї н и

21 січня 2010 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в особі головуючого судді Рогозіна С.В.

при секретарі Івченко І.В.

з участю прокурора Костюка О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівному кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, українця, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, працюючого на ТзОВ "Зевс-ЛТД", проживаючого за адресою ІНФОРМАЦІЯ_4, не судимого.

за ч. 2 ст. 358 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1, маючи умисел на підроблення документу, який видається чи посвідчується підприємством, установою, організацією, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає право чи звільняє від обов'язків, з метою особистого подальшого використання завідомо підробленого документа, в червні 2006 року за попередньою домовленістю із невстановленою особою виготовив довідки про доходи, а саме: № 58 від 12 червня 2006 року на своє ім'я з завідомо неправдивою інформацією, що він працював на посаді оператора ДП "Укртатнафта", де за період часу з грудня по травень 2006 року отримав заробітну плату в розмірі 14728,32 грн., № 59 від 12 червня 2006 року на ім'я ОСОБА_2 з завідомо неправдивою інформацією, що він працював на посаді оператора ДП "Укртатнафта", де за період часу з грудня по травень 2006 року отримав заробітну плату в розмірі 14728,32 грн., № 57 від 12 червня 2006 року на ім'я ОСОБА_3 з завідомо неправдивою інформацією, що він працював на посаді оператора ДП "Укртатнафта", де за період часу з грудня по травень 2006 року отримав заробітну плату в розмірі 14728,32 грн. Продовжуючи свої злочинні дії та керуючись єдиним злочинним умислом, він же, 12 червня 2006 року, перебуваючи в приміщенні відділення Рівненської обласної дирекції „Райффайзенбанк Аваль", що в будинку № 32 по вулиці Міцкевича в м. Рівне, подав до даного банку зазначені підроблені довідки про доходи, а також копії документів, що засвідчують його особу, а також копії документів, що засвідчують осіб майбутніх поручителів ОСОБА_2 та ОСОБА_3. На підставі поданих документів ОСОБА_1, уклав з Рівненською обласною дирекцією „Райффайзенбанк Аваль" кредитний договір № 014/53-05/61429, за яким він утримав кредитні кошти в сумі 10000 гривень України.

Допитаний судом ОСОБА_1 повністю визнав себе винним у вчиненні злочину за обставин, вказаних у вироку, та показав, що з квітня по серпень 2007 року він працював на авто мийці ПП «Гончарука» в м. Дубно. Там же він познайомився з громадянином на імя Віктор, який часто заїжджав на авто мийку, щоб скористатися послугами мийки. На той час у нього виникли деякі проблеми з боргами, в одній з розмов Віктор запропонував свою допомогу в оформлені на його ім'я кредиту на що він погодився. Через кілька днів він зустрівся з Віктором і останній сказав, щоб ОСОБА_1 з числа знайомих відшукав двох поручителів, і щоб він та поручителі надали йому свої паспорти та ідентифікаційні коди для того, щоб зробити копії і оформити кредит. Після цього через декілька днів Віктор заїхав на заправку та віддав його документи, і документи його поручителів та сказав, що повідомить коли йому та поручителям потрібно їхати до «Райффайзен банк Аваль» по вул. Міцкевича, 32 м. Рівне що знаходиться біля готелю „Мир. 11.06.07 року після обіду Віктор приїхав на автомийку та повідомив, що 12.06.07 р. з двома поручителями він повинен з'явитися до РОД ВАТ "Райффайзен банк Аваль" по вул. Міцкевича,32 м. Рівне для отримання кредиту в сумі 10000 грн. Коли вони приїхали, то Віктор вже чекав їх біля "Райффайзен банк Аваль", де на подвір'ї Віктор розповів йому, що йому необхідно піднятись на другий поверх де є відділення банку, при цьому він дав копії документів його та поручителів, а також довідки про доходи, виписані на ім'я ОСОБА_1 та поручителів з недостовірною інформацією про те, що вони працювали на ДП „Укртатнафта". Він зробив так, як говорив Віктор і продиктував де необхідно підписатись в документах поручителів, а також продиктував їм що необхідно писати в заявах-анкетах поручителів, що вони і зробили. Після чого він отримав чек, по якому отримав 9100 грн. При отриманні кредитних коштів поручителів не було, вони поїхали додому в м. Дубно. Оформляючи кредит і отримуючи кошти в банку він хотів в подальшому кредитні кошти повернути, але у звязку із кризою в країні не має можливості виконувати свої зобов'язання по кредитній угоді. Отриманий кредит він сплачував декілька разів, ухилятися від сплати кредиту наміру у нього не було, кредит ним був погашений на суму близько 5000 гривень.

При вирішенні питання про обсяг дослідження доказів в порядку ч. 3 ст. 299 КПК України, учасники процесу погодились з недоцільністю дослідження доказів, які підтверджують вчинення ОСОБА_1 злочину за обставин, вказаних у вироку. При цьому вони завірили суд, що розуміють наслідки своєї згоди та неможливість в подальшому оспорювати ці обставини в апеляційному порядку.

Сумнівів у добровільності такої згоди та істотності їх позиції у суду немає.

Дії підсудного ОСОБА_1 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 358 КК України, як підроблення документа, який видається чи посвідчується підприємством, установою чи організацією, який надає права чи звільняє від обовязків, з метою використання його підроблювачем, за попередньою змовою групою осіб.

Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу підсудного, а саме те, що вчинений ОСОБА_1 злочин, є злочином середньої тяжкості, за місцем проживання підсудний характеризується позитивно, на „Д обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий.

До обставин, які помякшують покарання ОСОБА_1 відповідно до ст. 66 КК України, суд відносить повне визнання вини, щире каяття в скоєному, сприяння розкриттю злочину, часткове відшкодування шкоди.

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_1 відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлені.

Керуючись ст. ст. 299, 323-324 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 358 КК України, призначивши покарання у виді обмеження волі на строк два роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_1 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю один рік.

Відповідно до ст. 76 КК України зобовязати ОСОБА_1 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої системи; повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично зявлятися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

До набрання вироку законної сили міру запобіжного заходу залишити підпису про невиїзд.

Речові докази по справі залишити зберігати при матеріалах справи.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд протягом 15 діб, а засудженому в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Головуючий С.В. Рогозін