Справа № 738/1238/15-к
№ провадження 1-кп/738/109/2015
ВИРОК

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2015 року м. Мена
Менський районний суд Чернігівської області в складі:
головуючої ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Мена кримінальне провадження №0000274 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Забарівка Корюківського району Чернігівської області, громадянина України, українця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, неодруженого, раніше судимого, останній раз 21 листопада 2007 року Корюківським районним судом Чернігівської області за ч. 2 ст. 289 КК України до 5 років позбавлення волі, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.125 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
потерпілого та цивільного позивача ОСОБА_5 ,
законного представника потерпілого та цивільного позивача ОСОБА_6 ,
обвинуваченого та цивільного відповідача ОСОБА_7 ,
В С Т А Н О В И В:

17 липня 2015 року близько 19.00 год. ОСОБА_7 , знаходячись на стадіоні Синявської ЗОШ І-ІІІ ступенів в с. Синявка Менського району Чернігівської області по вул. Шкільній, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, завдав декілька ударів долонею руки в область носа та потилиці неповнолітньому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в результаті чого спричинив малолітньому ОСОБА_5 тілесні ушкодження.

У кримінальному провадженні заявлено цивільний позов ОСОБА_6 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_5 до ОСОБА_7 про стягнення матеріальної та моральної шкоди та цивільний позов прокурора Менського району в інтересах держави в особі позивача Фінансового управління Менської районної державної адміністрації до ОСОБА_7 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України визнав повністю та показав, що 17 липня 2015 року на стадіоні Синявської школи грав у футбол з Ковдиком, Невжинським. Невжинський вирішив повісити на дерево велосипед. Тут прибіг потерпілий і негарно висловився, нападав, спілкуватися категорично відмовився. А потім образившись пішов з братом. Він його наздогнав з метою повернути велосипед. Вдарив по обличчю один раз, пішла кров. Брата потерпілого попросив принести води. В скоєному кається, просить суворо не карати. Цивільний позов визнав в частині матеріального відшкодування , моральну шкоду частково .

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні показав, що 17 липня 2015 року разом з братом приїхали на шкільний стадіон близько 17-ї години. На стадіоні вже були ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 . Помітив, що його велосипед вішають на дерево. Він не матюкався, бо там було троє дорослих. Підійшов, розмовляв з обвинуваченим, якого попросив зняти велосипед. На що отримав відповідь: «Закрий свій рот або вдарю». Після цього забрав брата і пішов додому, бо в же був час поратися. Почувши слова ОСОБА_8 : «Не трогай його» повернувся і отримав два удари по потилиці, а потім в ніс від обвинуваченого. При цьому ОСОБА_7 сказав, що треба «шутки» розуміти. Від нанесеного удару в ніс пішла кров, в голові почалось паморочитьсь, ледь втримався на ногах. Цивільний позов підтримує.

Законний представник неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6 у судовому засіданні зазначила, що син попросився на стадіон. Через деякий час її позвав менший син і вона побачила старшого сина в крові. Сказав їй, що його побив ОСОБА_7 , за те, що він просив зняти з дерева велосипед. Вона викликала медичного працівника та міліцію. Цивільний позов підтримує.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні показав , що потерпілий є його рідним братом. 17 липня 2015 року разом з братом гуляли на шкільному стадіоні. ОСОБА_12 побачив, що їхній велосипед висить на дереві. Образився і пішов вимагати зняти його. Присутні ОСОБА_10 , ОСОБА_8 та обвинувачений ніяк не реагували на прохання брата. ОСОБА_12 сказав йому, що треба йти додому. В цей час підбіг ОСОБА_7 і три рази вдарив ОСОБА_12 . Два рази в задню частину голови, один раз в ніс, після цього пішла кров. Він приніс води. Хто саме зняв з дерева велосипед не знає. Забравши велосипед вони пішли додому.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні показала, що вона працює акушером. 17 липня 2015 року близько 19:20 год. 19:30 год. її викликала додому мама ОСОБА_5 , яка повідомила, що її сина побили. При огляді останнього було виявлено припухлість носа, жалівся на біль в голові.

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні показав, що 17 липня 2015 року разом з друзями вирішили пограти у волейбол на шкільному стадіоні. Бачили велосипед, не знали кому він належить, тому вирішили пошуткувати і повісити велосипед на дерево. Підійшов ОСОБА_15 та почав ображати ОСОБА_9 , погрожувати. ОСОБА_9 запропонував йому умову, щоб він ввічливо попросив, після чого велосипед повернуть. Левенець пішов. ОСОБА_9 побіг за потерпілим та вдарив його. Удар був один. В стані алкогольного сп`яніння ніхто не перебував.

Крім визнання вини обвинуваченим ОСОБА_7 , його вина в інкримінованому кримінальному правопорушенні, повністю доведена іншими доказами, дослідженими в ході судового слідства, а саме :

- інформацією витягу з кримінального провадження з якого слідує, що ОСОБА_6 звернулась з заявою до Менського РВ УМВС, що 17 липня 2015 року ОСОБА_7 знаходячись в с. Синявка Менського району на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин спричинив тілесні ушкодження малолітньому ОСОБА_5 (а.с.57, 58);

- відомостями з протоколу проведення слідчого експерименту від 30 липня 2015 року з участю свідка ОСОБА_14 понятих ОСОБА_16 , ОСОБА_17 з застосуванням технічних засобів фіксації цифрової фотокамери «Саnon»с (а.с.90-91);

- відомостями з висновку експерта № 92 від 22 липня 2015 року, відповідно до якого у ОСОБА_5 мають місце тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, що супроводжується струсом головного мозку, переломом кісток носа зі зміщенням уламків, синцем правої тім`яної ділянки, що могла утворитись від дії тупих предметів та відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. дані ушкодження могли утвориться в час та при обставинах вказаних у постанові. Для утворення даних ушкоджень необхідно нанести не менше двох ударів в ділянку голови потерпілого (а.с.67-68),

- відомостями з висновку експерта № 252 від 11.11.2015 року про те що тілесні ушкодження потерпілого ОСОБА_5 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень , що спричинили короткочасний розлад здоров`я чи незначну стійку страту працездатності .( а.с. 101-103 ) .

Оцінюючи зібрані по справі докази в сукупності, в даному кримінальному провадженні, які суд вважає належними і допустимими в розумінні ст. 85, 86 КПК України, суд дійшов висновку, що своїми діями обвинувачений ОСОБА_7 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 125 КК України, а саме: умисне нанесення легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я неповнолітньому потерпілому ОСОБА_5 ..

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття в скоєному.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , згідно ст. 67 КК України, вчинення злочину щодо малолітнього.

Вирішуючи питання про призначення міри покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, ставлення до вчиненого та визнання вини, а також особу обвинуваченого який раніше притягувався до кримінальної відповідальності, вчинив злочин під час непогашеної судимості, за місцем проживання характеризується добре , в судовому засіданні вибачався перед потерпілим , але шкоду не відшкодував .

З урахуванням зазначених обставин, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного, суд вважає за можливе призначити обвинуваченому ОСОБА_7 покарання за ч.2 ст. 125 КК України у вигляді арешту . Дана міра покарання буде необхідною та достатньою для виправлення і запобігання вчиненню нових злочинів обвинуваченим.

Позов прокурора Менського району в інтересах держави в особі позивача Фінансового управління Менської районної державної адміністрації до ОСОБА_7 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину підлягає задоволенню в повному обсязі , тобто стягненню з винної особи обвинуваченого ОСОБА_7 6 305 грн.75 коп.

Позов законного представника неповнолітнього потерпілого та цивільного позивача про відшкодування майнової шкоди підлягає частковому задоволенню на суму 3 013грн. 28 коп. що підтверджується чеками на придбання ліків потерпілим під час лікування у лікарні.

Позов про відшкодування моральної шкоди у сумі 20 000 грн., підлягає частковому задоволенню. В судовому засіданні доведено, що злочинними діями обвинуваченого ОСОБА_7 потерпілому та цивільному позивачу ОСОБА_5 завдано моральних страждань, шляхом заподіяння фізичного болю, легких тілесних ушкоджень, що спричинили незначну стійку втрату працездатності , з приводу чого потерпілий тривалий час знаходиться на стаціонарному лікуванні, душевні страждання.

Згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Під час судового розгляду кримінального провадження встановлено, що внаслідок неправомірних дій обвинуваченого потерпілому була заподіяна моральна шкода, яка полягає у моральних стражданнях від фізичного болю, фізичних та нервових потрясінь та неможливості вести звичайний спосіб життя.

Враховуючи матеріальний та сімейний стан обвинуваченого ОСОБА_7 , з урахуванням принципу об`єктивності, справедливості та розумності при визначенні розміру морального відшкодування, суд вважає за можливе зменшити суму морального відшкодування до 4 000 грн., яка буде адекватною спричиненим моральним стражданням потерпілого.

Речові докази та процесуальні витрати по справі відсутні.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_7 - не обирати .

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370 371, 374 КПК України, суд
У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України і призначити йому покарання 6 ( шість ) місяців арешту .

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирати.

Позов прокурора Менського району в інтересах держави в особі позивача Фінансового управління Менської районної державної адміністрації до ОСОБА_7 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь місцевого бюджету Менського району в Чернігівській області 6 305 грн. 75. коп.

Цивільний позов ОСОБА_6 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_5 до ОСОБА_7 про стягнення матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_7 на корить потерпілого ОСОБА_5 в особі законного представника ОСОБА_6 , майнової шкоди в розмірі 3 013 грн.28 коп. грн. та моральної шкоди в розмірі 4 000 грн. .

Вирок може бути оскаржено до судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Чернігівської області протягом 30 діб з моменту його проголошення через Менський районний суд Чернігівської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні копія вироку направляється не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя ОСОБА_1