Справа № 463/4820/15-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/783/80/16 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2016 року м. Львів
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Львівської області у складі:

Головуючої - судді ОСОБА_2 ,

Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 27 січня 2016р. про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, українця, громадянина України, неодруженого, із середньою освітою, раніше судимого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України

за участю: прокурора ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7

встановила:

Личаківським ВП ГУНП у Львівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001696 від 05.06.2015р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 в період часу з 27.03.2015р. по 09.06.2015р., маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою, повторно, діючи з корисливих мотивів та власного безпідставного збагачення, знаходячись по вул. Братуня, 3, Івасюка, 14, Тарнавського, 104б у АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 заволодів грошовими коштами громадян шляхом обману.

Так, ОСОБА_7 представлявся потерпілим працівником ТОВ «Домофон. Інжинірінг. Охорона», що займається встановленням домофонів, пропонував встановлення домофону в під`їзді, завідомо знаючи, що не виконає взятих на себе зобов`язань. Пред`явивши потерпілим два примірника незаповнених бланків договорів на надання послуг з технічного обслуговування абонентського пристрою, які укладаються після встановлення домофону, із виконаними на них підписами директора ТОВ «Домофон. Інжинірінг. Охорона» та відтисками печатки вищевказаного товариства, ОСОБА_7 , усвідомлював, що для необхідних робіт потрібно укладати договір для встановлення абонентського пристрою. Запевнивши потерпілих, що після підписання договорів, які він їм надав, у під`їзді будинку буде встановлено домофон, ОСОБА_7 отримав від них як передоплату за виконані роботи грошові кошти, які використав на власні потреби.

Таким чином, ОСОБА_7 вчинив заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), повторно та використання завідомо підробленого документа, тобто скоїв кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України.

Повідомлення про підозру ОСОБА_7 у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень складено 07.08.2015р. У зв`язку з відсутністю підозрюваного за місцем фактичного проживання, така підозра ОСОБА_7 пред`явлена не була.

У зв`язку з відсутністю підозрюваного ОСОБА_7 за місцем проживання, ухвалою слідчого судді від 17.09.2015р. надано дозвіл на його затримання. Згідно рапорту працівника поліції, ОСОБА_7 фактично був затриманий 26.01.2016р. о 23 год.

27.01.2016р. ОСОБА_7 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачені ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України.

Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 27.01.2016р. клопотання слідчого задоволено та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Строк дії ухвали становить 60 днів. Строк тримання під вартою ОСОБА_7 постановлено рахувати з моменту фактичного затримання з 23 год. 26.01.2016р.

Даною ухвалою підозрюваному ОСОБА_7 визначено заставу у розмірі 20 мінімальних заробітних плат, що складає 27 560 грн.

У випадку внесення розміру застави, що є підставою для звільнення підозрюваного з під варти, на ОСОБА_7 покладено наступні обов`язки: прибувати до слідчого СВ Личаківського ВП ГУНП у Львівській області та суду за першою вимогою; повідомляти слідчого, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні, про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування із потерпілими та свідками по даному кримінальному провадженні за винятком необхідності викликаної проведенням слідчих дій чи судового розгляду.

Не погоджуючись з ухвалою захисник ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, у якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. В обґрунтування покликається на істотні порушення кримінального процесуального закону, допущені при розгляді клопотання, безпідставність рішення, яким суд позбавив особу свободи не обґрунтовуючи це жодним документом.
Так, під час винесення оскаржуваної ухвали було умисно порушено імперативні вимоги кримінального процесуального закону, оскільки суд у своєму рішенні встановив, що підозра ОСОБА_7 вручена не була, а отже застосувати до нього привід і обрати запобіжний захід на той момент було неможливо, адже відповідного статусу підозрюваного у вказаному кримінальному провадженні він не мав. Погоджуючись із обґрунтованістю підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, суд в ухвалі покликався на заяви потерпілих та протоколи їхнього допиту. Разом з тим, зазначає, що враховуючи вимоги ч. 4 ст. 95, ч. 1 ст. 23 КПК України суд не в праві обґрунтовувати свої рішення показаннями наданими слідчому, прокурору, або посилатись на них. Окрім цього, стороною обвинувачення не надано суду жодного доказу про факт викликів ОСОБА_7 до слідчого чи прокурора. Вказує, що покликання в оскаржуваній ухвалі на те, що ОСОБА_7 у судовому засіданні підтвердив факт ухилення від органів досудового розслідування та суду є недостовірним, оскільки у судовому засіданні ОСОБА_7 пояснив, що за місцем реєстрації був відсутній у зв`язку із тим, що уникав зустрічі із своїми кредиторами.
Заслухавши доповідь судді, підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, думку прокурора про законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення, слідчого ОСОБА_9 , вивчивши матеріали кримінального провадження та клопотання, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така не підлягає до задоволення з наступних підстав.
На переконання колегії суддів, при розгляді клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя належним чином перевірив таке на відповідність вимогам чинного законодавства, з`ясував усі передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання запобіжного заходу.

Слідчим суддею вірно встановлено, що надані слідчим та прокурором докази доводять обставини наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України, та неможливості застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання наведеним ризикам.
Колегія суддів вважає, що враховуючи дані про особу підозрюваного ОСОБА_7 , який не працює, раніше судимий, у тому числі і за вчинення злочинів проти власності, останній раз 26.03.2013р. Залізничним районним судом м. Львова за ч.3 ст. 186 КК України на 4 роки позбавлення волі із звільненням від відбування покарання із встановленням іспитового строку 3 роки, підозрюється у вчиненні злочину середньої тяжкості, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі до 3 років, окрім цього, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні аналогічних кримінальних правопорушень у межах іншого кримінального провадження, яке знаходиться на розгляді Личаківського районного суду м. Львова і провадження по якому зупинено у зв`язку із оголошенням ОСОБА_7 у розшук, слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, оскільки ОСОБА_7 може переховуватись від органів досудового розслідування, незаконно впливати на потерпілих, продовжити займатись злочинною діяльністю.

Покликання апелянта на ту обставину, що на час винесення оскаржуваної ухвали підозра ОСОБА_7 вручена не була, а отже застосовувати до нього приводи та обирати запобіжні заходи на той момент було неможливо, не заслуговують на увагу, оскільки як видно з матеріалів кримінального провадження 27.01.2016р. ОСОБА_7 було вручено повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України, і лише після цього обрано запобіжний захід.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б перешкоджали прийняттю у даному кримінальному провадженні законного та обґрунтованого рішення не встановлено.
З урахуванням наведеного, колегія суддів визнає апеляційну скаргу захисника безпідставною, а рішення слідчого судді про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою законним та обґрунтованим, підстав для його скасування не вбачає.
Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів

постановила:
апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 27 січня 2016р. про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4