АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1655/15 Справа № 205/4839/15-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровськ кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 липня 2015 року щодо

ОСОБА_6 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

освіта середньо-спеціальна, не одруженого,

раніше судимого

мешкаючого за адресою

АДРЕСА_1

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

представника ДВК № 89 ОСОБА_8 ,

якою відмовлено в задоволенні подання адміністрації Дніпропетровської виправної колонії №89 та міської спостережної комісії про умовно дострокове звільнення ОСОБА_6 від подальшого відбування покарання,

ВСТАНОВИВ

Як убачається з оскаржуваної ухвали, ОСОБА_6 засуджений вироком Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 28 грудня 2011 року за ч.2 ст.186 КК України із застосуванням ч.1 ст.71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі.

Адміністрація Дніпропетровської виправної колонії №89 та міська спостережна комісія подали подання про умовно дострокове звільнення ОСОБА_6 від подальшого відбування покарання.

Відмовляючи у задоволенні вказаного подання, суд першої інстанції посилався на те, що засуджений ОСОБА_6 характеризується позитивно, але має стягнення за порушення режиму відбування покарання, не мав заохочень за ставлення до праці або іншу корисну поведінку, у зв`язку з чим не можливо зробити висновок про те, що ОСОБА_6 довів своє виправлення, внаслідок чого він підлягав би умовно достроковому звільненню від відбування покарання.

В апеляційній скарзі:

Засуджений ОСОБА_6 не згоден з вказаною ухвалою, вважає, що суд необґрунтовано та незаконно відмовив у задоволенні подання адміністрації ДВК №89 та міської спостережної комісії. На його думку він не має стягнень за порушення вимог адміністрації. Натомість має 4 заохочення за гідне відношення до праці і вимог адміністрації установи.

Просить ухвалу скасувати та задовольнити подання.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, представника адміністрації який висловив протилежну думку, прохаючи задовольнити апеляційну скаргу засудженого, перевіривши матеріали справи, проаналізувавши доводи викладені в апеляційній скарзі та в судовому засіданні, співставивши їх з наявними матеріалами справи, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Ст.81 КК України передбачає можливість застосування умовно-дострокового звільнення засуджених лише за умови, що засуджений своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно копії вироку ОСОБА_6 Баглійським районним судом м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 28 грудня 2011 року було засуджено за ч.2 ст.186 КК України з застосуванням ст.71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. З наявних матеріалів видно, що відбутий строк покарання засудженого за даними ДВК №89 складає ? частини загального строку покарання (кінець строку 26.03.2016 року а.с.2).

Суд першої інстанції постановляючи ухвалу про відмову в умовно-достроковому звільненні ОСОБА_6 від відбування покарання посилався, як на підстави відмови в задоволенні подання на те, що засуджений хоча і відбув ? строку призначеного покарання, але неодноразово судимий, а також має порушення порядку режиму утримання, та прийшов до висновку, що поведінка засудженого ОСОБА_6 під час відбування покарання не являється зразковою та не може свідчити про його повне виправлення.

На переконання колегії суддів, висновок суду першої інстанції є обґрунтованим.

Як убачається з характеристик та довідки про заохочення під час перебування у Дніпропетровському слідчому ізоляторі, ОСОБА_6 режим утримання не порушував, дисциплінарних стягнень не мав, заохочення до нього не застосовувалися. З 30.01.2012 року відбував покарання у Синельниківській виправній колонії №94, де характеризувався посередньо, остільки режим відбування покарання не порушував, дисциплінарних стягнень, заохочень не мав. У Дніпропетровську виправну колонію №89 прибув 27.06.2012 року та був працевлаштований робітником господарчої обслуги установи, а саме днювальним кімнати побачень. До праці відноситься сумлінно, за що має чотири заохочення. Мав одне дисциплінарне стягнення, яке погашене достроково.

Але, з даних про особу ОСОБА_6 видно, що він неодноразово був засудженим, раніше вже звільнявся умовно-достроково від подальшого відбування покарання, та знову був засуджений за скоєння крадіжок. Вказане свідчить про схильність засудженого до вчинення кримінальних правопорушень.

Тому за вказаних обставин колегія суддів вважає, що районний суд правильно прийшов до висновку, що засуджений ОСОБА_6 своїм ставлення до праці та поведінкою за весь період відбування покарання не довів своє виправлення.

На думку колегії суддів не впливає на правильність висновків районного суду і наявність у ОСОБА_6 того, що він підтримує зв`язки з рідними шляхом листування та побачень, та можливісті проживати з родиною за постійним місцем проживанння, в разі застосування до нього умовно-дострокового звільнення, остільки неодноразовість засудження за корисні злочини, наявність попередніх стягнень, обєктивно свідчать про те, що засуджений за весь період відбування покарання не довів своє виправлення..

Як видно з ухвали суду, вона складена належним чином, є вмотивованою та обґрунтованою.

За таких обставин колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції, вважає його законним і обґрунтованим, і не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги засудженого.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 липня 2015 року щодо ОСОБА_6 залишити без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4