№ 336/5304/15-к
пр. № 1-кп/336/494/2015
УХВАЛА
Іменем України
14 серпня 2015 року м. Запоріжжя
Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 , розглянувши в підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження з обвинувальним актом, складеним щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Токмак Запорізької області, проживає у АДРЕСА_1 , не працюючого, неодруженого, раніше судимого (повні відомості про судимості відсутні),

звинуваченого у скоєнні злочинів, передбачених ст. 186 ч. 2 КК України,
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Шевченківського районного суду м. Запоріжжя перебуває кримінальне провадження з обвинувальним актом за звинуваченням ОСОБА_4 у скоєнні злочинів, передбачених ст. 186 ч. 2 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні вказав, що в ході досудового слідства за його клопотанням було залучено захисника для здійснення його захисту у кримінальному провадженні. При цьому він клопотав про призначення захисника на весь час кримінального провадження, однак, фактично бачив захисника одного разу, від послуг захисника не відмовлявся.

Прокурор в судовому засіданні не зміг пояснити обставини залучення захисника та причини його зникнення з кримінального провадження.

Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилась, про місце та час розгляду справи повідомлялась судовою повісткою, направленою за адресою, зазначеною в обвинувальному акті.

Відповідно до ст. 314 ч. 2 КПК України підготовче судове засідання відбувається за участю прокурора, обвинуваченого, захисника, потерпілого, його представника та законного представника, цивільного позивача, його представника та законного представника, цивільного відповідача та його представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, згідно з правилами, передбаченими цим Кодексом для судового розгляду.

Як вказує ч. 3 п. 3 ст. 314 КПК України в підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу.

Вирішення питань, пов`язаних з підготовкою до судового розгляду, здійснюється за умови, якщо під час підготовчого судового засідання не будуть встановлені підстави для прийняття рішень, передбачених пунктами 1 - 4 частини третьої статті 314 цього Кодексу, про вказує ст. 315 ч. 1 КПК України.

При встановленні осіб обвинуваченого та потерпілої, з`ясуванні їх анкетних даних, вивченні обвинувального акту та доданих до нього матеріалів, а саме реєстру матеріалів досудового розслідування та розписки підозрюваного про отримання обвинувального акту судом встановлені обставини, які перешкоджають проведенню підготовчого судового засідання, призначенню справу до розгляду та є підставою для повернення обвинувального акту прокурору.

Стаття 49 ч. 1 КПК України передбачає, що слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд зобов`язані забезпечити участь захисника у кримінальному провадженні у випадках, якщо, зокрема, підозрюваний, обвинувачений заявив клопотання про залучення захисника, але за відсутністю коштів чи з інших об`єктивних причин не може його залучити самостійно.

Відповідно до ч. 2 ст. 49 КПК України у випадках, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий, прокурор виносить постанову, а слідчий суддя та суд постановляє ухвалу, якою доручає відповідному органу (установі), уповноваженому законом на надання безоплатної правової допомоги, призначити адвоката для здійснення захисту за призначенням та забезпечити його прибуття у зазначені у постанові (ухвалі) час і місце для участі у кримінальному провадженні.

Стаття 53 ч. 1 КПК України визначає порядок залучення захисника для проведення окремої процесуальної дії. Так, слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд залучають захисника для проведення окремої процесуальної дії в порядку, передбаченому статтею 49 цього Кодексу, виключно у невідкладних випадках, коли є потреба у проведенні невідкладної процесуальної дії за участю захисника, а завчасно повідомлений захисник не може прибути для участі у проведенні процесуальної дії чи забезпечити участь іншого захисника або якщо підозрюваний, обвинувачений виявив бажання, але ще не встиг залучити захисника або прибуття обраного захисника неможливе.

Здійснення захисту під час проведення окремої процесуальної дії не покладає на захисника обов`язку надалі здійснювати захист у всьому кримінальному провадженні або на окремій його стадії (ст. 53 ч. 5 КПК України).

Порядок відмови від захисника визначений статтею 54 КПК України. Так, підозрюваний, обвинувачений має право відмовитися від захисника або замінити його.

Відмова від захисника або його заміна повинна відбуватися виключно в присутності захисника після надання можливості для конфіденційного спілкування. Така відмова або заміна фіксується у протоколі процесуальної дії.

Відмова від захисника не приймається у випадку, якщо його участь є обов`язковою. У такому випадку, якщо підозрюваний, обвинувачений відмовляється від захисника і не залучає іншого захисника, захисник повинен бути залучений у порядку, передбаченому статтею 49 цього Кодексу, для здійснення захисту за призначенням.

При вивченні обвинувального акту та доданих до нього документів, а також матеріалів кримінального провадження, які мають відношення до реалізації підозрюваним ОСОБА_4 права на захист, судом встановлено порушення права підозрюваного на захист.

Так, постановою слідчого ОСОБА_7 від 26.06.2015 року по кримінальному провадженню № 0002668 за підозрою ОСОБА_4 залучено захисника для участі у кримінальному провадженні. Відповідно до доручення Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Запорізькій області для здійснення захисту ОСОБА_4 призначено адвоката ОСОБА_8 .

Постановою слідчого ОСОБА_9 від 28.06.2015 року у кримінальному провадженні під тим самим номером 0002668, але чомусь за підозрою ОСОБА_4 у скоєнні злочину, передбаченого ст. 186 ч. 1 КК України (мова йде про один і той самий епізод відкритого викрадення майна ОСОБА_6 26.06.2015 року), у зв`язку з неможливістю прибуття призначеного захисника адвоката ОСОБА_8 до органу досудового розслідування в період часу з 28 по 29 червня 2015 року для проведення окремої процесуальної дії залучено іншого захисника. Дорученням Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Запорізькій області від для здійснення захисту ОСОБА_4 при здійсненні окремої процесуальної дії призначено адвоката ОСОБА_10 .

Як вбачається з переліку процесуальних рішень кримінальні провадження № 002597 та № 002597 постановою прокурора від 28.06.2015 року об`єднані.

Як пояснив в підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 захисника він бачив одного разу, від захисника не відмовлявся та клопотав про залучення захисника для здійснення захисту на весь час кримінального провадження.

Пояснення ОСОБА_4 не суперечать відомостям, зазначеним в реєстрі матеріалів досудового розслідування, а саме переліку процесуальних рішень, в якому відсутнє процесуальне рішення щодо прийняття відмови ОСОБА_4 від захисника, яке було б здійснено у присутності захисника у порядку, встановленому КПК України.

Відповідно д ст. 7 КПК України однією з основних засад кримінального провадження є забезпечення права на захист.

Статтею 412 КПК України визначено, що істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення. Зокрема, судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо судове провадження здійснено за відсутності захисника, якщо його участь є обов`язковою.

В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував на тому, що право кожного обвинуваченого у вчиненні злочину на ефективну юридичну допомогу захисника, який, у разі необхідності, призначається офіційно, є однією з основних ознак справедливого судового розгляду. Також ЄСПЛ неодноразово вказував, що навіть якщо першочерговою метою статті 6 Конвенції у тому, що стосується кримінального провадження, є забезпечення справедливого розгляду судом, уповноваженим встановлювати обґрунтованість будь-якого висунутого кримінального обвинувачення, це не означає, що стаття не застосовується до досудового провадження (рішення від 15.01.2015 року за заявою № 17735/06 по справі «Чопенко проти України», рішення від 29.01.2015 року за заявою № 55749/08 по справі «Євген Петренко проти України», рішення від 29.01.2015 року за заявою № 65032/09 по справі А. В. проти України, інші).

Однак, враховуючи вимогу ОСОБА_4 щодо залучення захисника у кримінальному провадженні для здійснення його захисту протягом усього періоду кримінального провадження та відсутність відомостей щодо відмови підозрюваного від послуг захисника та прийняття такої відмови у відповідності до вимог КПК України, залучений слідчим захисник фактично у кримінальному провадженні участі не брав.

Всупереч вимогам ст. 293 ч. 1 КПК України, яка імперативний обов`язок прокурора одночасно з переданням обвинувального акта під розписку надати його копію та копію реєстру матеріалів досудового розслідування підозрюваному, його захиснику, прокурором такі вимоги КПК України не виконані, копія обвинувального акту захиснику не вручалась, розписка про отримання копії обвинувального акту до обвинувального акту не надана.

Більш того, в розписці підозрюваного про отримання копії обвинувального акту вбачається, що копія обвинувального акту вручена йому слідчим ОСОБА_9 , тобто прокурор взагалі проігнорував свої обов`язки, визначені ст. 293 ч. 1 КПК України.

Порушення в ході досудового розслідування права підозрюваного на захист є обставиною, яка перешкоджає призначенню кримінального провадження до судового розгляду.

Крім того, суд, дослідивши обвинувальний акт дійшов висновку про його невідповідність вимогам КПК України.

Відповідно до ст. 291 ч. 1, 2 КПК України обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором та має містити такі відомості: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер, анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство), анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство), прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); дату та місце його складення та затвердження.

Згідно зі ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення).

Натомість, в обвинувальному акті відсутній опис майна, у викраденні якого обвинувачується ОСОБА_4 , оскільки не зазначено жодної характеристики прикрас потерпілих (вага, довжина, товщина, тип плетіння, вартість, хімічний склад кожного предмета (окремо ланцюжок, окремо хрестик). При цьому в обвинувальному акті містяться відомості про те, що у ОСОБА_11 був викрадений золотий ланцюжок вартістю 8800 гривень, однак її матеріальна шкода складає 3550 гривень (відповідно до переліку процесуальних рішень речовим доказом по справі, який переданий потерпілій ОСОБА_6 , є ланцюжок із сплаву золото-мідь-срібло-цинк).

Всупереч вимогам ст. 291 КПК України в обвинувальному акті не містяться відомості про кожного потерпілого. Так, в обвинувальному акті вказано, що однією з потерпілих є ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Однак, в судовому засіданні потерпіла надала паспорт на ім`я ОСОБА_5 . ІНФОРМАЦІЯ_2 . Щодо іншої потерпілої вказано, що майно викрадене у ОСОБА_11 , а потерпілою є ОСОБА_6 .

Також в обвинувальному акті зазначені явно невірні відомості щодо судимостей ОСОБА_4 . Так, вказано, що ОСОБА_4 раніше засуджений 01.08.2003 року Токмацьким районним судом Запорізької області за ст. 115 ч. 1, ст. 185 ч. 2, ст. 70 КК України до 8 років позбавлення волі, а на підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано покарання за ухвалою Токмацького районного суду Запорізької області від 24.12.2001 року. Очевидним є, що покарання ухвалою районного суду не призначається, тим більше за нормами КПК України 1960 року.

Зважаючи на вищевикладене, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України, існують істотні перешкоди для проведення підготовчого судового засідання та призначення кримінального провадження до розгляду, тож є підстави для повернення обвинувального акту прокурору.

Керуючись ст. 314, 392, 395 КПК України,

УХВАЛИВ:
Обвинувальний акт щодо ОСОБА_4 , звинуваченого у скоєнні злочинів, передбачених ст. 186 ч. 2 КК України, повернути прокурору прокуратури Шевченківського району м. Запоріжжя.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом семи днів після її оголошення через суд, який її ухвалив.

Суддя ОСОБА_1

14.08.15