Єдиний унікальний номер 234/51/16-к
Номер провадження 11-сс/775/77/2016

УХВАЛА

Іменем України

12 лютого 2016 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення апеляційного суду Донецької області у складі:

судді-доповідача: ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю

секретаря: ОСОБА_4

прокурора: ОСОБА_5

власника майна: ОСОБА_6

захисника: ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Артемівську Донецької області справу за апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Краматорського міського суду Донецької області від 06 січня 2016 року, якою задоволено клопотання прокурора Краматорської місцевої прокуратури про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000104 від 23 грудня 2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А :

З ухвали слідчого судді вбачається, що 05 січня 2016 року прокурор Краматорської місцевої прокуратури ОСОБА_5 звернувся з клопотанням про арешт майна, яке було вилучено при огляді транспортного засобу ГАЗ державний номерний знак НОМЕР_1 , який зареєстровано за ОСОБА_6 , з метою контролю за переміщенням транспортних засобів та вантажів (товарів) через лінію зіткнення на блокпосту № 6 м. Артемівська.

Слідчий суддя в ухвалі визнав, що є достатні підстави вважати вилучене майно предметом, засобом, доказом злочину та можливої конфіскації майна, задовольнив клопотання прокурора і наклав арешт на:

- вантажний автомобіль марки ГАЗ державний номерний знак НОМЕР_1 шляхом заборони його відчуження та експлуатації;

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 ;

- скляні пляшки об`ємом 0,25 літра з етикеткою з надписом «Горілка», міцність 40 градусів, марки «Пшенична» в кількості 2480 пляшок;

- скляні пляшки об`ємом 0,5 літра з етикеткою з надписом «Пшенична», «Олександрія Горілка», міцність 40 градусів, в кількості 1280 пляшок;

- мобільний телефон марки «Samsung» GT-S5810 з сім карткою;

- мобільний телефон марки «Fly» НОМЕР_3 з сім карткою.

У апеляційній скарзі ОСОБА_6 вказує, що клопотання про арешт майна розглядалось без участі власника майна, він та його захисник не були належним чином повідомлені про розгляд клопотання, що є порушенням та призвело до неповного дослідження обставин, що мають значення для вирішення питання про арешт майна. Вказане майно не є предметом злочину, та сам ОСОБА_6 не має відношення до придбання спиртних напоїв. Також вказує, що позбавлений можливості експлуатувати транспортний засіб, який є джерелом існування, а зберігання транспортного засобу на відкритому майданчику, не захищеного від різних атмосферних впливів, призводить до псування автомобілю, що в подальшому призведе до його можливого виходу з експлуатації. Просить ухвалу слідчого судді у частині накладення арешту, а саме, на вантажний автомобіль марки ГАЗ державний номерний знак НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , мобільний телефон марки «Fly» НОМЕР_3 з сім карткою.

Заслухавши доповідача, зацікавлену особу ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , які підтримали доводи апеляційної скарг, прокурора, який вважав, що ухвалу слідчого судді належить залишити без змін, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають за такими підставами.

З матеріалів провадження вбачається, що подане до суду клопотання прокурора про накладення арешту відповідає вимогам ст. 171 КПК, а саме воно містить викладення підстав і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження таким майном. До клопотання додані копії документів та інших матеріалів, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Суд першої інстанції розглянув клопотання з дотриманням порядку, передбаченого ст. 172 КПК.

Доводи апеляційних скарг, що відсутні передбачені ст. 170 КПК правові підстави для накладення арешту на майно, безпідставні.

Відповідно до вимог ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді. Треті особи, майно яких може бути арештовано, - особи, які отримали чи придбали у підозрюваної, обвинуваченої чи засудженої особи майно безоплатно або в обмін на суму, значно нижчу ринкової вартості, або знали чи повинні були знати, що мета такої передачі - отримання доходу від майна, здобутого внаслідок вчинення злочину, приховування злочину та/або уникнення конфіскації. Вищезазначені відомості щодо третьої особи повинні бути встановлені в судовому порядку на підставі достатності доказів. Підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину.

Суд прийшов до обґрунтованого висновку, що є сукупність підстав і розумних підозр, які на даному етапі досудового розслідування дозволяють вважати, що тимчасово вилучені в ході огляду транспортного засобу ОСОБА_6 майно в автомобілі, яким він користувався, та сам автомобіль є предметом злочину, засобом або доказом злочину (речовим доказом).

Прокурор надав суду докази, що 23 грудня 2015 року винесено постанову при визнання предметів речовими доказами, у кримінальному провадженні № ЄРДР 0000104 від 23 грудня 2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 168 КПК тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку або огляду.

Надані слідчим слідчому судді матеріали містять протокол огляду місця події, з якого вбачається, що дійсно майно, спір щодо якого зацікавлена особа заявила в апеляційній скарзі, було вилучено під час проведення огляду.

Згідно вимог ст. 167 КК тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Згідно частини 2 вказаної статті тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Таким чином, ст.167 КК дозволяє тимчасове вилучення майна не тільки у підозрюваних, а і у інших осіб, у володінні яких воно знаходиться, якщо є достатні підстави вважати, що воно має ознаки, вказані у ч.2 ст.167 КК, до вирішення питання про його арешт.

Згідно ч.2 ст.173 КПК при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації.

Суд першої інстанції у відповідності з нормами кримінального процесуального закону у якості заходу забезпечення кримінального провадження арештував майно, вилучене під час обшуків.

При цьому колегія суддів звертає увагу на те, що обмеження майнових прав відповідно до ч.1 ст.170 КК має тимчасовий характер і повинно бути негайно припинено, якщо у ході подальшого досудового розслідування або за результатами судового розгляду не підтвердиться, що це майно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину.

Підстав для скасування або зміни ухвали слідчого судді колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 407, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Ухвалу слідчого судді Краматорського міського суду Донецької області від 06 січня 2016 року, якою задоволено клопотання прокурора Краматорської місцевої прокуратури по кримінальному провадженню, внесеному у ЄРДР за № 0000104 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204 КК і накладено арешт на майно, залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді: