Справа № 524/7096/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 вересня 2015 року Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі:

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0002458 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Рокитне Кременчуцького району Полтавської області, українця, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ст. 336 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно з обвинувальним актом, ОСОБА_4 14.05.1992 року був зарахований у запас Збройних сил України у відповідності до п. 1 ст. 18 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» із званням солдат та з 02.06.2015 року перебуває на військовому обліку в запасі ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Указу Президента України від 14.01.2015 року № 15/2015 на території України оголошено часткову мобілізацію.

02.06.2015 року військовозобов`язаний ОСОБА_4 в приміщенні мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи визнаним військово-лікарською комісією придатним до несення служби в Збройних силах України та не маючи законних підстав для відстрочки за призивом по мобілізації, згідно ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», отримав повістку про явку до військового комісаріату на 04.06.2015 року для відправлення його до військової частини в складі команди НОМЕР_1 , у якій він поставив свій підпис та належним чином був повідомлений про наслідки неприбуття до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

04.06.2015 року ОСОБА_4 прибув по повістці до ІНФОРМАЦІЯ_2 , але через деякий час, з метою ухилення від призову за мобілізацією, діючи умисно без поважних причин зник з приміщення військового комісаріату, тобто ухилився від призову за мобілізацією.

Зазначені вище протиправні дії обвинуваченого ОСОБА_4 на досудовому слідстві кваліфіковані як ухилення від призову за мобілізацією, тобто злочин, передбачений ст. 336 КК України

На стадії досудового розслідування між прокурором прокуратури м. Кременчука ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 18 серпня 2015 року укладена угода про визнання винуватості.

Згідно з угодою, обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ст. 336 КК України і зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України та погодитися з визначеним в угоді покаранням.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_4 буде призначене покарання за ст. 336 КК України у виді двох років позбавлення волі зі звільненням від відбуття покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим, віднесений до злочинів середньої тяжкості, яким шкода завдана лише державним та суспільним інтересам, а отже, угода відповідає вимогам закону.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч.ч. 4, 5 ст. 474 КПК України.

Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального кодексу України, зокрема, вимогам ст. 65, 75 КК України та інтересам суспільства.

Кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_4 погоджується на призначення узгодженого покарання.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та ОСОБА_4 .

Керуючись ст.ст. 373, 374, 474, 475 КПК України суд, -

У Х В А Л И В:
Затвердити угоду від 18 серпня 2015 року по кримінальному провадженню № 0002458 про визнання винуватості, укладену між прокурором прокуратури м. Кременчука ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 336 КК України та призначити узгоджене покарання у виді двох років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку на два роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання; не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої системи, періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до апеляційного суду Полтавської області через Автозаводський районний суд м. Кременчука протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копія вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя