Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 1-14/10
Провадження № 1/1616/7022/11
В И Р О К

Іменем України

22.03.2010м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі: головуючого Жилки О.М., при :ретарях ОСОБА_1, ОСОБА_2, за участю прокурорів Снісаренка Г.О., Мандича Л., захисників - адвоката ОСОБА_3, ОСОБА_4, потерпілих ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, представників потерпілих - адвокатів ОСОБА_8, ОСОБА_9, підсудного ОСОБА_10 у відкритому судовому засіданні в залі суду, роглянувши кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, не одруженого, працюючого сантехніком в кооперативі „Нива, раніше не судимого, мешкаючого в АДРЕСА_1,

у скоєні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

10.03.2009 року ОСОБА_10, близько 1.30 год., перебуваючи в стані алкогольного спяніння біля будинку №14-а по вул. Пролетарській в м. Полтаві, усвідомлюючи спільно небезпечний характер свого діяння, на грунті неприязних стосунків, які раптово виникли після сварки, яка сталася незадовго до цього між ним та потерпілим, з надуманих мотивів, умисно наніс ОСОБА_11, який йшов йому на зустріч, більше десяти ударів руками та ногами по голові, внаслідок чого останньому були заподіяні численні ушкодження обличчя та голови. В результаті неправомірних дій підсудного, ОСОБА_11 були спричинені тілесні ушкодження різного ступеня тяжкості, в тому числі тяжкі, небезпечні для життя в момент їх спричинення у вигляді: крововиливів в мякі покрови голови в правій скроневій області на всю товщину скроневого мяза, в правій тімяній області, в потиличній області в проекції потиличного бугра, в тімяній області по середній лінії в лівій скроневій області, масивні розлиті крововиливи в мякі покрови голови з боку обличчя які зливаються між собою та розташовані в проекції надбрівних дуг, акулових кісток, в проекції кісток носу, верхньої щелепи, багатооскольчаті переломи кісток основи і лицьового відділу черепу, та інші ушкодження обличчя та голови, внаслідок яких настала смерть потерпілого.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_10, свою вину у вчиненому злочині визнав частково та пояснив, що він не мав умислу на позбавлення життя ОСОБА_11 та не жав настання його смерті, а удари наносив останньому з метою самозахисту, так як боявся за своє життя. Ввечері 9 березня 2009 року близько 23.30 год., пояснив підсудний, приміщенні кіоску на зупинці громадського транспорту „Б. Хмельницького він ознайомився з двома чоловіками ОСОБА_8 та ОСОБА_11 та розпивав разом з ними алкогольні напої та спокійно спілкувався. Після цього, вони разом направились в бік СШ №2 та по дорозі вони розмовляли про те, хто чим займається, при цьому, ОСОБА_8 сказав, що займається карате а він, ОСОБА_10 розповів, що займається тайським боксом. Потім

Валерій намагався продемонструвати один із прийомів в результаті чого, впав на землю. В цей час, ОСОБА_11 підійшов з кулаками до нього і він, ОСОБА_10, наніс йому, один удар кулаком в обличчя від якого, останній впав на землю. Далі, пояснив ОСОБА_10, між ним та ОСОБА_12 завязалася бійка в результаті якої, останній наніс йому три удари кулаком в обличчя від яких він упав на землю після чого, ОСОБА_12 та ОСОБА_11 продовжували наносити йому удари ногами. Через деякий час він, ОСОБА_10, піднявся із землі та вирішив йти додому. Проходячи неподалік будинку №10 що по вул. Соколова, він добачив, що на зустріч йому вийшов ОСОБА_11, та злякавшись, що його знову побють, почав захищатись від останнього, який наніс йому кулаком один удар в ліву щелепу. Після цього, він почав захищатись від ОСОБА_11, та почав наносити останньому удари кулаками по обличчю від яких, той упав на землю а він, ОСОБА_10, продовжував наносити ОСОБА_11 удари ногами. Всього він наніс потерпілому близько пяти ударів, а побачивши кров на голові та обличчі ОСОБА_11, він припинив побиття останнього разом з цим, зняв з останнього одяг та закинув його щоб тому було соромно повертатися додому.

Недивлячись на часткове визнання підсудним своєї вини у скоєному, вина ОСОБА_10 у вчиненні вказаного вище злочину підтверджується наступними дослідженими та ретельно перевіреними в судовому засіданні доказами.

Потерпіла ОСОБА_5, дружина померлого, пояснила суду, що її чоловік

вніч з 9 на 10 березня 2009 року близько 1.00 год. повернувся додому в стані алкогольного спяніння, та через невеликий проміжок часу вийшов з квартири на вулицю і більше не повертався, а вранці вона дізналась від працівників міліції, що її чоловіка вбили.

Потерпіла ОСОБА_7, мати померлого, пояснила суду, що її син в той день зі своїм знайомим вживав алкогольні напої, а вона йому весь час періодично телефонувала, останній раз, близько 1.10 год., син їй повідомив, що знаходиться вдома, а вранці 10 березня 2009 року близько 5.30 год. вона дізналась від дружини сина, що останнього побили і він помер.

Свідок ОСОБА_13 пояснив суду, що 9 березня 2009 року він разом з ОСОБА_7 до 14.00 год. перебували в гостях у ОСОБА_11 з яким вживав алкогольні напої. Після цього, він пребував дома у ОСОБА_7, де він разом з останньою весь вечір і до пізньої ночі періодично дзвонили ОСОБА_11 по мобільному телефону, а близько 1.00 год. останній повідомив по телефону, що він вже знаходиться дома, а вранці він дізнався від ОСОБА_7, що її сина вбили.

Свідок ОСОБА_12 пояснив суду, що 9 березня 2009. року у вечірній час він разом з ОСОБА_11 перебували в кафе, що знаходиться на зупинці громадського транспорту „Б. Хмельницького в м. Полтаві, де познайомились із ОСОБА_10 та разом з ним вживали алкогольні напої, розмовляли та спілкувалися. Після цього, розповів свідок, він разом з ОСОБА_11 вирішили йти по домівках, ОСОБА_10 також пішов з ними. По дорозі додому, вони розмовляли про те, хто чим займається, при цьому, ОСОБА_10 розповів, що займається тайським боксом а він, ОСОБА_12, повідомив останньому, що займається карате та намагався продемонструвати один із прийомів в результаті чого, впав на землю. Після цього, розповів ОСОБА_12, ОСОБА_11 подумав, що його вдарив ОСОБА_10, та підійшов з кулаками до останнього разом з цим, ОСОБА_10 наніс йому, ОСОБА_11, один удар кулаком в обличчя від якого, останній впав на землю. Далі, пояснив свідок, між ним та ОСОБА_10 завязалася бійка в результаті якої, він наніс останньому три удари кулаком в обличчя від яких, той упав на землю а в цей час, до ОСОБА_10 підійшов ОСОБА_11 та наніс йому ще один удар ногою по тулубу після чого, він провів останнього додому а ОСОБА_10 залишився лежати на землі.

Відповідно до оголошеного в судовому засіданні акту судово-медичного дослідження трупу ОСОБА_11 від 14.03.2009 року №228, на різних частинах тіла та голові останнього виявленні численні тілесні ушкодження різного ступеня тяжкості, частина яких є тяжкими, небезпечними для життя в момент їх спричинення, що потягли смерть потерпілого. Смерть ОСОБА_11 настала в результаті відкритої черепно- мозкової травми з множинними переломами кісток зводу основи та лицьового відділу черепу, крововиливами під оболонки та в речовину головного мозку.

Із оголошеного в судовому засіданні протоколу впізнання від 10.03.2009 року вбачається, що ОСОБА_12 впізнав ОСОБА_10, з яким він познайомився 9.03.2009 року, та пояснював, що розпивав з ним в цей день алкогольні напої а після цього, біля будинку №14а по вул. Пролетарській в м. Полтаві між ними виникла бійка.

Як вбачається із оголошеного в судовому засіданні протоколу огляду місця події від 10.03.2009 року, схеми та фото таблиць до нього, о 4.00 год. ранку на проїжджій частині, що розташована між буд. №14а по вул. Пролетарській та буд. №8 по вул. Соколова в м. Полтаві, було виявлено труп ОСОБА_11 без верхнього одягу, предмети одягу та інші речі, а також сліди крові на землі та на паркані.

Відповідно до оголошеного в судовому засіданні протоколу огляду від 10.03.2009 року, в помешканні ОСОБА_10 було виявлено та вилучено одяг та взуття останнього в якому він був одягнений під час вчинення злочину, та які ОСОБА_10 намагався випрати з метою приховати сліди злочину.

Із оголошеного в судовому засіданні протоколу відтворення обстановки та обставин події та фото таблиць до нього вбачається, що наступного дня після вчиненого ОСОБА_10 добровільно показував та розповідав на місці скоєного злочину, при яких обставинах він спричинив ОСОБА_11 тілесні ушкодження, з подробицями показуючи механізм, спосіб та локалізацію нанесення потерпілому ударів руками та ногами.

Відповідно до висновку імунологічної експертизи №204 від 25.03.2009 року, на кросівках, вилучених у ОСОБА_10, виявлені антигени А та ОСОБА_14 в цих слідах може походити від ОСОБА_11

Невизнання підсудним ОСОБА_10 своєї вини у вчиненому та його твердження про те, що тілесні ушкодження ОСОБА_11 він спричинив з метою самозахисту, також спростовуються дослідженими в судовому засіданні доказами.

Так, згідно висновку експерта №660 від 21.04.2009 року, діями ОСОБА_12 ОСОБА_10 були спричинені тілесні ушкодження легкого ступеня тяжкості.

Постановою слідчого від 23 квітня 2009 року, в порушенні кримінальної справи відносно ОСОБА_12 за ст. 125 КК України, відмовлено в звязку з відсутністю в діях останнього ознак злочину.

Допитані в судовому засіданні потерпілі ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, свідки ОСОБА_15, ОСОБА_16, кожний окремо, пояснили суду, що ОСОБА_17 був доброзичливим та спокійним хлопцем, ніколи агресивним не був, та у будь-яких бійках участі не приймав.

Як вбачається із акту судово-медичного дослідження трупу ОСОБА_11 від

14.03.2009 року №228, концентрація етилового спирту у крові останнього була великою (3,7 промілле).

Враховуючи зазначені вище докази та обставини справи, суд приходить до висновку, що потерпілий ОСОБА_11 не міг завдати підсудному ОСОБА_10, який має добрий фізичний стан та володіє навиками боксу, будь-якої шкоди, оскільки, небезпеки для його життя та здоровя не було а тому, невизнання підсудним своєї вини у вчиненому, суд оцінює критично, а його позицію як захисну, направлену на ухилення відповідальності за вчинене.

Потерпілий ОСОБА_6 в ході судового слідства заявляв, про те, що ОСОБА_10 спричинив смерть його синові на замовлення ОСОБА_12 який проходить свідком по справі, та дружини сина ОСОБА_5, а докази по справі були сфальсифіковані органами досудового слідства.

Дослідивши та оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що а заяви потерпілого ОСОБА_6 не заслуговують на увагу оскільки, вони спростовуються перевіреними в судовому засіданні показами самого підсудного, показами свідків ОСОБА_12, ОСОБА_18 та потерпілої ОСОБА_5 а також іншими, ретельно перевіреними судом доказами, які в своїй сукупності узгоджуються між собою та не суперечать іншим матеріалам справи.

Відповідно до висновків судово-психіатричної експертизи №291 від 21.04,2009 року та №970 від 20.11.2009 року, ОСОБА_10 раніше будь-яким психічним захворюванням не страждав, в тому числі в період часу, що відноситься до інкримінованого йому протиправного діяння, та на даний час не страждав та не страждає, в момент вчинення злочину не знаходився в стані тимчасового розладу психічної діяльності чи іншому психотичному стані не перебував, а тому міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.

З урахуванням зазначених висновків експертів, стану здоровя підсудного, та його поведінки в суді, суд визнає його осудним, таким, що міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Разом з тим, вирішуючи питання про винність підсудного ОСОБА_10, ретельно дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази та інші матеріали, а також матеріали, які характеризують особу підсудного, суд приходить до висновку, що дії останнього не утворюють складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Органами досудового слідства не надано суду будь-яких доказів що ОСОБА_10 мав намір позбавити життя ОСОБА_19 Про відсутність такого наміру та приводів до цього, свідчить характер взаємовідносин, які мали місце незадовго до події злочину в кафе, а саме, де ОСОБА_10 та ОСОБА_11 разом вживали алкогольні напої та без

будь-якої агресії розмовляли та спілкувалися. Як на досудовому слідстві так і в судовому засіданні підсудний ОСОБА_10 стверджував, що умислу на вбивство ОСОБА_11 у нього не було, побачивши кров на голові та обличчі останнього, ОСОБА_10 перестав наносити йому удари. Вказані вище докази та обставини справи свідчать про те, що умисел ОСОБА_10 був направлений на заподіяння невизначеної шкоди здоровю ОСОБА_11 а тому, суд вважає, що підсудний повинен відповідати тільки за вчиненні ним діяння.

Таким чином, оцінюючи зібрані по справі докази, суд вважає, що дії підсудного ОСОБА_10, які виразились в умисному заподіянні ним ОСОБА_11 тілесних ушкоджень, що спричинили смерть потерпілого, підлягають перекваліфікації з ч. 1 ст. 115 КК України на ч. 2 ст. 121 КК України.

Потерпілими до підсудного ОСОБА_10 заявлено цивільні позови про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої злочином.

Потерпіла ОСОБА_5 просила стягнути з ОСОБА_10 на її користь 15755 грн. завданої злочином матеріальної шкоди, яка полягає у матеріальних затратах на поховання чоловіка, та витратах на юридичну допомогу. ОСОБА_14 того, просила стягнути з підсудного на її користь та на користь двох неповнолітніх дітей ОСОБА_20 та ОСОБА_21 по 100 000 грн. кожному, а всього 300 000 грн., в рахунок відшкодування їм моральної шкоди заподіяної злочином.

Потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_6, кожний окремо, просили стягнути з ОСОБА_10 на їх користь по 100 000 грн. кожному, за заподіяну їм злочином моральну шкоду.

Підсудний ОСОБА_10 позови потерпілих визнав частково.

Суд вважає, що позовні вимоги потерпілих, у відповідності до ст. ст. 1166, 1167 ЦК України, є законними і обґрунтованими, по-скільки, вони підтверджується наведеними у вироку доказами та матеріалами справи, разом з тим, вважає, що позови останніх підлягають частковому задоволенню.

Позов ОСОБА_5, в частині відшкодування матеріальної шкоди та витрат, затрачених нею на надання їй юридичної допомоги, підлягає задоволенню повністю.

Позови ОСОБА_5 в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх дітей, а ' також позови ОСОБА_7 та ОСОБА_6, в частині стягнення з підсудного на їх користь моральної шкоди, у відповідності до ст. ст. 23, 1167 ЦК України, підлягають до задоволення.

Разом з тим, з урахуванням вищевикладеного, обставин справи, наданих потерпілими доказів, глибини душевних страждань та моральних переживань потерпілих, завданих їм злочином, з урахуванням вимог розумності та справедливості, суд вважає за можливе стягнути з підсудного ОСОБА_10 на користь потерпілих: ОСОБА_5 - 100 ООО грн.; ОСОБА_7 30 000 грн.; ОСОБА_6 - 30 000 грн.

При призначенні покарання підсудному ОСОБА_10 суд, виходячи з вимог ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, конкретні обставини справи, данні про особу винного, а також обставини, що обтяжують та помякшують покарання підсудному.

Обставиною, що обтяжує покарання підсудному, є вчинення ним злочину в стані алкогольного спяніння.

Обставин, що помякшують покарання підсудному ОСОБА_10, судом не встановлено.

При визначенні виду та міри покарання підсудному, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним злочину та його наслідки.

Разом з тим, суд враховує конкретні обставини справи, те що підсудний раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, фактично сприяв розкриттю злочину, за місцем навчання, проживання та роботи характеризується виключно з позитивної сторони, злочин вчинив в молодому віці та фактично розкаявся у вчиненному.

З урахуванням зазначених вище обставин, суд вважає за можливе призначити підсудному ОСОБА_10 мінімальне покарання, передбачене санкцією ч. 2 ст. 121 КК України, яке буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Вирішуючи питання про долю речових доказів, суд, у відповідності до ст. 81 КПК України, враховуючи обставини справи, вважає за необхідне їх знищити та повернути законним володільцям.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_10 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, на підставі якої, призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_10, з урахуванням перебування його під вартою в звязку з даною справою, рахувати з 23 вересня 2009 року.

ОСОБА_14 того, зарахувати засудженому ОСОБА_10 в строк відбування покарання, строк перебування його під вартою в період з 10 по 20 березня 2009 року.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_10 - тримання під вартою - залишити без змін.

Цивільні позови потерпілих - задовольнити частково.

Стягнути із засудженого ОСОБА_10 на користь:

- потерпілої ОСОБА_5 - 15 255 грн. 16 коп., матеріальної шкоди; 400 000 грн., в рахунок відшкодування моральної шкоди; 500 грн., витрат, затрачених на юридичну допомогу; а всього 115 755 грн. 16 коп.;

- потерпілої ОСОБА_7 - 30 000 грн., в рахунок відшкодування моральної шкоди;

- потерпілого ОСОБА_6 - 30 000 грн., в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Після набрання вироком законної сили, речові докази по справі, які знаходяться в кімнаті зберігання речових доказів Ленінського РП ПМУ: спортивні штани, камуфляжну куртку, футболку синього кольору, ботинки чоловічі, кепку чоловічу коричневого кольору, гроші в сумі 40 грн., плеєр з навушниками, кросівки - передати їх законним володільцям; два гіпсові зліпки, 5 паперових конвертів з волоссям ОСОБА_11, два паперових конверти з нігтями ОСОБА_10, паперовий конверт з фрагментом паркану, паперовий конверт зі зразком крові ОСОБА_10, два паперові конверти зі зразками крові, вилучених з місця огляду знищити.

На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Полтавської області через Ленінський районний суд міста Полтави на протязі 15 діб з моменту його проголошення. А засудженим в той же строк, з моменту вручення йому копії вироку.

Суддя Ленінського районного суду м.Полтави ОСОБА_22