Дата документу Справа № 317/4424/14-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №317/4424/14-к Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-кп/778/1413/15 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 вересня 2015 року

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Запорізької області в складі

головуючого ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду в м.Запоріжжі кримінальне провадження № 0001180 від 23.07.2014 р. за апеляційними скаргами обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , потерпілого ОСОБА_9 на вирок Запорізького районного суду Запорізької області від 20 травня 2015 року у відношенні

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого в силу ст. 89 КК України,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Запоріжжя, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

1) 13.03.2001 р. Шевченківським райсудом м.Запоріжжя за ст.17 ч.3 ст.140, ст.229-8, ст.42 КК України до 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

2)20.09.2010 р. Хортицьким райсудом м.Запоріжжя за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі, ухвалою Вільнянського райсуду Запорізької області від 27.02.2013 р. звільненого умовно-достроково на невідбутим терміном 1 рік 1 місяць 24 дні,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 187, ст. 128 КК України.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_10 ,

потерпілий ОСОБА_9 ,

обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисники обвинувачених: адвокати ОСОБА_8 та ОСОБА_11 .

В апеляційних скаргах:
- обвинувачений ОСОБА_6 просить вирок скасувати, провадження повернути на новий судовий розгляд, вказуючи на те, що його дії невірно кваліфіковані за ч.3 ст.187 КК України, а висновки суду, викладені у вироку, не відповідають фактичним обставинам, при цьому просить врахувати, що стороною обвинувачення змінювався обвинувальний акт в зв`язку з тим, що викладені в ньому обставини не згоджувались з показаннями потерпілого;

- обвинувачений ОСОБА_7 просить скасувати вирок, повернути провадження на новий судовий розгляд для винесення більш м`якого вироку з тих підстав, що суд не встановив об`єктивні причини, за яких скоєно злочин, та не розібрався у механізмі скоєного злочину, оскільки в основу обвинувачення покладено тільки показання потерпілого, які не відповідають дійсності; не дана оцінка діям ОСОБА_9 по спричиненню тілесних ушкоджень ОСОБА_6 ;

- потерпілий ОСОБА_9 просить вирок скасувати, ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 більш суворе покарання у вигляді 12 років позбавлення волі з конфіскацією майна, оскільки призначене покарання не відповідає тяжкості скоєного злочину; задовольнити цивільний позов у повному обсязі, стягнувши з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на його користь спричинену матеріальну шкоду у розмірі 3428,29 грн., та моральну шкоду - 50000 грн.; в інший частині вирок залишити без зміни.

- адвокат ОСОБА_8 просить вирок у відношенні ОСОБА_6 змінити, перекваліфікувати його дії на ч.2 ст.185 КК України, призначити покарання в межах санкції вказаної статті за тих підстав, що ніяких дій щодо заволодіння майном потерпілого ОСОБА_6 не вчиняв, він захищався від небезпечного опору потерпілого із застосуванням пневматичного пістолету, а потім - топора; в кримінальному провадженні відсутні докази щодо спричинення ОСОБА_6 потерпілому якихось тілесних ушкоджень.

Вироком Запорізького районного суду Запорізької області від 20.05.2015 року засуджені:

ОСОБА_7 за ст.128 КК України на 2 роки обмеження волі; за ч.3 ст. 187 КК України на 7 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією усього належного йому на праві власності майна; на підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено покарання у вигляді 7 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією усього належного йому на праві власності майна; тримається під вартою; початок строку відбування покарання відраховується з моменту фактичного затримання - з 23.07.2014 р.;

ОСОБА_6 за ч.3 ст.187 КК України на 7 років позбавлення волі з конфіскацією усього належного йому на праві власності майна; тримається під вартою; початок строку відбування покарання відраховується з моменту фактичного затримання - з 23.07.2014 р.

Стягнуто з ОСОБА_7 та ОСОБА_6 на користь ОСОБА_9 суму спричиненої моральної шкоди у розмірі 5000 грн. з кожного.

Стягнуто у солідарному порядку з ОСОБА_7 та ОСОБА_6 на користь ОСОБА_9 суму матеріальної шкоди у розмірі у розмірі 2428,29 грн.

Відповідно до ст. 100 КПК України вирішена доля речових доказів.

Згідно вироку, 27.06.2014 р. приблизно о 14-30 год. ОСОБА_7 під час сварки на побутовому підґрунті з раніше знайомим ОСОБА_12 в коридорі біля вхідних дверей в квартирі АДРЕСА_3 наніс останньому не менш чотирьох ударів в голову, внаслідок яких ОСОБА_13 втратив рівновагу та впав, вдарившись об кут дерев`яного столу та об дерев`яний поріг перед виходом з приміщення квартири, спричинивши потерпілому згідно висновку експерта № 3341 від 01.09.2014 р. тілесні ушкодження: перелом тіла клиноподібної кістки, струс головного мозку, рани в лобовій і тім`яній областях праворуч, гематоми повік, які в сукупності кваліфікуються як тяжке тілесне ушкодження небезпечне для життя в момент заподіяння, а також закритий перелом 7 ребра зліва, який кваліфікується як тілесне ушкодження середньої тяжкості, яке не є небезпечним для життя та здоров`я, але спричинило тривалий розлад здоров`я ОСОБА_12 більш ніж 21 день.

Крім того, 23.07.2014 р. близько 01-00 год. ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , домовившись вчинити викрадення майна з території дачної ділянки АДРЕСА_4 , перелізли через паркан, ОСОБА_6 відкрив незачинені вхідні двері до зазначеного приміщення та разом із ОСОБА_7 незаконно проникли у приміщення металевої будки.

Господар дачної ділянки ОСОБА_9 , побачивши невідомих осіб, підвівся з ліжка та став вимагати, щоб вони покинули територію його дачної ділянки, попередивши, що він має пневматичний пістолет, який застосує, якщо обвинувачені не підуть.

ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , зрозумівши, що їх дії перестали носити таємний характер та стали відкритими для власника майна, почали наближатись до потерпілого ОСОБА_9 , який почав стріляти по обвинуваченим з пістолета. ОСОБА_6 підбіг до ОСОБА_9 , стиснув його шию рукою, а другою рукою намагався відібрати пістолет, подавляючи волю потерпілого до активного опору, а ОСОБА_7 наніс декілька ударів кулаком в обличчя потерпілого і вихопив у нього пістолет, рукояткою якого наніс декілька ударів по голові потерпілого, завдавши останньому фізичний біль та тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому кісток носа, рани в тім`яній області, в області лівої вушної раковини, синці в області обох очей, садна на слизових оболонках губ, синці в області лівого передпліччя, в поперековій області, садна в області лівого передпліччя та грудної клітини, рану нігтьової фаланги 2-го пальця правої стопи.

Обороняючись, потерпілий ОСОБА_9 завдав ОСОБА_6 обухом сокири один удар в область голови, від якого ОСОБА_6 втратив свідомість.

Продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_7 за допомогою металевого предмета (зі слів потерпілого цвяха) зірвав з пальця правої руки потерпілого золоту обручку вагою 1,69 гр, завдавши потерпілому фізичний біль та тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому 4-ї п`ясткової кістки правої кисті, рану 4-го пальця лівої кисті, а також забрав пістолет потерпілого і, погрожуючи ОСОБА_9 фізичною розправою, почав вимагати від останнього передати йому мед, зібраний з пасіки, грошові кошти та мобільний телефон, на що потерпілий повідомив, що грошей та телефона у нього немає.

Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_7 в приміщенні металевої будівлі в присутності потерпілого ОСОБА_9 та обвинуваченого ОСОБА_6 , який перебував в непритомному стані, спорожнив перекинув від води металеву бочку об`ємом 100 літрів, яка знаходилась біля вхідної двері, переніс її до металевого паркану та перекинув за територію ділянки. В цей час ОСОБА_9 , відчувши, що має можливість втекти, закрив будинок та вийшов за територію своєї дачної ділянки, залишивши обвинуваченого ОСОБА_6 в зачиненому будинку.

Того ж дня обвинувачений ОСОБА_6 прийшовши до тями, через вікно дачного будинку виніс алюмінієву дробину. Таким чином, разом обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_6 винесли з дачної ділянки потерпілого: алюмінієву дробину, вартість якої згідно висновків експертизи №1423 від 23.08.2014 р. складає 230 грн., металеву бочку вартістю 12 грн., пістолет, вартість якого не встановлена, та золоту обручку 583 проби вагою 1,69 г., вартість якої, як лому дорогоцінного металу, відповідно до довідки ПТ «Дяченко, Скрипка, Ломбард ДК «Демос» від 10.10.2014 року, складає 470 грн., а всього на загальну суму 712 грн.

В судовому засіданні апеляційної інстанції:

- адвокат ОСОБА_8 та її підзахисний обвинувачений ОСОБА_6 , не погоджуючись з апеляцією потерпілого, в повному обсязі підтримали доводи своїх апеляцій;

- обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник адвокат ОСОБА_11 , не погоджуючись з апеляцією потерпілого, також підтримали доводи апеляції обвинуваченого;

- потерпілий ОСОБА_9 просить зазначений вирок частково скасувати в частині призначеного обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, новим вироком призначити ОСОБА_7 покарання у вигляді 12 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна, оскільки суд не в повній мірі врахував особливу жорстокість ОСОБА_7 при заволодінні його золотою обручкою і спричиненні йому рани та перелому 4 пальця лівої кисті; просить збільшити розмір заподіяної йому матеріальної шкоди до 3428,29 грн. з урахуванням вартості пневматичного пістолету «Байкал МР-654К», а також спричиненої йому моральної шкоди у розмірі 50 000 грн.

- прокурор ОСОБА_10 вважає вирок законним та обґрунтованим, а апеляції обвинувачених, захисника та потерпілого без задоволення, оскільки вина обвинувачених доведена у повному обсязі, а при призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 покарання суд врахував всі обставини, передбачені ст.65 КК України.

Заслухав доповідь судді по справі; обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 та їх захисників адвокатів ОСОБА_8 та ОСОБА_11 ; потерпілого ОСОБА_9 та прокурора ОСОБА_10 , перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляцій, колегія суддів вважає апеляцію потерпілого ОСОБА_9 підлягаючою частковому задоволенню за наступних підстав.

Висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_7 у скоєнні злочину щодо ОСОБА_12 при зазначених у вироку обставинах засновані на показаннях обвинуваченого у судовому засіданні, і є обґрунтованими. Кримінальне провадження за даним епізодом розглянуто на підставі ч.3 ст.349 КПК України, при цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, відсутність сумнівів у добровільності позиції обвинуваченого, а також роз`яснив, що у такому випадку учасники судового провадження будуть позбавлені права оскаржити фактичні обставини скоєного злочину в апеляційному порядку. Суд правильно кваліфікував дії ОСОБА_7 за ст.128 КК України як необережне спричинення тяжкого тілесного ушкодження.

Висновки суду щодо доведеності вини обвинувачених ОСОБА_6 і ОСОБА_7 за ч.3 ст. 187 КК України судова колегія вважає законними та обґрунтованими, оскільки вони засновані на досліджених у судовому засіданні доказах, яким дана належна оцінка у вироку.

Так, згідно показань потерпілого ОСОБА_9 в суді, в ніч на 23.07.2014 р. він знаходився на своїй дачній ділянці АДРЕСА_4 в металевій споруді, як близько в 01.00 годин він прокинувся від того що до нього зайшли дві невідомі особи і почали світити ліхтарем йому в обличчя, після чого він, піднявшись з ліжка, попередив даних осіб про те, що має пістолет і буде стріляти, якщо невідомі не покинуть споруду та територію дачної ділянки. Але чоловіки на його попередження не відреагували, один з них почав наближатись до нього, тому він вимушений був зробити попереджувальний постріл в підлогу. Обвинувачені зрозуміли, що це пневматичній пістолет, після чого ОСОБА_6 з криками «Мочи его, братан» кинувся на нього: однією рукою вхопив за шию та почав душити, а другою рукою намагався відібрати пістолет. Він з метою самозахисту почав бити ОСОБА_6 прикладом пістолета по верхній частині голови, після чого разом з ОСОБА_6 вони впали на ліжко, яке зламалось. До них підійшов ОСОБА_7 і почав бити його кулаками в обличчя, у зв`язку з чим у них виникла бійка. З метою самозахисту він обухом сокири, яку знайшов на підлозі, вдарив по голові ОСОБА_6 який після удару відпустив його, а ОСОБА_7 вдарив його раніше відібраним пістолетом по голові, від чого йому стало зле, і почав вимагати від нього мед, гроші та мобільний телефон. Він відповів, що в нього нічого не має, але ОСОБА_7 побачив у нього на пальці золоту каблучку і наказав йому зняти кільце, але воно не знімалось, далі ОСОБА_7 почав сам знімати кільце, але не зміг, тому якимось предметом переламав кільце та зняв, при цьому сильно пошкодив йому руку та палець. Потім ОСОБА_7 перевернув металеву бочку, в якій знаходилася вода, виніс її на вулицю, а він, скориставшись можливістю, вийшов з будиночку та пішов до виходу, однак повернувся та зачинив двері, залишивши ОСОБА_6 непритомним всередині будиночку, та пішов до дому. Після вказаного злочину в нього залишилися численні тілесні ушкодження.

Об`єктивність цих показань потерпілого ОСОБА_9 в повному обсязі підтверджено: висновками судово-медичних експертиз № 3489 від 11.08.2014 року та № 4038Д від 18.09.2014 року, згідно яких закритий перелом 4-ї п`ясткової кістки правої кисті у ОСОБА_9 кваліфікується як тілесне ушкодження середнього ступеня тяжкості, не небезпечне для життя, але яке спричинило тривалий розлад здоров`я, більше 21 дня; закритий перелом кісток носа, рани в тім`яній області, в області лівої вушної раковини, наслідком загоєння яких виявлені при медичному огляді (11.08.2014), рубці, синці в області обох очей (за даними медичної документації), садна на слизових оболонках верхньої і нижньої губ у ОСОБА_9 в сукупності кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я; синці в області лівого передпліччя, в поперековій області, садна в області лівого передпліччя, в області грудної клітини, рана нігтьової фаланги 2-го пальця правої стопи, рана 4-го пальця лівої кисті (за даними медичної документації) у гр. ОСОБА_9 в сукупності кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, при цьому давність утворення вказаних ушкоджень не суперечить строку вказаному в обставинах справи (т.1 а.с.46, 120-121, 122-124); протоколом огляду місця події від 23.07.2014 року, відповідно до якого в садовому будинку потерпілого ОСОБА_9 наявні ознаки боротьби (т.1 а.с.110-115); протоколом огляду металевої бочки та металевої драбини, викрадених у потерпілого ОСОБА_9 (т.1 а.с.116); протоколом огляду 30.07.2014 р. місця мешкання обвинуваченого ОСОБА_7 , в ході якого було виявлено та вилучено футболку коричневого кольору зі слідами речовини коричневого кольору, виноград зелено-чорних кольорів (т.1 а.с.117-118); довідкою Повного товариства «Нікітіч, Передерій «Ломбард Карат» № 58 від 26.08.2014 року про те, що 23.07.2014 року на ім`я ОСОБА_14 було укладено договір фінансового кредиту № 00020283 строком на одну добу, відповідно до якого предметом закладу є обручка (брухт), 583 проби, вагою 1,69 г.(т.1 а.с.153); протоколами проведення слідчих експериментів від 24.09.2014 року, за участю обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_6 відповідно до яких підозрювані відтворили механізм скоєного ними, на території дачної ділянки АДРЕСА_4 , правопорушення (т.1 а.с.134-147).

Дані докази були належним чином досліджені в судовому засіданні і їм дана належна оцінка у вироку.

Свідок ОСОБА_15 підтвердила в суді, що 23.07.2014р. близько 02.30 год. вона знаходилася за місцем мешкання в АДРЕСА_5 , коли додому прийшов її чоловік ОСОБА_9 , який був побитий та весь в крові, і вона викликала йому швидку допомогу, а на її запитання чоловік пояснив, що на дачній ділянці до приміщення увійшли два невідомих йому чоловіка, які побили його та забрали золоте кільце, металеву бочку, після чого він втік від них до дому.

Крім того, винність ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у скоєнні зазначеного у вироку злочину підтверджується показами в судовому засіданні свідка ОСОБА_16 про те, що 23.07.2014 приблизно о 07.30 годин він знаходився біля свого гаражу за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_6 , коли до нього підійшов раніше невідомий чоловік, якого він в райвідділі міліції за фотознімками впізнав згідно протоколу від 24.09.2014 р. як ОСОБА_7 (т.1 а.с.133), який запропонував купити у нього металеву бочку та металеву драбину, на що він погодився, та оглянувши бочку з нержавіючого металу та металеву драбину, придбав вказане майно за 150 гривень.

Винність обвинувачених в спричиненні потерпілому ОСОБА_9 тілесних ушкоджень та заволодінні його майном частково підтверджено також показаннями ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в судовому засіданні, згідно яких в ніч з 22 на 23 липня 2014 року вони, знаходячись на території садового товариства «Ромашка-2», вирішили проникнути до дачної ділянки потерпілого ОСОБА_17 та поїсти винограду. Для цього перелізли через паркан та стали збирати виноград, а потім, побачивши вулики, вирішили розібрати їх та викрасти мед, але після порушення цілісності вулика, звідти вилетіли бджоли та почали нападати на них, тому вони почали ховатись. Через кілька хвилин з дачного будинку вийшов потерпілий ОСОБА_9 та почав без попередження стріляти по ним з пістолету. ОСОБА_6 намагався відібрати у нього пістолет, і разом з потерпілим він впав всередину будинку на диван, а ОСОБА_7 після того, як ОСОБА_9 вдарив ОСОБА_6 сокирою по голові, від чого той втратив свідомість, відібрав у потерпілого пістолет та його рукояткою завдав йому декілька ударів по голові і запропонував потерпілому добровільно віддати матеріальні цінності на лікування ОСОБА_6 , на що той в свою чергу погодився, однак у нього нічого не було, окрім золотої обручки. Оскільки кільце не знімалось, ОСОБА_7 перекусив його зубами та забрав разом із пістолетом. При виході ОСОБА_7 побачив металеву бочку, яку вирішив здати на метал, забрав її на очах потерпілого, вийшов за територію дачної ділянки і пішов шукати пункт прийому металолому.

Крім того, із показань обвинуваченого ОСОБА_6 випливає, що в ході бійки з потерпілим, він отримав удар по голові від якого втратив свідомість. Прийшов до тями вже у замкнутому будинку від стуку та криків ОСОБА_7 , розбив вікно, розкрутив металеву раму і за допомогою дробини виліз з будинку, при цьому металеву дробину вирішив взяти з собою та здати на пункт прийому металолому. Разом з ОСОБА_7 вони перелізли через паркан, забравши із собою металеву бочку, алюмінієву дробину, пістолет та золоту обручку. Того ж дня обвинувачений ОСОБА_7 продав металеву бочку та драбину раніше не знайомому ОСОБА_16 , якого зустрів по дорозі, обручку ОСОБА_7 заложив у ломбард, а пістолет продав на ринку незнайомому чоловіку.

На підставі зазначених доказів, яким дана належна оцінка у вироку, судова колегія вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про винність ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, що зазнала нападу (розбій), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням у інше приміщення і вірно кваліфікував їхні дії за ч.3 ст. 187 КК України.

Доводи обвинувачених про те, що судом не встановлено об`єктивні причини та механізм скоєння злочину, що суд безпідставно поклав в основу вироку показання тільки потерпілого, незважаючи на те, що вони нічим не підтверджені, оскільки експертом не знайдено в приміщенні будь-яких куль, тоді як ОСОБА_9 стверджував, що не виходив на вулицю і стріляв тільки в середині приміщення, судова колегія находить безпідставними, оскільки показання потерпілого об`єктивно підтверджені вищезазначеними доказами та протоколом огляду місця події від 23.07.2014 року - садового будинку потерпілого ОСОБА_9 , де було виявлено дві металевих кульки золотистого кольору (т.1 а.с.111), характерних для пневматичного пістолету.

Не заслуговує на увагу і посилання адвоката ОСОБА_8 на те, що ніяких дій щодо заволодіння майном потерпілого ОСОБА_6 не вчиняв, а він захищався від небезпечного опору потерпілого із застосуванням пневматичного пістолету, а потім топора, що в кримінальному провадженні відсутні докази щодо спричинення ОСОБА_6 потерпілому якихось тілесних ушкоджень, оскільки вони спростовуються показаннями потерпілого ОСОБА_9 та висновками судово-медичних експертиз щодо спричинення йому численних тілесних ушкоджень, що саме ОСОБА_6 першим кинувся на потерпілого, щоб відібрати пістолет, показаннями обвинувачених, щодо узгодженості їх дій по заволодінню майна потерпілого.

При вирішенні цивільного позову щодо відшкодування матеріальної шкоди, районний суд, встановивши, що обвинувачені заволоділи пістолетом ОСОБА_9 , який ОСОБА_7 було продано на ринку, не обґрунтовано не взяв до уваги довідку про те, що вартість пістолету «Байкал МР-654К» складає 1000 грн.(т.2 а.с.177). Приймаючи до уваги надану потерпілим до апеляції ксерокопію техпаспорту пневматичного газобалонного пістолету «Байкал МР-654К», судова колегія вважає за необхідне задовольнити в цій частині вимоги апеляційної скарги ОСОБА_9 та збільшити розмір стягненої з ОСОБА_7 та ОСОБА_6 матеріальної шкоди до 3428,29 грн.

Питання про розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає у межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних та фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини обвинувачених та інші обставини. Зокрема, враховуються характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість заподіяння травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках.

Приймаючи до уваги спричинені потерпілому ОСОБА_9 злочинними діями обвинувачених тілесні ушкодження та моральні страждання, судова колегія вважає, що суд першої інстанції вірно прийшов до висновку, про стягнення з ОСОБА_7 та ОСОБА_6 по 5000 грн. з кожного на відшкодування моральної шкоди. Підстав для збільшення розміру моральної шкоди судова колегія не вбачає.

При призначенні покарання ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , суд на підставі ст.65 КК України врахував характер і ступінь тяжкості вчинених злочинів, один з яких віднесено законом до тяжких, дані про особу кожного з обвинувачених, які хоча і характеризуються позитивно за місцем проживання, але ОСОБА_7 раніше судимий, скоїли злочин щодо особи похилого віку, що суд обґрунтовано визнав обставиною, що обтяжує покарання, а часткове відшкодування ОСОБА_6 завданих потерпілому збитків обставиною, що пом`якшує покарання. Приймаючи до уваги, що суд належним чином мотивував призначене обвинуваченим покарання, судова колегія не вбачає підстав для постановлення нового вироку щодо ОСОБА_7 і збільшення йому строку призначеного покарання, яке відповідає санкції ч.3 ст.187 КК України.

Порушень кримінального процесуального законодавства, які тягнуть скасування або зміну вироку суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи, не встановлено.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляції адвоката ОСОБА_8 , обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 залишити без задоволення, потерпілого ОСОБА_9 задовольнити частково.

Вирок Запорізького районного суду Запорізької області від 20 травня 2015 року у відношенні ОСОБА_6 та ОСОБА_7 змінити в частині розв`язання цивільного позову про відшкодування матеріальної шкоди, стягнути з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 солідарно на користь ОСОБА_9 3428, 29 грн.

В інший частині даний вирок залишити без змін.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана протягом трьох місяців з дня її проголошення безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, а засудженим в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий

судді