Справа № 643/6497/14-к
Номер провадження 1-в/643/385/15
УХВАЛА

15.12.2015 року Московський районний суд м. Харкова у складі судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові подання начальника Московського РВ КВІ УДПтСУ в Харківській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням, направлення для відбування призначеного покарання та оголошення в розшук засудженого
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, засудженого 28.10.2014 року Московським районним судом м. Харкова за ст. 15 ч. 2, ст. 185 ч. 2 КК України до 5 років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання згідно зі ст. 75 КК України з іспитовим строком на 3 роки, який раніше мешкав за адресою: АДРЕСА_1 , -
Московський РВ КВІ УДПтСУ в Харківській області звернувся до суду з поданням, в якому просить вирішити питання щодо скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням ОСОБА_3 з оголошенням у розшук та направлення його для відбування покарання, призначеного вироком Московського районного суду м. Харкова від 28.10.2014 року.
В обґрунтування подання зазначено, що вироком Московського районного суду м. Харкова від 28.10.2014 року ОСОБА_3 засуджено за ст. 15 ч. 2, ст. 185 ч. 2 КК України до 5 років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання згідно зі ст. 75 КК України з іспитовим строком на 3 роки, з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п. 2, 3,4 ч. 1 ст. 76 КК України.
ОСОБА_3 09.12.2014 року прибув до Московського РВ КВІ УДПтСУ в Харківській області, де був ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання з випробуванням, про що дав підписку. Також при постановці на облік засудженому було роз`яснено покладені на нього судом обов`язки згідно п. п. 2,3,4 ст. 76 КК України: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання; повідомляти кримінально виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, навчання; періодично зявлятися на реєстрацію до КВІ та правові наслідки за ухилення від відбування покарання не пов`язаного з позбавленням волі згідно ст.. 166 КВК України. ОСОБА_3 також був письмово ознайомлений з тим, які причини неявки на реєстрацію у визначений час вважаються поважними згідно ч. 3 ст. 164 КВК України. Проте, незважаючи на це ОСОБА_3 систематично не зявлявся на реєстрацію в інспекцію 11.08.2015 року, 08.09.2015 року, 13.10.2015 року, про причини неявки не повідомляв. З 20.07.2015 року ОСОБА_3 залишив місце мешкання, не повідомив КВІ, чим порушив вимоги п. 3 ст. 76 КК України. Працівниками інспекції розпочато першочергові розшукові заходи. 26.10.2015 року до Московського РВ ГУМВС України в Харківській області направлені матеріали першочергових розшукових заходів відносно ОСОБА_3 для оголошення в розшук. ОСОБА_3 не з`являється до Московського РВ КВІ УДПтСУ в Харківській області, причини неявки не повідомив, не виконує обов`язки покладені на нього судом, тобто ухиляється від відбування покарання з випробуванням.
Представник Московського РВ КВІ УДПтСУ в Харківській області в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Крім того, зазначив, що ОСОБА_3 оголошено в розшук ухвалою Московського районного суду м. Харкова, суддею ОСОБА_4 .
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо відсутності підстав для задоволення подання з огляду на наступне.
Згідно ч. 3 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, розглядається протягом десяти днів з дня його надходження до суду суддею одноособово згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цього розділу.
Правилами судового розгляду, зокрема ст. 323 КПК України, передбачено неможливість такого розгляду у випадку неприбуття обвинуваченого за викликом суду.
Частиною четвертою ст. 539 КПК України також передбачено, що в судове засідання викликається засуджений.
Частиною ст. 134 КПК України встановлено, що суд здійснює судовий виклик учасників кримінального провадження, участь яких у судовому провадженні є обов`язковою.
Таким чином, з урахуванням наведених вище положень КПК України, а також враховуючи, що в поданні порушено питання, яке погіршує стан засудженого ОСОБА_3 , його участь в судовому розгляді вказаного подання є обов`язковою.
Крім того, завданням кримінального провадження згідно ст. 2 КПК України є в тому числі забезпечення повного розслідування та судового розгляду.
Частиною 3 ст. 370 КПК України встановлено, що об`єктивним є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом.
Відповідно до ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Як вбачається з положень ч. 3, 4 ст. 164, ч. 5 ст. 166 КВК України, при розгляді подання суд зобов`язаний встановити наявність або відсутність поважних причин неявки засудженого до кримінально-виконавчої інспекції та невиконання ним покладених на нього згідно вироку суду обов`язків.
За таких обставин суд приходить до висновку, що розгляд подання за відсутності засудженого ОСОБА_3 призведе до неможливості об`єктивного та повного з`ясування обставин справи, зокрема встановлення причин його неявки до кримінально-виконавчої інспекції. Крім того, розгляд подання за відсутності ОСОБА_3 також призведе до порушення прав останнього на захист та обстоювання своєї правової позиції, в тому числі до порушення його права надати заперечення проти подання та відповідні докази, що обґрунтовують такі заперечення, зокрема докази щодо поважності причин неявки до кримінально-виконавчої інспекції.
Як вбачається з доводів подання, на момент звернення до суду із даним поданням місцезнаходження ОСОБА_5 було невідомим, заходів щодо його доставки в судове засіданні ні органом внутрішніх справ, ні кримінально-виконавчою інспекцією вжито не було.
За відсутності даних щодо місця проживання або перебування ОСОБА_3 суд позбавлений можливості виконати вимоги чинного законодавства щодо належного повідомлення ОСОБА_3 про час та місце розгляду подання, а також забезпечити ОСОБА_3 можливість реалізації гарантованого Конституцією за законами України права на захист та обстоювання його правової позиції.
Крім того, як вбачається з матеріалів справи, до засудженого ОСОБА_3 всупереч вимог ч. 1 ст. 166 КВК України не застосовувалось застереження у виді письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.
Також суд враховує, що згідно ч. 1 ст. 164 КВК України на кримінально-виконавчу інспекцію покладено здійснення організації початкового розшуку засуджених, місцезнаходження яких невідоме, надіслання матеріалів до органів внутрішніх справ для оголошення розшуку таких засуджених.
Відповідно до ч. 6 ст. 166 КВК України особа, звільнена від відбування покарання з випробуванням, розшук якої оголошено у зв`язку з ухиленням від відбування покарання, затримується і конвоюється органом внутрішніх справ у порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством.
Щодо клопотання про оголошення розшуку засудженого, то суд керується наступним.
Питання, які вирішуються судом під час виконання вироків, визначені ч. 1 ст. 537 КПК України. Оголошення розшуку засудженого не віднесено до питань, визначених п. 1-13 ч. 1 ст. 537 КПК України, які має право вирішувати суд під час виконання вироків.
Пунктом 14 ч. 1 ст. 537 КПК України передбачено, що суд має право вирішувати інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.
Між тим вирішення питання щодо оголошення в розшук засудженого, який ухиляється від відбування кримінального покарання, не є питанням, що пов`язане із усуненням сумнівів та протиріч, що виникають при виконанні вироку.
Крім того, питання оголошення особи в розшук врегульовано ст. 335 КПК України.
Так, згідно ст. 335 КПК України, у разі якщо обвинувачений ухилився від суду або захворів на психічну чи іншу тяжку тривалу хворобу, яка виключає його участь у судовому провадженні, суд зупиняє судове провадження щодо цього обвинуваченого до його розшуку або видужання і продовжує судове провадження стосовно інших обвинувачених, якщо воно здійснюється щодо декількох осіб. Розшук обвинуваченого, який ухилився від суду, оголошується ухвалою суду, організація виконання якої доручається слідчому та/або прокурору.
Як вбачається з положень вказаної статті, вона передбачає можливість оголошення розшуку виключно обвинуваченого, яким відповідно до ст. 42, 43 КПК України є особа, обвинувальний акт щодо якої переданий до суду та вирок щодо якої не набрав законної сили, та виключно в ході судового провадження.
Оскільки обвинувальний вирок відносно ОСОБА_3 набрав законної сили, він у відповідності до ст. 43 КПК України є засудженим, а не обвинуваченим.
Між тим КПК України, зокрема ст. 335 КПК України, не передбачено можливість оголошення судом розшуку засудженого, а також вирішення вказаного питання на стадії виконання судового рішення.
Натомість ч. 1 ст. 6 Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність» передбачено, що підставами для проведення оперативно-розшукової діяльності є наявність достатньої інформації, одержаної в установленому законом порядку, що потребує перевірки за допомогою оперативно-розшукових заходів і засобів, про осіб, які ухиляються від відбування кримінального покарання. Статтею 9 Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність» передбачено, що у кожному випадку наявності підстав для проведення оперативно-розшукової діяльності заводиться оперативно-розшукова справа.
За таких обставин у суду відсутні підстави розглядати питання про оголошення розшуку засудженого ОСОБА_3 .
Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку щодо передчасності заявленого подання, в зв`язку з чим відмовляє в його задоволенні.
Крім того, як вбачається з заяви представника КВІ від 15.12.2015 року, ОСОБА_3 було оголошено в розшук, проте доказів на підтвердження вказаної обставини, суду надано не було.
Роз`яснити Московському РВ КВІ УДПтСУ в Харківській області, що після оголошення ОСОБА_3 у розшук та встановлення його місцезнаходження, вони не позбавлені права повторно звернутись до суду із даним поданням.
На підставі вкладеного, керуючись ст. 369-372, 537, 539 КПК України, -
В задоволенні подання начальника Московського РВ КВІ УДПтСУ в Харківській області відмовити.
Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Московський районний суд м. Харкова протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1