Миргородський міськрайонний суд Полтавської області
Справа № 541/1940/15-к
№ провадження 1-кп/541/160/2015
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 серпня 2015 року Миргородський міськрайонний суд Полтавської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миргороді кримінальне провадження (внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000170 від 31 липня 2015 року) по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Стецьківка Сумського району Сумської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, працюючого водієм ПП «Руна-ОПТ», мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 402 ч. 1 КК України,
в с т а н о в и в :
ОСОБА_4 , являючись солдатом військової служби за призовом під час мобілізації військової частини польова пошта НОМЕР_1 , усупереч вимог ст.ст. 4, 11, 16, 28, 30, 37, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України та ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних сил України, 05 лютого 2015 року за місцем дислокації військової частини - польова пошта В НОМЕР_2 за адресою АДРЕСА_2 , діючи з прямим умислом, без поважних причин, відкрито відмовився виконати наказ командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 від 05.02.2015 №40 та бойове розпорядження Командувача СВ ЗС України від 03.02.2015 №04 стосовно виключення зі списків особового складу військової частини пп НОМЕР_1 та переміщення до Донецької та Луганської областей для забезпечення проведення Антитерористичної операції, залишився в АДРЕСА_2 ,чим вчинив непокору, тобто відкриту відмову виконати наказ начальника.

Свою вину в інкримінованому йому діянні обвинувачений ОСОБА_4 визнав повністю. Пояснив, що проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 в АДРЕСА_2 та дійсно в лютому 2015 року відмовився виконати наказ стосовно переміщення для подальшого проходження військової служби до Донецької та Луганської областей для забезпечення проведення Антитерористичної операції.

З`ясувавши правильність розуміння обвинуваченим ОСОБА_4 змісту фактичних обставин справи, у вчиненні яких він обвинувачується, та положень ст. 349 КПК України, не маючи сумнівів у добровільності та істинності його позиції в судовому засіданні, де він визнав свою вину у вчиненні злочину, що йому інкримінується, суд приймає їх до уваги як такі, що відповідають дійсності без повного дослідження всіх доказів по справі, визнавши, згідно ст. 349 КПК України недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням характеризуючих його матеріалів.

Таким чином дії обвинуваченого ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ст. 402 ч.1 КК України, як непокора, тобто відкрита відмова виконати наказ начальника.
Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відсутні.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд в порядку ст. 66 КК України визнає: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного, який працює, але має незначний заробіток, позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, його молодий вік, обставини, що пом`якшують його покарання.

За таких обставин суд приходить до висновку про можливість виправлення і перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 без реального відбуття ним покарання, та вважає за доцільне звільнити його від відбування покарання з випробуванням, застосувавши ст. 75 КК України.

При цьому суд вважає, що застосування більш м`якого виду покарання, чим передбачено санкцією ст. 402 ч. 1 КК України не відповідатиме тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину , не сприятиме меті його виправлення і перевиховання.

Керуючись ст.ст. 349; 368; 370; 374; 376 КПК України, суд, -

з а с у д и в :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 402 ч. 1 КК України та призначити йому покарання у виді 1-го (одного) року 6-ти (шести ) місяців позбавлення волі.
Згідно ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням на іспитовий строк 1 (один) рік.
Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Полтавської області на протязі 30 днів, шляхом подачі апеляційних скарг через Миргородський міськрайонний суд.

Суддя ОСОБА_5