справа №176/1772/15-к,
провадження №1-кп/176/144/15

В И Р О К
Іменем України
04 вересня 2015 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області

у складі: головуючої - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Жовті Води кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Жовті Води Дніпропетровської області, українця, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, не одруженого, утриманців не маючого, не працюючого, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 13 грудня 2012 року за ч.2 ст.186 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки, 06 лютого 2015 року ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від відбування покарання, призначеного вироком суду звільнений у зв`язку із закінченням іспитового строку,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, відомості про яке 22 червня 2015 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000715, -

за участю сторін кримінального провадження провадження: прокурора прокуратури м. Жовті Води ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В :
22 червня 2015 року приблизно о 15 годині 55 хвилин ОСОБА_3 , знаходячись у себе вдома за адресою АДРЕСА_1 , вирішив вийняти металеві стовпці, що знаходилися на паркані між будинками АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 по вказаній вулиці. Під час розбирання ним металевих стовпців мешканка будинку АДРЕСА_2 - ОСОБА_6 , зробила йому зауваження з даного приводу, що призвело до словесної сварка між ними. Після чого ОСОБА_6 вийшли у двір до будинку АДРЕСА_2 , де сперечання продовжились. В цей час ОСОБА_5 , знаходячись у дворі будинку АДРЕСА_2 , і почувши, що обвинувачений ображає ОСОБА_6 , вийшов на вулицю Набережну та, знаходячись поблизу вхідних воріт домоволодіння АДРЕСА_2 , побачив ОСОБА_3 , який стояв обличчям до нього на відстані приблизно 1,5 м. та в руках тримав металевий лом довжиною приблизно 1,0 м.

При цьому, ОСОБА_3 побачивши потерпілого одразу 22 червня 2015 року приблизно о 16 год. 00 хв, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, маючи умисел на заподіяння будь-яких тілесних ушкоджень потерпілому і реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на заподіяння будь-яких тілесних ушкоджень останньому, тримаючи перед собою в обох руках металевий лом, раптово підняв його руками вище голови ОСОБА_5 і наніс ним один удар з верху в область лівої верхньої лобної частини голови потерпілого. ОСОБА_5 , намагаючись стримати удар, з метою недопущення отримання удару в область голови, спробував передпліччям своєї лівої руки затримати удар ОСОБА_3 у результаті чого потерпілий ОСОБА_5 отримав незначні тілесні ушкодження голови, у вигляді рубця на шкірі лівої половини лобної частини голови, який є наслідком загоєння забитої рани, що потягло за собою розлад здоров`я, тривалістю понад 6 днів, але не більше як З тижні (21 день). За вказаними ознаками, відповідно п.п. 2.3.1 «а» 2.3.2 «а» та 2.3.3 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ №6 від 17.01.1995 року та згідно висновку судово-медичної експертизи № 50 від 27.07.2015 року дані тілесні ушкодження відносяться до категорії легких, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у пред`явленому обвинуваченні за обставин, викладених в обвинувальному акті, визнав повністю. Суду пояснив, що дійсно 22 червня 2015 року приблизно о 15 годині 55 хвилин він передував за місцем проживання за адресою АДРЕСА_1 , і між ним та сусідкою ОСОБА_6 виникла сварка, у результаті якої він вирішив вийняти металеві стовпці, що знаходилися на паркані між будинками АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 . Почувши сперечання, на вулицю вийшов ОСОБА_5 , який став до нього звертатись. Тримаючи у руках металевий лом довжиною приблизно 1,0 м. і маючи умисел на заподіяння будь-яких тілесних ушкоджень останньому, він замахнувся вказаним предметом і наніс потерпілому удар в область голови. Однак ОСОБА_5 намагався ухилитись, у зв`язку із чим травма виявилась не значною, однак рана була в наявності. У подальшому потерпілий пішов до себе додому і були викликані працівники міліції.

Також обвинувачений зазначив, що докази його вини, добуті досудовим слідством, визнає повністю і не оспорює. Правильно розуміє зміст фактичних обставин кримінального провадження і вважає недоцільним їх дослідження, оскільки вони ніким не оспорюються.

Враховуючи, що обвинувачений повністю визнає свою вину у скоєному кримінальному правопорушенні, не оспорює фактичні обставини справи, погоджується з кваліфікацією вчиненого ним діяння, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, а також заслухавши думку інших учасників судового розгляду, а саме прокурора прокуратури м. Жовті Води ОСОБА_4 , потерпілого, які не висловили жодних заперечень щодо встановлених обставин, роз`яснивши наслідки ст. ст.349 ч.3, 394 ч.2 КПК України та з їх згоди, суд обмежившись дослідженням доказів по справі лише допитом обвинуваченого та дослідженням характеризуючих даних на останнього, визнав недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події кримінального правопорушення, винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, які ним не оспорюються та роз`яснив усім учасникам судового розгляду, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, проводячи судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення відповідно до вимог ст.337 КПК України, обвинувачення, висунуте ОСОБА_3 , визнається судом повністю доведеним, ніким не оспорюється. У зв`язку з чим суд, кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч.2 ст.125 КК України, як спричинення умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд керується вимогами ст.ст.65-67 КК України та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Зокрема, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно ст. 12 КК України є нетяжким злочином та особу обвинуваченого, який не працює, на диспансерному обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра ДЗ СМСЧ - 9 не перебуває (а.к.п. 34, 35), утриманців не має, характеризується посередньо (а.с. 30). У скоєному кається, просить суд суворо не карати.

Обставинами, що відповідно до ст.66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченому, суд вважає визнання вини.

Обставини, що відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлені.

Враховуючи всі обставини справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про можливість застосування відносно ОСОБА_3 покарання у вигляді арешту в межах санкції ч.2 ст. 125 КК України. При цьому суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе лише в умовах його ізоляції від суспільства і можливості застосування до обвинуваченого положень ст.ст. 69,75 КК України суд не вбачає.

Вказаний вид покарання за глибоким переконанням суду є необхідним та достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого, відповідатиме цілям покарання.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 за даний кримінальним провадження не обирався, тому з метою належного виконання процесуального рішення, суд вважає за необхідне обрати відносно обвинуваченого міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з 04 вересня 2015 року.

Процесуальні витрати відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Речовий доказ у справі, а саме металевий ломик, наданий 23 липня 2015 року ОСОБА_3 та переданий на зберігання до камери зберігання речових доказів Жовтоводського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області (а.к.п. 47) знищити.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 368, 373-376 КПК України суд

У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 України, та призначити йому покарання у вигляді арешту строком на 5 (п`ять) місяців.

Строк відбуття покарання відраховувати з 04 вересня 2015 року, міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Жовті Води Дніпропетровської області, обрати у вигляді тримання під вартою, взявши його під варту в залі суду.
Речовий доказ у справі, а саме металевий ломик, наданий 23 липня 2015 року ОСОБА_3 та переданий на зберігання до камери зберігання речових доказів Жовтоводського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області знищити.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору.

Суддя Жовтоводського міського суду ОСОБА_1