Апеляційний суд Житомирської області
13 липня 2010 року. Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області в складі:
головуючого-судді: Мельничук Н.М.,
суддів: Шеніна П.О., Заліщука М.С.,
з участю прокурора: Селюченко І.І.,
засуджених: ОСОБА_1, ОСОБА_2,
розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальну справу за апеляціями прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції ОСОБА_3 та засуджених ОСОБА_1, ОСОБА_2, на вирок Брусилівського районного суду Житомирської області від 19 травня 2010 року.
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, ІНФОРМАЦІЯ_3, не працюючого, неодруженого, громадянина України, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше судимого:
- 13.05.1999 року Брусилівським районним судом за ст. 140 ч.3, ст.43 КК України,
- 30.07.2003 року Брусилівським районним судом за ст. 188 ч.2 , 70 ч.4 КК України,
- 20.05.2003 року Брусилівським районним судом за ст. 185 ч.3 КК України,
- 20.01.2003року Макаровським районним судом за ст. 188 ч.1 КК України,
- 19.08.2009 року Брусилівським районним судом за ст.309 ч. 1 КК України міра покарання арешт строком на три місяці, вирок набув законної сили 19 серпня 2009 року,
засуджено:
- за ч.2 ст.307 КК України - шість років позбавлення волі з конфіскацією майна,
- за ч. 3 ст. 185 КК України - чотири роки позбавлення волі,
- за ч. 1 ст. 304 КК України - чотири роки позбавлення волі.
На підставі ч. І ст.70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань визначено остаточне покарання ОСОБА_1 - 7 (сім) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому на праві особистої власності майна.
Строк відбуття покарання ОСОБА_1 постановлено рахувати з 15 серпня 2009 року.
Запобіжний захід ОСОБА_1 залишено попередній - тримання під вартою.
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_6, українця, ІНФОРМАЦІЯ_7, не працюючого, одруженого, громадянина України, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_8, раніше судимого:
- 26.11.2004 року Брусилівським районним судом за ст. 185 ч.2 КК України,
- 14.07.2004 року Брусилівським районним судом за ст. 185 ч.3 КК України,
засуджено:
- за ч.3 ст.185 КК України на 5 років позбавлення волі,
- за ч.2 ст.186 КК України на 5 років і 3 місяці позбавлення волі,
- за ч.1 ст.304 КК України на 4 роки позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст.70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань визначено остаточне покарання ОСОБА_4 - 6 (шість) років позбавлення волі.
Строк відбуття покарання ОСОБА_4 постановлено рахувати з 15 серпня 2009 року.
Запобіжний захід ОСОБА_4 залишено попередній - тримання під вартою.
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_9, уродженку ІНФОРМАЦІЯ_10, українку, не працюючу, неодружену, громадянку України, не судиму, проживаючу ІНФОРМАЦІЯ_11,
засуджено за ч.3 ст.185 КК України на 3 роки позбавлення волі.
На підставі ст.ст.75,104 КК України звільнено ОСОБА_5 від відбуття призначеного їй покарання, якщо вона протягом визначеного судом іспитового строку, тривалістю 2 (два) роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов'язки передбачені ст.76 КК України, не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти вказані органи про зміну місця проживання; періодично з'являтися для реєстрації.
Запобіжний захід залишено попередній - підписку про невиїзд.
Стягнути з ОСОБА_1 судові витрати за проведення хімічної експертизи в сумі 140 гривень 76 копійок .
Стягнути з засуджених ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_5 солідарно судові витрати в сумі 450 гривень 72 копійки.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь Брусилівського районного споживчого товариства 468 гривень 33 копійки.
Питання про речові докази вирішено відповідно до вимог ст.81 КПК України.
На початку квітня місяця 2009 року о 19 години на території домоволодіння за адресою вулиця Новоселиця, 5 с. Соловіївка Брусилівського району ОСОБА_8 показав ОСОБА_9 місце де зберігаються сухі ламані головки та стручки маку та дозволив ОСОБА_9 та ОСОБА_10 взяти частину особливо небезпечного наркотичного засобу макова солома, тим самим незаконно збув цей особливо небезпечний наркотичний засіб в кількості 8,7 грам /у висушеному стані/, за що отримав від ОСОБА_9 20-ти літрову каністру з бензином.
13.08.2009р. 23-й годині ОСОБА_1, спільно з ОСОБА_11 запропонували неповнолітній ОСОБА_5 вчинити крадіжку із магазину „Продовольчі товари, що належить Брусилівському РайСТ, розташованому по вул. Центральній в с. Соловіївка Брусилівського району, на що остання погодилася, тим самим вступивши між собою в попередню змову, схиливши неповнолітню ОСОБА_5 до вчинення крадіжки та втягнувши неповнолітню в злочинну діяльність.
Діючи спільно, у відповідності до розподілених ролей, ОСОБА_5 залишилась стояти на вулиці Центральна с. Соловіївка поблизу магазину „Продовольчі товари з метою спостереження за навколишньою обстановкою та попередження співучасників у разі виникнення небезпеки В цей час ОСОБА_8 спільно із ОСОБА_11 руками, із застосуванням фізичної сили, вирвали тильні двері приміщення магазину, таким чином проникли до середини приміщення магазину, звідки таємно, умисно викрали іграшковий набір «поліцейського» вартістю 32 грн., іграшковий автомат вартістю 65 грн., 5 пляшок горілки «Хортиця» вартістю 21 гривня за 1 пляшку ємкістю 0,5 л. на суму 105 грн., 1 пляшку горілки «Цельсій» ємкістю 0,5 л. на суму 22 грн., 7 пляшок горілки «Житомирська на бруньках» вартістю 19 гривень за 1 пляшку місткістю 0,5 л на суму 133 грн., 9 пляшок горілки «Хлібний дар» вартістю 20гривень 50 копійок за 1 пляшку місткістю 0,5 л на суму 184 гривні 50 копійок, 2 пляшки вина «Приморське» вартістю 8 гривень за 1 пляшку місткістю 0,7 л на суму 16 грн., 4 пляшки олії «Щедрий дар» вартістю 11 гривень 72 копійки за 1 пляшку місткістю 1 л на суму 46гривень 88 копійок, 1 пляшку олії «Чумак» місткістю 1 л вартістю 11 грн., 1 пакет кетчупу «Чумак лагідний» вартістю 4гривні 20 копійок., 4 банки рибної консерви «Сардина в олії» вартістю 8 гривень 90 копійок за 1 банку на суму 35гривень 60 копійок., курині окороки вагою 6 кг вартістю 18 гривень за 1 кг на суму 108 грн., 1 флакон аерозолю «Активзахист» вартістю 19 грн., 1 флакон шампуню «Чиста лінія» вартістю 13 грн., 1 флакон туалетної води «Клема» вартістю 16 гривень, 1 поліетиленовий пакет чорного кольору з написом «Босе" вартістю 1 гривня 50 копійок, 10 пачок сигарет «Классік» вартістю 4 гривні 80 копійок за одну пачку на суму 48 гривень, чим заподіяли Брусилівському РайСТ матеріальну шкоду на загальну суму 860 гривень 68 копійок.
В апеляціях та доповненнях до них:
- засуджений ОСОБА_1 оскаржує вирок суду в частині засудження його за ст.ст. 307 ч.2, 304 КК України. Вважає, що працівниками міліції та прокуратури справа в цій частині була щодо нього сфабрикована. Вказує на невідповідність показань свідків та понятих викладених у вироку тим показанням, які вони давали в ході досудового та судового слідства. При цьому не конкретизує ці свої доводи. Зазначає, що суд безпідставно не задовольнив його клопотання про виклик та допит свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_9. Не погоджується з мірою покарання визначеної йому судом до відбуття за ст. 185 ч.3 КК України, вважаючи її суворою в силу того, що суд не врахував помякшуючі обставини. Також вважає, що суд всупереч вимог закону врахував обставиною, що обтяжує його відповідальність вчинення злочину в стані спяніння. Не розуміє чому за вироком суду з нього були стягнуті судові витрати в сумі 450грв. 72коп. За результатами апеляційного розгляду просить справу направити на додаткове розслідування.
- засуджений ОСОБА_6 вважає призначене йому судом покарання занадто суворим. Посилається на те, що суд недостатньо врахував обставини, що помякшують покарання визнання ним вини за ст.ст. 186, 185 КК України та відсутність будь яких претензій від потерпілої ОСОБА_13. Вказує на невідповідність його показань викладених у вироку тим показанням, які він давав в ході судового слідства. При цьому не конкретизує ці свої доводи. За результатами апеляційного розгляду просить помякшити йому покарання.
- прокурор ставить питання про зміну вироку із-за невідповідності призначеного судом ОСОБА_1 та ОСОБА_4 покарання. Вважає його мяким. Мотивом цього є те, що при призначені підсудним покарання суд не врахував ступінь тяжкості вчинених ними злочинів, частина із яких є тяжкими, не взяв до уваги, що засуджені раніше неодноразово притягувалися до кримінальної відповідальності, негативно характеризуються, не працюють. Також вказує на незаконність вироку, що виразилося в необґрунтованому стягненні судом з засуджених судових витрат в солідарному порядку, безпідставному поставленні у вину ОСОБА_1 кваліфікуючої ознаки за ч.2 ст.307 КК повторність злочину, а також ОСОБА_13 та ОСОБА_4 за ч.1 ст.304 КК втягнення у пияцтво. Просить змінити вирок та призначити ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 307 КК України 7 років позбавлення волі з конфіскації майна, за ч.3 ст. 185 КК - 5 років позбавлення волі, за ч.1 ст. 304 КК 4 роки позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом часткового складання покарань - 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна.
ОСОБА_4 за ч.2 ст. 186 КК 5 років позбавлення волі, за ч.3 ст. 185 КК - 5 років позбавлення волі, за ч.1 ст. 304 КК 4 роки позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом частково складання покарань 9 років позбавлення волі.
Стягнути з засуджених ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_5 судові витрати в дольовому порядку в рівних частинах, виключити з обвинувачення ОСОБА_1 за ч.2 ст. 307 КК кваліфікуючу ознаку повторність, та з обвинувачення ОСОБА_1 і ОСОБА_4 за ч.1 ст.304 КК втягнення у пияцтво.
Крім того, від прокурора, надійшли заперечення на подані засудженими апеляції, які він вважає безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню, наводячи відповідні доводи на обгрунтування своєї позиції.
Заслухавши доповідь судді, пояснення засуджених ОСОБА_1 та ОСОБА_2, кожний із яких підтримав свою апеляцію та заперечив щодо задоволення інших, міркування прокурора, який заперечив щодо задоволення апеляцій засуджених та частково підтримав апеляцію державного обвинувача, обговоривши матеріали справи та перевіривши наведені в апеляціях доводи, колегія суддів вважає, що апеляції засуджених задоволенню не підлягають, а апеляція прокурора підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Винність всіх засуджених у вчинені злочинів за викладених у вироку обставин, доведена обєктивними доказами, які зібрані у передбаченому законом порядку і належним чином оцінені судом.
Наведені в апеляції засудженого ОСОБА_1 доводи про відсутність в його діях складу злочинів, передбачених ст.ст. 307 ч.2, 304 КК України, є безпідставними.
Ці заперечення звинувачення детально розглядались судом і спростовані наведеними у вироку доказами, зокрема:
- щодо доведеності вини за ст. 307 ч.2 КК України: - даними протоколу огляду місця події від 25.04.2009р. про те, що за місцем проживання ОСОБА_1 працівники міліції виявили та вилучили рослини, які, згідно висновку експерта № 2/391 містять наркотично-активні алкалоїди опію-морфіну, кодеїну, та являються особливо-небезпечним наркотичним засобом маковою соломою масою 10,463 грам у сухому стані, показаннями у судовому засіданні свідка ОСОБА_10 про те, що на початку квітня місяця 2009 року, він разом з ОСОБА_9 та його братом ОСОБА_3 приїхали в с. Соловіївка до ОСОБА_1, який дозволив їм взяти рослини маку, що знаходилися на території його домоволодіння за будинком, за що вони розплатилися з ним каністрою бензину, даними протоколу відтворення обстановки та обставин події від 22.09.2009р. під час проведення якого, ОСОБА_10 розповів та показав за яких обставин він разом з ОСОБА_9 придбав макову солому у ОСОБА_13, оголошеними у судовому засіданні показаннями свідка ОСОБА_14 якими вона підтвердила той факт, що до брата в квітні 2009 року приїздили з смт. Попільня хлопці на імя ОСОБА_9, ОСОБА_3, третього як звати їй невідомо. Зазначила, що цього-ж місяця разом з братом та його дівчиною ОСОБА_5 в с. Соловіївка продали невідомій особі каністру з бензином, про походження якої їй нічого не відомо, а на виручені гроші придбали продукти харчування та спиртне, показаннями допитаних в якості свідків ОСОБА_15 та ОСОБА_16, які розповіли, що були понятими при огляді працівниками міліції домоволодіння ОСОБА_1. Під час огляду за будинком було виявлено сухі ламані стручки та коробочки маку, частину яких працівники міліції взяли на експертизу, а іншу спалили. Будучи сусідами ОСОБА_13 були очевидцями того, що до нього неодноразово приїжджали особи, які вживають наркотики з метою придбання макової соломи.
З урахуванням зазначених доказів, суд обгрунтовано взяв до уваги та поклав в основу вироку показання на досудовому слідстві ОСОБА_1, якими він визнавав свою вину у збуті наркотичних засобів ОСОБА_9 та ОСОБА_10. Ці свої визнавальні показання ОСОБА_1 повністю підтвердив під час відтворення обстановки та обставин події з його участю(а.с. 42).
Судом також уживалися належні заходи для перевірки тверджень ОСОБА_13 про застосування щодо нього незаконних методів слідства. Як вбачається з постанови прокурора про відмову у порушення кримінальної справи, порушень чинного законодавства з боку працівників міліції в ході досудового слідства встановлено не було. Тому доводи у скаргах засудженого про те, що показання, якими він визнавав себе винними у вчинені вказаного злочину, він був змушений давати у звязку із застосуванням до нього недозволених методів слідства, є безпідставними.
- щодо доведеності вини за ч. 1 ст. 304 КК України: показаннями у судовому засіданні підсудної ОСОБА_5, яка підтвердила, що саме за пропозицією ОСОБА_1 та Ходцова - ОСОБА_17 13.08.2009 року залишилася стояти біля магазину та спостерігала за навколишньою обстановкою в той час, як вони вчиняли крадіжку. Викрадені продукти та спиртне в подальшому разом вживали в будинку № 3 по вул. Горького в с. Соловіївка. Показаннями самих підсудних ОСОБА_1 та Ходцова - ОСОБА_17, які підтвердили той факт, що знали про неповноліття ОСОБА_5, яка на час вчинення ними крадіжки з магазину знаходилася зовні біля магазину
Колегія суддів вважає, що за встановлених судом фактичних обставин справи, зміна в показаннях ОСОБА_1 щодо його непричетності до скоєння злочинів, передбачених ст.ст. 307 ч.2, 304 ч.1 КК України є нічим іншим, як його бажання таким чином уникнути кримінальної відповідальності за їх вчинення.
Колегія суддів також вважає безпідставними посилання в апеляції засудженого ОСОБА_1 на суперечливість в показаннях свідків та понятих викладених у вироку тим показанням, які вони давали в ході досудового та судового слідства. За результатами вивчення справи дані апеляційні доводи свого підтвердження не знайшли. Щодо часткової зміни понятими своїх показань у суді, то цьому дана відповідна оцінка у вироку. Саме з урахуванням досліджених доказів у їх сукупності суд взяв до уваги та обгрунтовано поклав в основу вироку саме ті, що узгоджувалися з іншими матеріалами справи, з чим і погоджується колегія суддів.
Доводи апеляції засудженого ОСОБА_1 іншого характеру, про те, що суд не задовольнив його клопотання про виклик та допит свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_9, також свого підтвердження не знайшли.
Згідно протоколу судового засідання суд задовольнив всі клопотання ОСОБА_1 про виклик у судове засідання осіб, яких він вважав за необхідне щоб суд допитав. Такі клопотання від ОСОБА_13 були щодо шести осіб. За результатами неможливості працівників міліції виконати привід та доставити у судове засідання ОСОБА_9, його показання були оголошені у судовому засіданні. Щодо ОСОБА_12, то ОСОБА_13 клопотань про його виклик до суду не заявляв.
За викладених обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції належним чином дослідив зібрані по справі докази в їх сукупності, надав їм належну оцінку та прийшов до вірного висновку про доведеність вини ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_5 у вчинені поставлених їм у вину злочинів за якими вони і були засудженими.
Що стосується твердження в апеляції засуджених ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про призначення їм суворого покарання, без урахування даних про їх особи та інших помякшуючих обставин, то суд при його вирішенні дотримався вимог ст. 65 КК України.
При призначенні покарання засудженим суд правильно керувався загальними засадами призначення покарання, що зазначені у ст. 65 КК України. Суд повно та обєктивно врахував ступінь тяжкості вчинених засудженими злочинів, дані, що характеризують кожного з них. Зокрема, враховано, що ОСОБА_1 та ОСОБА_6 раніше неодноразово засуджувалися за скоення злочинів з чого належних висновків для себе не зробили, вчинили нові злочини в стані алкогольного спяніння. Судом взято до уваги, що ОСОБА_1 та ОСОБА_6 негативно характеризуються за місцем проживання, не працюють, вчинений ОСОБА_1 злочин, передбачений ч.2 ст.307 КК та ОСОБА_11 за ст. 186 ч.2 КК відносяться до категорії тяжких..
З урахуванням зазначеного, а також приймаючи до уваги відношення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до вчиненого, часткове визнання ними вини, відшкодування заподіяних збитків, обставин, що помякшують та обтяжують вину, суд і призначив кожному з них до відбуття покарання в межах санкції інкримінованих їм законів, яке, на думку колегії суддів, відповідає як положенням закону, так і меті покарання, а посилання засуджених в апеляції на його суворість, як і доводи прокурора про мякість покарання, визнає безпідставними.
Що ж стосується інших обставин, про які йдеться в апеляціях засуджених ОСОБА_1 та ОСОБА_2, то їх зясування не впливає як на доведеність їхньої вини, так і на правильність кваліфікації їх дій.
Разом з тим, колегія суддів вважає, що апеляційні доводи прокурора про необґрунтованість рішення суду в частині стягнення з засуджених судових витрат в солідарному порядку за проведену по справі судово-трасологічну експертизу, є обґрунтованими.
У відповідності до вимог ст. 93 КПК України суд, при визнанні декількох підсудних винними, постановляє, в якому розмірі повинні бути стягнені витрати з кожного з них. В даному випадку суд не дотримався вказаних вимог закону та помилково постановив стягнути з засуджених судові витрати в солідарному порядку.
Також є обґрунтованою апеляція прокурора про безпідставність поставлення у вину ОСОБА_1 кваліфікуючої ознаки за ч.2 ст.307 КК повторність злочину, а також ОСОБА_13 та ОСОБА_4 за ч.1 ст.304 КК втягнення у пияцтво. З огляду на матеріали справи та постанови прокурора про зміну підсудним обвинувачення, суд, постановляючи таке рішення вийшов за межі обвинувачення, що суперечить вимогам ст. 275 КПК України.
З урахуванням наведеного, вирок суду, в частині невірного вирішення питання про стягнення з засуджених судових витрат, та в частині невірної кваліфікації їх злочинних дій, підлягає зміні.
Керуючись ст. ст. 365, 366 КПК України колегія суддів, -
Апеляції засуджених ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишити без задоволення,
Апеляцію прокурора задовольнити частково.
Вирок Брусилівського районного суду Житомирської області від 19 травня 2010 року щодо засуджених ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_5 змінити.

Стягнути з засуджених ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_5 в дольовому порядку судові витрати за проведення по справі судово - трасологічної експертизи по 150,24 грв. з кожного. Стягнуті кошти перерахувати на користь держави в особі НДЕКЦ при УМВС України в Житомирській області.

Виключити з вироку суду в частині засудження ОСОБА_1 за ч.2 ст. 307 КК України кваліфікуючу ознаку злочину повторність.

Виключити з вироку суду в частині засудження ОСОБА_1 . і ОСОБА_2 за ч.1 ст.304 КК України кваліфікуючу ознаку злочину втягнення у пияцтво.

В решті вирок залишити без зміни.

Судді :