Справа №1-52/10
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2010 року. Машівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Косик С.М.,

за участю:

секретаря Ткач Н.М.,

прокурора Гладченка О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Машівка кримінальну справу

за обвинуваченням

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, офіційно не працюючого, не військовозобовязаного, зареєстрованого та проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше не судимого, не інваліда,

у вчиненні злочинів, передбачених ст.128, ст.166 КК України, -

в с т а н о в и в :

28.10.2009 року, близько 10-ї години, ОСОБА_1 перебував в домоволодінні по вул.Кірова, 58, с.Селещина Машівського району Полтавської області разом зі своїм малолітнім сином ОСОБА_2, 12.02.2008р.н. Залишивши сина в будинку, ОСОБА_1 вийшов на вулицю по господарським потребам, повертаючись до будинку, відкриваючи вхідні двері, штовхнув їх з великою силою і наніс удар дверима по голові малолітнього, який знаходився біля входу всередині будинку, внаслідок чого ОСОБА_2 отримав тяжку травму.

ОСОБА_1, перебуваючи з 25.10.2009р. по 29.10.2009р. в домоволодінні за адресою: вул.Кірова, 58, с.Селещина Машівського району, наніс руками побої малолітньому ОСОБА_2, в результаті чого останній отримав тілесні ушкодження у вигляді гематом, синців та саден на тулубі, кінцівках. Також встановлено, що ОСОБА_1Р, ставлячись недбало до виховання свого сина, раніше неодноразово застосовував до нього фізичне насильство з виховною метою, що свідчить про синдром жорсткого поводження з дитиною.

Протягом доби ОСОБА_1 за лікарською допомогою для ОСОБА_2 не звертався, чим додатково поставив під загрозу його життя та здоровя.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 303 від 22.02.2010 року, ОСОБА_2 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді: черепно-мозкової травми, забою головного мозку тяжкого ступеня з переломом кісток черепу та правосторонньою субдуральною гематомою, гематом синців та саден шкіри голови, тулубу, кінцівок, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень по ознаці небезпеки для життя.

Вказаними діями ОСОБА_1 порушив принципи Декларації прав дитини та вимоги ст.150 Сімейного Кодексу України, ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» а саме: посягнув на гідність своєї дитини, нашкодив його здоров'ю, фізичному, духовному і моральному розвитку.

Підсудній ОСОБА_1 вину по суті предявленого обвинувачення визнав повністю, цивільний позов та позови прокурора визнав повністю та пояснив, що малолітній ОСОБА_2, 12.02.2008р.н., є його сином. Він з матірю ОСОБА_2 не проживає, але бере участь у вихованні сина: допомагає матеріально, періодично забирає сина до себе додому.

25.10.2009 року він забрав сина і вони поїхали в с.Селещина Машівського району, щоб доглянути за будинком його товариша ОСОБА_3О в с.Селещина Машівського району, по вул.Кірова, 58, який знаходиться на заробітках в Москві.

Перебуваючи з 25 по 29 жовтня 2009 року в будинку ОСОБА_3, син бешкетував, не слухався і він з виховною метою декілька разів наносив йому побої рукою.

28.10.2009 року, близько 10 години, він виносив сміття з будинку що по вул.Кірова,58, с.Селещина Машівського р-ну, повертаючись, ударив важкими дверима сина, який в цей час стояв за дверима всередині будинку. Про те, що син знаходиться за дверима, він не знав. Дитина впала, почала плакати, але свідомості не втрачала і крові не було. Він приклав йому до голови холодного рушника та заспокоїв, лікарів не викликав.

Вранці 29.10.2009 року ОСОБА_2 прокинувся в настрої, грався, почував себе добре. Після сніданку, близько 10-ї години, в сина почалися судоми, втрата свідомості. Викликавши швидку допомогу, він почав робити штучне дихання та непрямий масаж серця. Лікар, що прибув на виклик, одразу почав надавати дитині медичну допомогу. Потім сина забрали в Машівську ЦРЛ, він теж поїхав до лікарні. Близько 17 години 29.10.2009 року ОСОБА_2 був направлений в Дитячу міську клінічну лікарню, він з дитиною не поїхав.

ОСОБА_1 стверджує, що після вказаних подій допомагав синові та його матері, придбаваючи їм ліки та продукти харчування, на підтвердження чого надав квитанції на оплату продуктів харчування та ліків. В скоєному щиро кається.

Крім повного визнання вини по предявленому обвинуваченню, винність підсудного ОСОБА_1 доведена зібраними по справі і дослідженими в судовому засіданні доказами.

З рапорту оперативного чергового Машівського РВ ГУМВС України в Полтавській області майора міліції ОСОБА_4 від 29.10.2009 р. вбачається, що 29.10.2009 року о 14-30 годині до райвідділу надійшло телефонне повідомлення від завідуючої дитячим відділенням Машівської ЦРЛ ОСОБА_5 про те, що до відділення швидкої допомоги з тілесними ушкодженнями доставлена дитина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, житель ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с.12).

Згідно виписки із історії хвороби № 9623 ОСОБА_2 з 29.10.2009р. по 13.11.2009р. знаходився на стаціонарному лікуванні у хірургічному відділенні ДМКЛ з діагнозом: ЗЧМТ. Забій головного мозку тяжкого ступеню. Правобічна субдуральна гематома. Перелом потиличної кістки з переходом на основу черепа. Субарахноїдальний крововилив (а.с.10).

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 303 від 22.02.2010 року, ОСОБА_2 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді: черепно-мозкової травми, забою головного мозку тяжкого ступеня з переломом кісток черепу та правосторонньою субдуральною гематомою, гематом синців та саден шкіри голови, тулубу, кінцівок, які утворилися від багаточисельної дії травмуючи предметів, якими могли бути тупі предмети з обмеженою контактуючою поверхнею, тілесні ушкодження могли бути спричиненні побоями, нанесеними 28.10.2009 року, і відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, по ознаці небезпеки для життя(а.с.39-41).

Протоколом огляду будинку по вул.Кірова, 58 с.Селещина Машівського р-ну Полтавської області, встановлено план розташування кімнат будинку(а.с.15-16).

В ході проведення відтворення обстановки та обставин події 10 березня 2010 року ОСОБА_1 спочатку розповів, а потім на місці показав, як саме він наніс малолітньому ОСОБА_2 тяжкі тілесні ушкодження та множинні ушкодження тіла (а.с.56-66).

В ході проведення додаткового огляду місця події 10 березня 2010року складено план місця події та оглянуто двері, якими було нанесено дитині тяжкі тілесні ушкодження(а.с.67-73).

Згідно додаткового висновку експерта №512 від 17.03.2010 року ОСОБА_2 згідно медичної документації, були спричинені тілесні ушкодження у вигляді: черепно-мозкової травми, забою головного мозку тяжкого ступеня з переломом кісток черепу та правосторонньою субдуральною гематомою, гематом синців та саден шкіри голови, тулубу, кінцівок, які утворилися від багато чисельної дії травмуючи предметів, якими могли бути тупі предмети з обмеженою контактуючою поверхнею, можливо нанесені внаслідок удару дверима 28.10.2009 року, за обставин, вказаних ОСОБА_1 при проведенні відтворення обстановки подій за його участю, і відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, по ознаці небезпеки для життя. (а.с.77-78).

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні показала, що працює в Машівській ЦРЛ на посаді завідуючої педіатричного відділення. 29.10.2009 року об 11-й годині у дитяче відділення в тяжкому стані, без свідомості, поступив малолітній ОСОБА_2 При огляді дитини встановлений наступний діагноз: закрита черепно-мозкова травма, забій головного мозку, внутрішньочерепна гематома під питанням, множинні забої голови, тулуба, кінцівок. Нею було скликано консиліум лікарів, який прийняв рішення викликати лікарів з Полтави, останні транспортували ОСОБА_2 в Дитячу міську клінічну лікарню.

Свідок ОСОБА_6 пояснив, що працює в Машівській ЦРЛ лікарем анестезіологом. 29.10.2009 року він в складі консиліуму лікарів брав участь в огляді малолітнього ОСОБА_2, в ході якого було встановлено, що дитина в тяжкому стані, без свідомості, наявні періодичні збудження, на тілі має множинні крововиливи та садна різного часу утворення.

З оголошених в судовому засіданні показів свідка ОСОБА_7 даних 11.02.2010р.на досудовому слідстві, вбачається, що 29.10.2009 року вона оглядала ОСОБА_2, діагностувала в нього набряк зорового нерву, звернула увагу, що на тілі багато синців різного часу утворення (а.с.21).

З оголошених в судовому засіданні показів свідка ОСОБА_8, даних 03.03.2010 р. на досудовому слідстві, вбачається, що нею, як лікарем анестезіологом, 29.10.2010 року було оглянуто малолітнього ОСОБА_2 При огляді було виявлено численні гематоми, садна, встановлено діагноз: синдром жорсткого поводження з дитиною, відкрита черепно-мозкова травма, перелом правої потиличної кістки (а.с.22).

З оголошених в судовому засіданні показань потерпілої ОСОБА_9, матері малолітнього ОСОБА_2, даних 15.02.2010р. на досудовому слідстві, вбачається, що ОСОБА_1 є біологічним батьком малолітнього ОСОБА_2, 12.02.2008р.н., він часто брав дитину до себе додому, провідував їх.

25.10.2009р. ОСОБА_1 забрав сина до себе додому. 29.10.2009 року їй повідомили, що син потрапив до лікарні. Коли вона приїхала до Машівської ЦРЛ, дитину вже відправили до м.Полтава, лікарі їй повідомили, що дитина в тяжкому стані, вся побита. 31.10.2009 року, коли вона побачила сина, виявила, що дитина дійсно побита (а.с.35).

Підсудний ОСОБА_1 цих обставин не заперечує.

Оцінивши приведені вище докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_1 необхідно кваліфікувати:

- за ст. 128 КК України необережне тяжке тілесне ушкодження.

- за ст. 166 КК України злісне невиконання батьками встановлених законом обовязків по догляду за дитиною, що спричинило тяжкі наслідки.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання підсудному, суд, відповідно до вимог ст.ст. 65-67 КК України, враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, дані що характеризують особу підсудного, обставини, що помякшують та обтяжують покарання.

Суд бере до уваги, що підсудній вчинив злочин невеликої тяжкості та злочин середньої тяжкості.

Обставинами, які помякшують покарання, суд визнає повне визнання вини, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів.

Обставиною, що обтяжує покарання підсудному, суд вважає вчинення ним злочину відносно малолітнього.

Як особа, ОСОБА_1, за місцем проживання до адмінвідповідальності не притягувався, скарг та заяв на його поведінку у виконком сільської ради не надходило(а.с.99), раніше не судимий (а.с.101). Згідно акту медичного огляду працездатний, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває (а.с. 103,106,112).

Взявши до уваги всі обставини по справі, характер і ступінь тяжкості злочинів, вказані дані про особу підсудного, обставини, які помякшують та обтяжують покарання, суд приходить до висновку, що його виправлення можливе без ізоляції від суспільства та призначає покарання у вигляді обмеження волі в межах санкції статтей зі встановленням іспитового строку згідно ст. 75 КК України з покладенням обовязків, передбачених ст. 76 КК України.

Позов прокурора Машівського району в інтересах держави в особі Машівської ЦРЛ про відшкодування витрат на стаціонарне лікування ОСОБА_2 на суму 88,75 грн. (а.с.95) підлягає задоволенню в повному обсязі.

Позов прокурора Машівського району в інтересах держави в особі Дитячої міської клінічної лікарні про відшкодування витрат на стаціонарне лікування ОСОБА_2 на суму 2637,89 грн. (а.с.96) підлягає задоволенню в повному обсязі.

Цивільний позов ОСОБА_9В.(а.с.92-93), в якому вона просить відшкодувати матеріальну шкоду в сумі 2000 грн. та моральну шкоду в сумі 2000 грн., підлягає частковому задоволенню. Оскільки вимоги про відшкодування матеріальної шкоди не підтверджені документально, суд вважає, що підстав для її задоволення немає. Моральна шкода підлягає задоволенню в повному обсязі.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 323,324 Кримінально-процесуального кодексу України, суд

з а с у д и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ст.128, ст.166 КК України і призначити покарання:

- за ст.128 КК України у виді 2 років обмеження волі;

- за ст. 166 КК України у виді 3 років обмеження волі.

На підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_1 остаточне покарання у виді обмеження волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_1 від відбування покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком два роки та з покладенням відповідно до ст.76 КК України обовязку не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої системи, періодично зявлятись в ці органи для реєстрації.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_9 моральну шкоду в сумі 2000(дві тисячі) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі Машівського районного фінансового управління витрати на стаціонарне лікування ОСОБА_2 в сумі 88 (вісімдесят вісім) грн. 75 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Полтавського міського фінансового управління(м.Полтава) витрати на стаціонарне лікування ОСОБА_2 в сумі 2637 (дві тисячі шістсот тридцять сім) грн. 89 коп.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишити попередній підписка про невиїзд.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області через Машівський районний суд Полтавської області протягом 15 діб з моменту його проголошення.

ГОЛОВУЮЧИЙ: