Провадження № 1-кп/742/223/15
Єдиний унікальний № 742/3465/15-к
ВИРОК
Іменем України
05 листопада 2015 року

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника-адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Прилуки кримінальне провадження №0000928 по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с. Заїзд Прилуцького району Чернігівської області, українка, громадянка України, з вищою освітою, пенсіонерка, працює головою комітету самоорганізації населення № 4 мікрорайону М`ятно-дослідної станції АДРЕСА_1 , зареєстрована та фактично проживає в АДРЕСА_2 , раніше не судима, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України, тобто складанні і видачі завідомо неправдивого документу службовою особою, а саме, що 23.12.2014 року ОСОБА_5 , працюючи на посаді голови комітету самоорганізації населення №4 мікрорайону м`ятно-дослідної станції, розташованого за адресою АДРЕСА_1 , будучи наділеною згідно зі ст.22 Закону України "Про органи місцевого самоврядування" відповідними повноваженнями у здійсненні організаційно-розпорядчих функцій в порядку, передбаченому Положеннями про цей орган, діючи у відповідності з розпорядженням Прилуцької міської ради Чернігівської області №228 від 12.09.2012 року "Про делеговані повноваження міської ради щодо видачі довідок, складання актів та інших документів, засвідчення підписів головами комітетів самоорганізації населення", і будучи у зв`язку з цим службовою особою, порушуючи визначений законом порядок в частині підготовки, складання та видачі документів, а також посвідчення фактів, які мають юридичне значення, діючи умисно, власноручно склала та за допомогою комп`ютерної техніки виготовила дві довідки №2077 та №2076 від 23.12.2014 року на користь ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 внісши до них завідомо неправдиві відомості про те, що ОСОБА_6 , будучи зареєстрованою за адресою АДРЕСА_3 , на момент смерті брата ОСОБА_7 та матері ОСОБА_8 , проживаючих за адресою АДРЕСА_4 , фактично проживала за даною адресою, вела з ними спільне господарство та здійснила їхнє поховання після смерті. Після цього, роздрукувавши дані довідки за допомогою комп`ютерної техніки на фірмовому бланку комітету самоорганізації населення №4 мікрорайону М`ятно-дослідної станції, завірила їх своїм підписом та внесла відомості про факт складання довідок до книги реєстрації довідок №024/4-09, після чого видала їх ОСОБА_6 для подальшого використання останньою в суді для набуття права спадщини, чим вчинила службове підроблення.

В судовому засіданні прокурор підтримав звинувачення в повному обсязі, а обвинувачена ОСОБА_5 не визнала себе винною в інкримінованому їй кримінальному правопорушенні за ст. 366 ч.1 КК України, при цьому вона скористалась положеннями ст. 63 Конституції України та відмовилась давати показання по суті предявленого їй обвинувачення.

Ухвалюючи вирок на підставі об"єктивно зясованих обставин у даному кримінальному провадженні, які підтверджені доказами та оцінені судом відповідно до ст. 94 КПК України, суд вважає, що в діях ОСОБА_5 відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України - складання та видача посадовою особою завідомо неправдивих документів, з таких підстав.

Сторона обвинувачення, як на підставу доведеності вини ОСОБА_5 , посилається на досліджені в судовому засіданні визнаних речовими доказами згідно Постанови органу досудового розслідування від 28.08.2015 року (а.п.46) - дві копії (а не оригінали) довідок за №2076 та №2077 від 23.12.2014 року, фотокопії яких виготовлені на одному аркуші (а.п.47 та зворот), з яких вбачається, що вони складені, підписані та видані головою комітету самоорганізації населення №4 ОСОБА_5 по заяві ОСОБА_6 і містять в собі відомості про те, що ОСОБА_6 будучи зареєстрованою за адресою АДРЕСА_3 , на момент смерті брата ОСОБА_7 та матері ОСОБА_8 , проживаючих за адресою АДРЕСА_4 , фактично проживала за даною адресою, вела з ними спільне господарство та здійснила їхнє поховання після смерті. Про що письмово засвідчили такі особи : ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 . Маються підписи всіх 3-х вищеназваних свідків у дослідженій судом копії довідки №2076 від 23.12.2014 року.

Відповідно до ст. 99 КПК України, документом є спеціально створений з метою збереження інформації матеріальний об`єкт, який містить зафіксовані за допомогою письмових знаків, звуку, зображення тощо відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Частина 3 даної статті зобов`язує сторону кримінального провадження надати суду оригінал таких документів. Оригіналом документу є сам документ.

Оскільки, місцезнаходження оригіналів вказаних документів в судовому засіданні встановити не представляється можливим, як і встановити особу, винну у їх зникненні, суд керується положеннями ч.5 ст.99 КПК України про те, що для підтвердження змісту документа можуть бути визнані допустимими й інші відомості.

Тому, на виконання приписів вищеназваної процесуальної норми, за відсутності оригіналів довідок №2076 та №2077 від 23.12.2014 року, підроблення яких кваліфікується у винність обвинуваченій ОСОБА_5 , були допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 які пояснили, що вони дійсно письмово засвідчили голові комітету самоорганізації населення №4 ОСОБА_5 та підписали кожен із них вищеназвану довідку №2076 та підтверджують справжність викладених в ній обставин та правильність змісту підписаної ними 23.12.2014 року довідки №2076, копію якої оглянули в судовому засіданні та пояснили, що ОСОБА_6 дійсно є родичкою померлих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 і фактично періодично проживала з ними за адресою АДРЕСА_4 , та приймала участь у їх похованні після смерті.

Свідок ОСОБА_6 суду пояснила, що вона є родичкою померлих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 і фактично проживала з ними за адресою АДРЕСА_4 , та приймала участь у їх похованні після смерті.

Свідки ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 суду пояснили, що кожен із них знає про складні умови проживання покійних ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , родичкою яких була ОСОБА_6 , яка лише періодично зявлялася за адресою місця проживання своїх родичів по АДРЕСА_4 та не вела з ними спільного господарства, що відбулася пожежа за цією адресою і будинок фактично прийшов у непридатність для проживання, потому ОСОБА_6 із покійною матірю ОСОБА_8 проживали у літній кухні за цією адресою : АДРЕСА_4 , а після настання смерті ОСОБА_7 та ОСОБА_8 фактично забезпечила обряд поховання ОСОБА_15 , хоча і ОСОБА_6 збирала кошти на похорони, а щодо фактичних обставин складення і підписання довідок головою КСН №4 ОСОБА_5 , ці свідки пояснити не можуть, бо не були присутні при тому.

Отже, судом встановлено, що обидві довідки №2076 та №2077 від 23.12.2014 року, голова комітету самоорганізації населення №4 ОСОБА_5 видала ОСОБА_6 на підставі пояснень та підписів 3-х вищеназваних свідків ( ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ), діючи при тому без порушення порядку і процедури їх видачі, вона мала такі повноваженнями відповідно до розпорядження Прилуцької міської ради Чернігівської області №228 від 12.09.2012 року "Про делеговані повноваження міської ради щодо видачі довідок, складання актів та інших документів, засвідчення підписів головами комітетів самоорганізації населення".

Вищенаведені фактичні обставини свідчать про те, що обвинувачена ОСОБА_5 фактично не вчиняла службового підроблення, що вона не мала умислу на складання та видачу завідомо неправдивих довідок, що вона склала першу довідку 23.12.2014 року №2076 та її підписала саме на підставі письмового підтвердження правильності її змісту, тобто, вона засвідчила підпис 3-х вищеназваних свідків, а іншу довідку №2077 від тієї-ж дати і такого-ж змісту видала за особистим підписом, як похідну від першої довідки.

Крім того, в судовому засіданні досліджені всі інші докази, що надані стороною обвинувачення на доведення вини ОСОБА_5 , але суд вважає їх як такими, що не підтверджують винуватості останньої у вчиненні кримінального правопорушення за ч.1ст.366 КК України, а саме :

- Клопотання слідчого від 25.08.2015 року про надання слідчим суддею тимчасового доступу до оригіналів довідок №2076 та №2077 від 23.12.2014 року, які знаходяться у провадженні №2/742/231/15 єдиний унікальний №742/326/15-ц від 17.02.2015 року, що зберігається в Прилуцькому міськрайонному суді Чернігівської області, з можливістю тимчасового вилучення їх оригіналів (а.п.48-49), та Ухвала слідчого судді Прилуцького міськрайсуду від 26.08.2015 року про надання такого дозволу слідчому (а.п.51).
- Протокол тимчасового доступу до речей і документів та опис від 28.08.2015 року, згідно яких, на 20 сторінці (1 арк) вищеназваної цивільної справи, були вилучені вищеназвані довідки №2076 та №2077 від 23.12.2014 року (а.п.52-53).
Отже, вищенаведене свідчить, що оригінали довідок №2076 та №2077 від 23.12.2014 року відсутні і фактично не вилучались, але вищеназваною постановою слідчого від 28.08.2015 року вони (копії довідок), замість оригіналів, визнані речовим доказом (а.п.46), що є недопустимим та суперечать вимогам ст. 99 КПК України.

- Повідомленням Управління Пенсійного Фонду України в м. Прилуках та Прилуцькому районі Чернігівської області за №3546/10 від 09.06.2015р. в адресу слідчого, де вказано перелік документів які посвідчують факт ведення спільного проживання осіб (а.п.54).
- Витяг вихідної кореспонденції комітету самоорганізації населення №4 про реєстрацію видачі довідок №2076 та №2077 від 23.12.2014 року (а.с.55), та їх копії (а.п.56-57).
- Виписка з ЄДР юридичних та фізичних осіб про керівника, державну реєстрацію та місцезнаходження комітету самоорганізації населення №4 (а.п.58).

- Копії Рішення Прилуцької міськради №8 від 26.03.2015 року про внесення змін, та Розпорядження Прилуцької міської ради Чернігівської області №228 від 12.09.2012 року "Про делеговані повноваження міської ради щодо видачі довідок, складання актів та інших документів, засвідчення підписів головами комітетів самоорганізації населення", згідно яких уповноважено голів КСН міста засвідчувати підписи, складати акти та інші документи, видавати довідки (а.п.59-60).
- Положення про комітет самоорганізації населення №4 мікрорайону Мятно-дослідної станції (а.п.61-69), та Порядок делегування КСН міста Прилуки повноважень міської ради та її виконавчих органів (а.п.70-72). - Розпорядження Прилуцької міськради про засвідчення справжності підпису (а.п.73-74).

- Копія книг реєстрації та довідок виданих головою комітету самоорганізації населення №4 ОСОБА_5 за №399 від 01.04.2010 року на імя ОСОБА_15 про здійснення поховання відповідно ОСОБА_7 який загинув під час пожежі 22.03.2010р., та №604 від 10.05.2012 року про поховання ОСОБА_8 яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.п.75-79).
- Пояснювальні записки голови комітету самоорганізації населення №4 ОСОБА_5 . Слідчому СВ Прилуцького МВ УМВС та апеляційному суду Чернігівської області щодо виданих нею всіх вищеназваних довідок (а.п.80-81,82).

Тому, оцінивши докази у кримінальному провадженні, на яких грунтується обвинувачення в їх сукупності, суд дійшов висновку про недоведеність винуватості ОСОБА_5 у службовому підробленні, тобто складанні та видачі завідомо неправдивого документу службовою особою, і вичерпані можливості їх отримати.

Стаття 11 КК України визначає злочином передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне діяння, вчинене суб`єктом злочину.

Відповідно до п. 1-2 ч. 1 ст. 368 КПК України - ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити: чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа; чи містить це діяння склад кримінального правопорушення і якою статтею закону України про кримінальну відповідальність він передбачений. Враховуючи те, що у разі встановлення, що діяння не містять складу кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа суд зобов`язаний ухвалити виправдувальний вирок.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.373 КПК України виправдувальний вирок ухвалюється уразі, якщо не доведено, що в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення, а ч.3 цієї статті вказує, що обвинувальний вирок не може грунтуватися на припущеннях і ухвалюється тільки за умови доведення в ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Отже, у відповідності до ст. 62 Конституціїї України визначено, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може грунтуватися на припущеннях. Всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» 1950 року - кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Таким чином, в судовому засіданні не знайшло свого підтвердження обставина винуватості ОСОБА_5 у службовому підробленні, унаслідок чого, щодо неї суд ухвалює виправдувальний вирок.

Речові докази: копії довідок №2076 та №2077 від 23.12.2014 року, зберігати при справі.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Запобіжний захід відносно обвинуваченої ОСОБА_5 не обирався.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 369, 370, 373, 374, 376 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , виправдати за відсутністю в її діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.366 КК України.

Речові докази: копії довідок №2076 та №2077 від 23.12.2014 року, залишити на зберіганні в матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, через Прилуцький міськрайонний суд.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий суддя ОСОБА_1