АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/1730/15 Справа № 186/1797/15-к Слідчий суддя - ОСОБА_1 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 грудня 2015 року

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Судді - доповідача ОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання: ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську матеріали апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 19 грудня 2015 року захисника ОСОБА_7 , в інтересах

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Першотравенськ Дніпропетровської області, громадянина України, освіта середня спеціальна, розлученого, офіційно не працюючого, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуваючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: - 21 жовтня 2005 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст. 187, ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 189, ч.1 ст. 70, ч.4 ст. 71 КК України до 14 років 6 місяців позбавлення волі, звільненого 25 листопада 2014 року ухвалою Полтавського районного суду та області від 17 листопада 2014 року на підставі ст. 107 КК України умовно-достроково на 4 роки 8 місяців 8 днів,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою задоволено клопотання прокурора Першотравенського відділу Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області та обрано відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів, а саме до 10 години 00 хвилин 15 лютого 2016 року включно.

Мотивуючи прийняте рішення, слідчий суддя враховуючи характеризуючі дані про особу підозрюваного ОСОБА_8 , а саме, що він, маючи непогашену та не зняту у встановленому законом порядку судимість, за умисні тяжкі та особливо тяжкі злочини проти власності, у період умовно-дострокового звільнення знову вчинив аналогічний злочин, на даний час офіційно ніде не працює і не має самостійного джерела доходів, тобто в нього відсутні засоби для існування, не зайнятий суспільно-корисною діяльністю, не має постійного місця проживання, не одружений, малолітніх дітей та інших не дієздатних, або обмежено дієздатних осіб на піклуванні не має, тобто у підозрюваного відсутні сталі соціальні зв`язки на території міста, за останнім відомим місцем проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_3 не проживає, частина викраденого майна, яке на даний час не вилучено і має значення речового доказу по справі, може бути знищена, захована чи спотворена підозрюваним з метою ухилення від кримінальної відповідальності, підозрюваний має стійку антисоціальну поведінку і, перебуваючи на свободі може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити речі та документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, прийшов до висновку про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу суду першої інстанції, постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги захисник посилається на те, що на час затримання ОСОБА_8 , а саме на 20 годину 41 хвилину 18 грудня 2015 року, підстава, передбачена п.2 ч.1 ст. 208 КПК України, була відсутня, оскільки злочин у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР під №0000850 був вчинений 10 грудня 2015 року, що виключає можливість для висновку про те, що підозрюваний «щойно вчинив злочин». Також, відсутні очевидці, ознаки на тілі, одязі чи місці події. Зазначає, що у прокурора Павлоградської місцевої прокуратури ОСОБА_9 , жодних підстав, передбачених ч.1 ст. 208 КПК України, для затримання ОСОБА_8 не було. Більш того, як вбачається з матеріалів справи, протоколу впізнання (а.с.25), впізнання було проведено 18 грудня 2015 року о 17 годині 40 хвилин по фотознімку, при цьому його підзахисний вже був затриманий (о 13 годині 10 хвилин) і знаходився у відділку де і проводилося впізнання, але чомусь для впізнання було пред`явлено не саму особу, а тільки її фотознімок, зроблений дуже давно і на якому він зовсім не схожий на себе. Тобто, виникає дивне питання на підставі чого було затримано підозрюваного ОСОБА_8 , якщо впізнання проводилось після його затримання, а згідно матеріалів кримінального провадження, потерпіла вказувала на те, що злочин скоїла невідома особа, яка була невисоко зросту, круглолиций, що зовсім не підходить під опис його підзахисного. Крім того, як вбачається з матеріалів справи, підозрюваний має постійне місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , працює, хоча і не офіційно, після звільнення з місць позбавлення волі постійно мешкав за адресою: АДРЕСА_2 , з дівчиною з якою перебував у цивільному шлюбі та яка від нього вагітна, підозрюваний мав намір одружитись з нею, про це він сам підтвердив у судовому засіданні. Тому, твердження прокурора та слідчого судді про те, що ОСОБА_8 не має постійного місця проживання та стійких соціальних зв`язків нічим не обґрунтовано, а слідчий суддя не прийняв ці доводи до уваги і не надав їм належної оцінки, у зв`язку з чим будь-яких ризиків, передбачених ст. 177 КПК України не має.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, доводи захисника, підозрюваного, які підтримали вимоги апеляційної скарги, та просили скасувати ухвалу слідчого судді; думку прокурора, який вважав за необхідне залишити ухвалу слідчого судді без змін, а вимоги скарги без задоволення; перевіривши представлені матеріали та обговоривши доводи скарги, колегія суддів приходить до висновку, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню.

Як вбачається з наданих до суду апеляційної інстанції матеріалів, в провадженні в Першотравенського відділу Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000850 від 10 грудня 2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України.

18 грудня 2015 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України.

19 грудня 2015 року прокурор Першотравенського відділу Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 , звернувся до суду першої інстанції з клопотанням про обрання щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
В силу ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Згідно вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

Судове рішення стосовно обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має містити як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи винного та інших обставин (ризиків, наведених у ч. 1 ст. 177 КПК України).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Ухвалою суду першої інстанції задоволено клопотання прокурора та застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_8 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів, а саме до 10 години 00 хвилин 15 лютого 2016 року.

Апеляційним переглядом встановлено, що слідчий суддя, перевіряючи законність та обґрунтованість клопотання слідчого про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відповідності до викладених вимог кримінального процесуального закону, вислухав доводи учасників судового провадження, належним чином дослідив фактичні обставини, вказані у клопотанні слідчого, що також відповідає правовим позиціям, викладеним в п.49 рішення ЄСПЛ Ніколова проти Болгарії.

Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.

Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , суд першої інстанції виходив з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Колегія суддів вважає вірним висновок слідчого судді, що інший, менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти наявним ризикам у кримінальному провадженні.

Крім того, при обранні запобіжного заходу щодо ОСОБА_8 , слідчий суддя об`єктивно взяв до уваги обставини щодо особи підозрюваного, передбачені ст. 178 КПК України.

Посилання захисника на міцні соціальні зв`язки підозрюваного, на постійне місця проживання, мають місце, однак не можуть бути безумовною підставою для скасування ухвали слідчого судді, оскільки не спростовують висновки суду про існування ризиків, які зазначені в клопотанні прокурора.
Доводи сторони захисту щодо відсутності ризиків у даному кримінальному провадженні, які б виправдовували тримання під вартою підозрюваного є необґрунтованими, оскільки наявність існуючих ризиків,передбачених ст. 177 КПК України підтверджуються наданими матеріалами кримінального провадження, які також були предметом дослідження судом першої інстанції.
З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких сторона захисту просить скасувати ухвалу районного суду, не знайшли свого підтвердження під час здійснення апеляційного розгляду і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.
Таким чином, порушень вимог кримінального процесуального законодавства, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді не вбачається, суд обґрунтовано, у відповідності до вимог ст.ст. 177, 178, 183, 194 КПК України, з урахуванням обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , характеризуючи даних про особу підозрюваного, наявності у кримінальному провадженні реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип до особистої свободи підозрюваного, обрав йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, тому колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою, вмотивованою і такою, що не підлягає скасуванню, а в задоволенні вимог апеляційної скарги слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 19 грудня 2015 року, якою задоволено клопотання прокурора Першотравенського відділу Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області та обрано відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів, а саме до 10 години 00 хвилин 15 лютого 2016 року включно залишити без змін.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4