Справа № 169/577/15-к
Провадження № 1-кп/169/82/15
ТУРІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 жовтня 2015 року смт Турійськ

Турійський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Ковель Волинської області, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючої, з професійно-технічною освітою, одруженої, громадянки України, раніше судимої: вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 23 грудня 2014 року за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України засуджена до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки; ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 22 липня 2015 року скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлено її для відбуття призначеного вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 23 грудня 2014 року покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки;

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та угоду про примирення, укладену 06 жовтня 2015 року між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_6 06 липня 2015 року близько 13 години, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння на базі відпочинку «Білунівка», що знаходиться поблизу смт Турійськ Волинської області, шляхом вільного доступу з корисливих мотивів умисно повторно таємно викрала належні ОСОБА_4 кошти в сумі 900 гривень, чим заподіяла потерпілому майнову шкоду на вказану суму.

Обвинувачена ОСОБА_6 своїми умисними діями, що виразилися у таємному викраденні чужого майна, вчиненому повторно, вчинила злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України.

06 жовтня 2015 року між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_6 укладено угоду про примирення, за змістом якої обвинувачена ОСОБА_6 повністю визнає свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, і щиро розкаюється у вчиненому; сторони угоди констатують факт добровільності її укладення і що завдана потерпілому злочином шкода повністю відшкодована; сторони узгодили, що обвинуваченій за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, призначається покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць, до якого на підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків слід частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 23 грудня 2014 року у виді 1 місяця позбавлення волі та остаточно призначити обвинуваченій покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 2 місяці. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

У судовому засіданні обвинувачена, її захисник та потерпілий просили затвердити укладену між ними угоду про примирення, прокурор не заперечував проти затвердження вказаної угоди про примирення.

Заслухавши учасників судового провадження, перевіривши угоду на відповідність вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди з таких мотивів.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч.ч. 1, 3 ст. 469 КПК України угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Частиною 5 ст. 469 КПК України передбачено, що укладення угоди про примирення може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Судом встановлено, що злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 , відповідно до ч. 3 ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, правову кваліфікацію органами досудового розслідування здійснено правильно, угоду про примирення укладено після повідомлення ОСОБА_6 про підозру, завдану злочином потерпілому шкоду повністю відшкодовано і будь-яких претензії майнового чи морального характеру останній до обвинуваченої немає, узгоджене сторонами покарання передбачене санкцією ч. 2 ст. 185 КК України і відповідає загальним правилам призначення покарань, передбаченим КК України, та вимогам ст. 71 КК України.

Зміст угоди про примирення відповідає вимогам ст. 471 КПК України та її умови не суперечать іншим вимогам закону, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Також судом з`ясовано, що обвинувачена цілком розуміє та усвідомлює права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого вона визнає себе винуватою та вид покарання, яке до неї буде застосовано.

Під час підготовчого судового засідання з`ясовано у потерпілого, що він цілком розуміє та усвідомлює наслідки затвердження угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України.

Обґрунтованих і достатніх підстав вважати, що укладення угоди між сторонами не було добровільним, тобто є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, а також, що в даному випадку відсутні фактичні підстави для визнання винуватості чи обвинувачена не має можливості виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, судом встановлено не було, що не заперечувалося у судовому засіданні сторонами угоди.

Умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, правова кваліфікація вчиненого обвинуваченою злочину є правильною і підпадає під категорію злочинів, щодо яких передбачена можливість укладення угоди про примирення.

З огляду на вказане, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 , та про наявність в даному випадку передбачених законом підстав для затвердження угоди і призначення обвинуваченій узгодженого сторонами покарання.

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 314, 370, 374, 474, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про примирення, укладену 06 жовтня 2015 року між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_6 .

Визнати винуватою ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Призначити ОСОБА_6 узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 1 (один) місяць.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 23 грудня 2014 року у виді 1 (одного) місяця позбавлення волі і остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 2 (два) місяці.

Речові докази: 1 (одну) купюру номіналом 500 (п`ятсот) гривень, 1 (одну) купюру номіналом 100 (сто) гривень, 15 (п`ятнадцять) купюр номіналом по 20 (двадцять) гривень залишити у володінні потерпілого ОСОБА_4 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Волинської області через Турійський районний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Головуючий