Справа № 464/131/16-к
пр.№ 1-в/464/34/16
У Х В А Л А
29.01.2016 Сихівський районний суд міста Львова
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові подання Львівської виправної колонії №48 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким засудженому ОСОБА_4 ,
в с т а н о в и в :
ОСОБА_4 засуджений 29 січня 2013 року Охтирським міськрайонним судом Сумської області за ч. 2 ст. 186 КК України та призначено остаточне покарання у виді чотирьох років шести місяців позбавлення волі.

На день розгляду справи в суді засуджений відбув 3 роки 2 місяці 1 день, до закінчення відбуття строку покарання залишилось 1 рік 3 місяці 29 днів.

Начальник ЛВК № 48 спільно із в.о. голови спостережної комісії Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради звернулись до суду з поданням, в якому просять замінити засудженому ОСОБА_4 невідбуту частину покарання більш м`яким, а саме, обмеженням волі, як такому, що став на шлях виправлення.

У судовому засіданні засуджений ОСОБА_4 подання підтримав, надав пояснення, аналогічні змісту такого, просив подання задовольнити.

Заслухавши пояснення засудженого, представника адміністрації, висновок прокурора, який не заперечив проти задоволення подання, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що подання слід задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України від 26 квітня 2002 року №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» заміна невідбутої частини покарання більш м`яким на підставі ч.1 ст.82 КК України може застосовуватися до осіб, які відбувають покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі на певний строк. При цьому більш м`яке покарання призначається в межах строків, встановлених у Загальній частині КК для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком.

Необхідною умовою застосування положень ст. 82 КК України є те, що засуджений став на шлях виправлення, про що, зокрема, може свідчити дотримання засудженим правил внутрішнього розпорядку, беззаперечне виконання законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутність порушень дисципліни, зайняття трудовою діяльністю, добросовісне відношення до трудових обов`язків.

Згідно з характеристикою засудженого, такий винуватим себе у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) визнав повністю, відбув 2/3 строку покарання, за час відбування покарання в установі допустив одне порушення вимог режиму, за сумлінну поведінку та ставлення до праці чотири рази заохочувався адміністрацією установи; працевлаштований на добровільних засадах днювальним відділення; бере активну участь у роботах по благоустрою місць позбавлення волі та прилеглої території; висловлює вірні наміри та плани на життя після звільнення, має намір працевлаштуватись після такого.

Таким чином, суд приходить до висновку, що наведені обставини є достатніми для висновку про те, що засуджений став на шлях виправлення.

Матеріали подання в своїй сукупності свідчать про досягнення мети, передбаченої ст. 50 КК України виправлення засудженого та запобігання вчиненню нових злочинів.

На підставі статті 82 КК України та керуючись статей 537, 539 КПК України, суд,
у х в а л и в :
Подання задовольнити.

Замінити ОСОБА_4 невідбуту частину покарання більш м`яким обмеженням волі на строк 1 рік 3 місяці 29 днів.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Львівського області протягом 7 днів з дня її оголошення.

Головуючий ОСОБА_1