В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №668/5598/15-к

21.12.2015 року м. Херсон

Колегія суддів Суворовського районного суду міста Херсона в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2

ОСОБА_3

з участю секретарів: ОСОБА_4

ОСОБА_5

з участю прокурорів: ОСОБА_6

ОСОБА_7

захисника: ОСОБА_8

обвинуваченого: ОСОБА_9

потерпілої: ОСОБА_10

представників потерпілих: ОСОБА_11

ОСОБА_12

ОСОБА_13

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Херсона, кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000310 від 18.01.2015 р., про обвинувачення:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсона, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, неодруженого, неповнолітніх утриманців не маючого, не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого: АДРЕСА_2 ; в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, -

- у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 185, ч. 1 ст. 115 КК України, -
в с т а н о в и л а:
1. ОСОБА_9 07.03.2015 р.близько 18:30 години, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за місцем свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , переслідуючи умисел направлений на позбавлення життя ОСОБА_14 , в ході раптово виниклого конфлікту під час сумісного вживання спиртних напоїв, наніс один удар кухонним ножемв область грудної клітини зліва ОСОБА_14 , внаслідок чого вчинив вбивство останнього. Смерть ОСОБА_14 наступила близько 18:30 години, внаслідок проникаючого колото-різаного порання грудної клітини з пошкодженням серця і перикарда, що призвело до гострої крововтрати.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_9 за ч. 1 ст. 115 КК України як умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.
Обвинувачений ОСОБА_9 свою вину за ч. 1 ст. 115 КК України визнав частково, заперечивши наявність прямого умислу на вбивство потерпілого. Вважає свої дії необхідною обороною.

Дав показання про те, що 07.03.2015 р. до нього за місцем проживання: АДРЕСА_2 , ввечері приїхали ОСОБА_15 та ОСОБА_16 . На той момент у нього проживав ОСОБА_17 . Всі разом розпивали спиртне. По телевізору транслювали новини і коли почався репортаж про події на Сході України у них з ОСОБА_18 виник словесний конфлікт, оскільки останній родом з Донецької області. ОСОБА_19 почав виражатись в його бік нецензурно та намагався розпочати бійку. ОСОБА_20 намагалась його заспокоїти, але ОСОБА_19 вдарив її, після чого у них продовжився конфлікт, який тривав близько години. Під час конфлікту потерпілий наніс 3-4 удари і йому, в тому числі по обличчю, від чого утворився синець, який видно на відеозаписі слідчого експерименту. ОСОБА_21 також намагався заспокоїти ОСОБА_22 . Він же зі свого боку жодних ударів ОСОБА_23 не наносив.

В розпалі конфлікту, який відбувався в приміщенні кухні в будинку, він через тиск з боку ОСОБА_24 трохи став відхилятись в бік кухонного стола, і в цей момент побачив, що потерпілий хоче нанести йому ще один удар, а тому з метою попередження дій останнього схопив з кухонного стола перше, що побачив думав це якась дощечка, хоча вона і була схожою на рукоятку ножа цим предметом і наніс правою рукою удар в ліву частину тіла в серце. Спеціально не цілився, а ударив, куди вийшло. Від його удару ОСОБА_19 став «осідати». Він злякався і наказав ОСОБА_25 викликати швидку, а сам пішов з дому, щоб зустріти лікарів. Зазначив, що не тікав і самостійно викликав міліцію.

Заперечив проти показань ОСОБА_26 про те, що вони ночували у нього з ОСОБА_18 , а також про те, що потерпілий його не бив. Вказав, що вони з потерпілим не виходили на вулицю.

Фактично свої показання, надані суду, ОСОБА_9 підтвердив і під час проведення слідчого експерименту за його участі, про що складено протокол проведення слідчого експерименту від 10.03.2015 р. з відеозаписом до нього (том 2, а.п. 56-57), досліджені під час судового розгляду. Так ОСОБА_9 продемонстрував на місці та показав, що 07.03.2015 р. близько 18:30 години до нього додому, за адресою: АДРЕСА_2 , для спільного вживання спиртних напоїв, прийшли його знайомі ОСОБА_27 та ОСОБА_28 . У нього вдома також перебував ОСОБА_29 . Коли на кухні розпивали спиртні напої, у нього з ОСОБА_27 виник конфлікт. ОСОБА_27 сидів за столом, а він стояв, спершись на кухонний стіл. В ході конфлікту ОСОБА_27 підвівся до нього та наніс йому 3-4 удари по тулубу, але він відштовхнув його від себе і закликав заспокоїтись, проте потерпілий знову замахнувся лівою рукою в його бік. Він же, намагаючись себе захистити, машинально схопив кухонний ніж з дерев`яною рукояткою, довжиною близько 17-18 см., що лежав на кухонному столі, яким і наніс удар ОСОБА_14 в область серця, через що потерпілий нахилився вперед та присів біля дивану. Чи витягав ніж після удару не пам`ятає, але одразу пішов з дому. ОСОБА_28 та ОСОБА_29 залишились.

Не зважаючи на невизнання своєї вини ОСОБА_9 в обсязі, пред`явленого обвинувачення органом досудового розслідування, остання підтверджена наступними, дослідженими судом доказами, які є належними та допустимими.

Так показання обвинуваченого в частині розвитку конфлікту повністю спростовуються показаннями свідка ОСОБА_30 , яка суду пояснила, що вона зі своїм співмешканцем ОСОБА_18 приїхали до ОСОБА_9 , який проживав за адресою АДРЕСА_2 , де протягом дня 07.03.2015 р. вживали спиртні напої. У ОСОБА_9 також був присутнім чоловік на ім`я ОСОБА_29 , який з ним проживав.

Близько 19:00 години 07.03.2015 р. ОСОБА_31 та ОСОБА_19 вийшли з будинку в двір і про щось там хвили 5 сперечались. Коли повернулись до кухні, то ОСОБА_31 підійшов до ящиків з виделками та ножами і для чогось один відкрив. Їй здалось як щось там дістав. В кухні вони більше не сварились. Вона перебувала поруч з ОСОБА_18 і просила його їхати додому. До ОСОБА_24 підійшов ОСОБА_31 та попросив до нього схилитись. Коли ж ОСОБА_19 схилився до ОСОБА_32 , то останній дістав з рукава кухонний ніж та правою рукою наніс ОСОБА_23 один удар в ліву частину грудної клітини, від чого потерпілий впав. ОСОБА_31 після цього витер ніж рушником, який кинув на підлогу та вийшов з будинку в невідомому напрямку, при цьому попросив сказати, що вона та ОСОБА_29 знайшли ОСОБА_24 на вулиці і занесли в будинок.

Свідок ОСОБА_33 підтвердив показання свідка ОСОБА_26 в частині обставин конфлікту між потерпілим та обвинуваченим. Пояснив, що орендував кімнату за місцем проживання ОСОБА_9 за адресою АДРЕСА_2 . До обвинуваченого вдень 07.03.2015 р. прийшли ОСОБА_19 зі своєю співмешканкою ОСОБА_28 . Дійсно всі разом вживали спиртне, але між ОСОБА_34 та ОСОБА_18 почався конфлікт, під час якого вони дуже активно сперечались. Останні один раз виходили на вулицю в двір, а коли повернулись назад, то ОСОБА_31 підійшовши до кухонного стола попросив ОСОБА_24 до себе схилитись. Було схоже, що хотів щось сказати і в цей момент наніс один раз ножем в серце. Ніж, скоріш за все, дістав з рукава свого светра.

Зазначив, що потерпілий та обвинувачений не бились, а лише сварились словесно. На його думку жодної загрози з боку ОСОБА_24 ОСОБА_35 не було. Потерпілий ударів наносити не намагався.

Підтвердив проведення за його участі слідчого експерименту, під час якого він на місці показав та продемонстрував обставини, вчинених ОСОБА_34 дій. Враховуючи значний час, який минув з березня 2015 р., на той момент давав більш точні та детальні показання.

Аналогічні показання, шляхом демонстрації подій за участі ОСОБА_32 та потерпілого ОСОБА_24 , було отримано від свідків ОСОБА_30 та ОСОБА_36 під час проведення слідчого експерименту 08.03.2015 р. (том 2, а.п. 52-53, 54-55) за їх участю, про що складено відповідні протоколи. Так останні на місці продемонстрували та пояснили, що 07.03.2015 р. близько 19:00 години вживали спиртні напої за місцем проживання ОСОБА_9 та ОСОБА_36 по АДРЕСА_2 . В ході розпивання спиртного у ОСОБА_32 з ОСОБА_18 виникла суперечка, під час якої ОСОБА_31 дістав із кухонного столу ніж, довжиною близько 20 см. з дерев`яною рукояткою коричневого кольору, і сховав його у правий рукав светру. Продовживши сперечатись, ОСОБА_31 попросив ОСОБА_24 нахилитися до нього і в цей момент наніс останньому вказаним ножем удар в область грудної клітини. Після чого ОСОБА_31 витер ніж рушником, який кинув на підлогу, та пішов з будинку.

Показання свідків та обвинуваченого щодо місця вчинення злочину підтверджені протоколом огляду місця події (трупа) від 07.03.2015 р. з план-схемою та фото таблицею (том 1, а.п. 231-258). Так під час огляду домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , в кімнаті з правого боку від вхідних дверей виявлено труп ОСОБА_14 , який знаходився в лежачому положенні та був розташований головою за 60 см. від правої стіни кімнати та на відстані 260 см. від входу. Одягнутий в светр чорного кольору, футболку темно-синього кольору та футболку сірого кольору з наявним пошкодженням на передній поверхні. Одяг просочений кров`ю спереду. На лівій передній поверхні грудної клітини в області шостого міжребер`я виявлено пошкодження у вигляді поперечної щелевидної рани з рівними краями. Інших ушкоджень не виявлено.

Під час огляду місця події вилучено сліди папілярних узорів з поверхні пляшки «Борисфен», з поверхні тарілки та чашки, які відповідно до висновку судової дактилоскопічної експертизи №1073 від 10.04.2015 р. (том 2, а.п. 33-48), залишені великим, безіменним та вказівними пальцями правої руки ОСОБА_9 .

Наведений доказ є підтвердженням перебування ОСОБА_9 на місці події та вживання спиртного, про що зазначено як обвинуваченим, так і свідками.

Висновком судово-медичної експертизи №282 від 27.03.2015 р. (том 2, а.п. 3-6) підтверджено причини настання смерті ОСОБА_14 та заподіяння її саме ножем довжиною близько 20 см., про що зазначили свідки при проведенні слідчого експерименту. Так смерть останнього наступила в результаті проникаючого колото-різаного ушкодження грудної клітини з ушкодженням серця та перикарда, що супроводжувалось гострою крововтратою.

При експертизі виявлено наступні тілесні ушкодження: проникаюче колото-різане поранення грудної клітини з ушкодженням серця та перикарда, крововиливи в м`які тканини по ходу раневого каналу, які утворились від дії колюче-ріжучого предмета типу клинку ножа, який мав лезо та обух з нечітко вираженими ребрами з шириною клинка до рівня заглиблення близько 20 мм. Ушкодження являється колото-різаним, про що свідчить перевага довжини раневого каналу над довжиною шкіряної рани, рівні гладкі краї рани, один гострий (внутрішній) та протилежний закруглений (зовнішній) кінці пошкодження, відсутність дефекту тканини та тканинних перемичок; відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя і перебувають в прямому причинному зв`язку з настанням смерті.

Судово-токсилогічною експертизою крові та сечі трупа виявлено етиловий алкоголь в концентрації, що зазвичай викликає сильне алкогольне сп`яніння.

Крім того висновки щодо характеру спричиненого потерпілому ушкодження підтверджені і висновком експерта №30-МК від 23.03.2015 р. з фото таблицею (том 2, а.п. 12-16), згідно якого ушкодження шкірного покриву ОСОБА_14 являються колото-різаним та утворене внаслідок дії колото-різаного знаряддя типу клинка ножа з лезом та обухом з нечітко вираженими ребрами, з найбільшою шириною клинка до рівня занурення близько 20 мм.

Висновком експерта №11/282 від 07.04.2015 р. (том 2, а.п. 7-8) підтверджено час заподіяння смерті потерпілому, а також показання як обвинуваченого так і свідків щодо взаємного розташування ОСОБА_32 та ОСОБА_24 один до одного, а також ту обставину, що останній схилився до обвинуваченого. Так після отримання тілесного ушкодження потерпілий міг жити проміжок часу, який рахується декількома хвилинами з моменту їх спричинення, в межах яких пересування ним не виключається.

Смерть наступила за 1,5-2 години до моменту дослідження трупа на місці виявлення (огляд відбувався 07.03.2015 р. о 20:30 годині). Раневий канал спереду назад, трохи знизу вверх та зліва направо. В момент нанесення удару обух був звернений зовні, а лезо всередину. Потерпілий в момент спричинення ушкодження був повернутий передньою частиною до тіла нападаючого.

Утворення тілесних ушкоджень ОСОБА_24 способом, вказаним в протоколі слідчого експерименту ОСОБА_32 не виключається.

Знайшов своє підтвердження і факт вживання спиртного, в тому числі потерпілим, про також свідчить висновок судово-токсикологічної експертизи №679 від 10.03.2015 р. (том 2, а.п. 9-10).

Показання свідка ОСОБА_26 в тій частині, що ОСОБА_31 витер ніж рушником (які були вилучені під час огляду місця події 07.03.2015 р. том 1, а.п. 235-236), який залишив в кухні, свідчить оглянутий згідно протоколу від 07.04.2015 р. (том 2, а.п. 24) рушник кухонний махровий, на якому присутні плями бурого кольору, які відповідно до висновку судово-імунологічної експертизи №60 від 19.03.2015 р. (том 2, а.п. 19-21), являються кров`ю, яка могла виникнути від потерпілого ОСОБА_14 .

Крім того на оглянутому ножі кухонному з дерев`яною рукояткою світло-коричневого кольору на обох поверхнях клинка виявлені помарки речовини бурого кольору (протокол огляду від 29.04.2015 р. том 2, а.п. 31), які згідно висновку судово-цитологічної експертизи №50/2 від 22.04.2015 р. (том 2, а.п. 28-30) являються слідами крові та кліткових елементів, які могли виникнути в тому числі і від потерпілого ОСОБА_14 .

Оцінюючи наведені докази, колегія суддів вважає, що вони в повному об`ємі підтверджують обсяг пред`явленого ОСОБА_35 обвинувачення саме за ч. 1 ст. 115 КК України. Останні узгоджуються між собою щодо часу, місця та обставин, вчиненого злочину. Ставити їх під сумнів підстав немає, оскільки останні зібрані з дотриманням вимог КПК України та відповідають вимогам щодо їх збирання та оформлення.

Судом не приймається до уваги позиція обвинуваченого про те, що ним було вчиненого злочин при перевищенні меж необхідної оборони, враховуючи наступне.

Як показали в судовому засіданні свідки ОСОБА_20 та ОСОБА_21 , дії потерпілого ОСОБА_24 реальної загрози життю та здоров`ю обвинуваченого не становили. Конфлікт між останніми мав лише характер «словесної перепалки». Крім того, враховуючи ту обставину, що ОСОБА_31 попросив потерпілого до нього схилитись, після чого і наніс цілеспрямований удар в область серця наведене свідчить про усвідомлення обвинуваченим характеру своїх дій. Ані під час досудового розслідування, ані під час судового розгляду не встановлено з боку потерпілого такого суспільно небезпечного посягання, яке б потребувало негайного відвернення чи припинення шляхом завдання йому ударів в область серця, тобто яке за своїм характером створювало у обвинуваченого права на необхідну оборону. Крім того, обвинувачений не був позбавлений можливості припинити конфлікт шляхом залишення місця події.

Сукупність наведених доказів переконливо свідчать про те, що між ОСОБА_18 та ОСОБА_34 під час сварки виник конфлікт, а тому завдаючи удару в життєво важливий орган серце останній діяв з прямими умислом на завдання смерті потерпілому.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_37 та ОСОБА_38 жодних показань по суті подій, що відбулись за місцем проживанням ОСОБА_32 07.03.2015 р. не дали, а тому в основу вироку не можуть бути покладені.
Висновок судово-імунологічної експертизи № 73 від 11.03.2015 р. (том 2, а.п. 11) висновок судово-імунологічної експертизи №14 від 13.03.2015 р. (том 2, а.п. 22), ані підтвердженням, ані спростуванням жодних фактичних обставин вбивства ОСОБА_24 не являються, а тому до уваги колегією суддів не приймаються.
----------------------------------------------------------------------------

1. Органом досудового розслідування ОСОБА_9 обвинувачується в тому, що він в середині січня 2015 р., знаходячись в підвальному приміщенні будинку АДРЕСА_3 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переслідуючи умисел, направлений на протиправне заволодіння чужим майном, із корисливих мотивів, шляхом вільного доступу таємно викрав кабель UTP, мідь 2х4, довжиною 450 м., вартістю 3,14 гривні за 1 м., який належить ТОВ «Телесвіт», чим спричинив матеріальну шкоду на суму 1413 гривень.

Дії ОСОБА_9 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 1 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
На обґрунтування пред`явленого ОСОБА_9 обвинувачення в цій частині був допитаний представник ТОВ «Телесвіт» ОСОБА_39 , який надав пояснення, про те що 17.01.2015 р. за адресою м. Херсон, пр. Сенявіна, 166 ними була виявлена відсутність кабелю довжиною 450 м. Були помітні ознаки його викрадення, після чого звернулися до правоохоронних органів з відповідною заявою.

Також був допитаний свідок ОСОБА_40 , який пояснив, що взимку 2015 р. від абонентів ТОВ «Телесвіт» почали поступати скарги про відсутність зв`язку. За адресою: м. Херсон, пр. Сенявіна, 166, корп. 5 було встановлено, що частина кабелю довжиною близько 450-500 м., розташованого в підвальному приміщенні зазначеного будинку вирізана. Ними було здійснено виклик працівників міліції, в присутності яких зафіксували факт крадіжки кабелю, належного ТОВ «Телесвіт».

Показання представника потерпілого ОСОБА_39 та свідка ОСОБА_41 в частині факту викрадення кабелю також підтверджено наступними доказами:

- протоколом огляду місця події від 17.01.2015 р. (том 2, а.п. 58), згідно якого під час огляду підвального приміщення за адресою: м. Херсон, пр. Сенявіна, 166, корп. 5, біля під`їздів №2 та №3 встановлено, що частина кабелю UTPSAT5E білого кольору обрізана;

- актом пошкодження кабельної мережі електрозв`язку від 17.01.2015 р. (том 2, а.п. 59), складеного працівниками ТОВ «Телесвіт», яким встановлено факт демонтажу та викрадення 450 м. кабелю UTP 2х4 в підвальному приміщенні між під`їздами №2 та №3 за адресою: м. Херсон, пр. Сенявіна, 166 корп. 5;

- довідкою ТОВ «Телесвіт» №5 від 19.01.2015 р. (том 2, а.п. 60), якою встановлена вартість 450 м. кабелю UTP 2х4, що складає 1413,00 грн.
3. Крім наведеного ОСОБА_9 органом досудового розслідування обвинувачується в тому, що в середині січня 2015 р., знаходячись в комунікаційному колодязі, розташованому на перехресті вул. Некрасова та вул. Ракетної у м. Херсоні, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переслідуючи умисел, направлений на протиправне заволодіння чужим майном, повторно, із корисливих мотивів, шляхом вільного доступу таємно викрав оптичну муфту SPM106/12-1-6, вартістю 437,30 гривень і оптичну муфту МММ037/12-2-12, вартістю 409,20 гривень, які належать ПФ ПАТ «Фарлеп-Інвест», чим спричинив матеріальну шкоду на загальну суму 846,50 гривень.

Дії ОСОБА_9 кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
На підтвердження наведеного обсягу, пред`явленого обвинувачення, судом за клопотанням сторони обвинувачення було досліджено наступні докази.

Так, представник ПФ ПАТ «Фарлеп-Інвест» ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснив, що в середині січня 2015 р. від абонентів стали надходити скарги щодо неотримання ними послуги. Після виїзду спеціалістів для проведення ремонту встановили, що на розі вул. Некрасова та вул. Ракетна відсутні оптичні муфти, у зв`язку із чим вони звернулися до міліції.

Заявлений цивільний позов на суму 846,50 грн. підтримав у повному обсязі, просив його задовольнити.

Свідок ОСОБА_42 також лише підтвердив факт викрадення обладнання, належного потерпілій особі. Зазначив, що в середині січня 2015 р. черговий оператор ПрАТ «Фарлеп-Інвест», де він обіймає посаду інженера, повідомив про наявність пошкодження лінії зв`язку по вул. Ракетній у м. Херсоні. При виїзді на місце було виявлено зникнення обладнання зв`язку на зазначеній ділянці.

Показання свідка та представника потерпілої особи дійсно підтверджено протоколом огляду місця події від 19.01.2015 р. з фото таблицею до нього (том 2, а.п. 63-67), зі змісту якого вбачається, що був оглянутий люк, розташований на узбіччі перехрестя вул. Некрасова та Ракетної у м. Херсона. На момент огляду люк знаходився у відкритому стані, кришка люка розташована за 0,5 м. від самого люка. Встановлено, що кабель всередині люка має ознаки пошкоджень, а саме: частина кабелю була відрізана.
Вартість викрадених муфт, належних ПФ ПрАТ «Фарлеп-Інвест» підтверджена довідкою №5/01-08/06-3 від 23.01.2015 р. (том 2, а.п. 68), згідно якої загальна вартість викрадених оптичної муфти SPM106/12-1-6 та муфти МММ037/12-2-12 складає 846,50 грн.

4. ОСОБА_9 органом досудового розслідування обвинувачується в тому ніч з 26.02.2015 р. на 27.02.2015 р., знаходячись в колекторі, розташованому між будинками №142 та №144 корп. 3 по пр. Сенявіна у м. Херсоні, повторно, шляхом вільного доступу таємно викрав телефонний кабель ТПП-100х2х04, довжиною 30 м., на суму 212,10гривень та телефонний кабель ТПП-50х2х04, довжиною 40 м. на суму 141,10гривень, які належать ПАТ «Укртелеком», чим спричинив матеріальну шкоду на загальну суму 353,20 гривень.

5. ОСОБА_9 органом досудового розслідування обвинувачується в тому, що в ніч з 02.03.2015 р. на 03.03.2015 р., знаходячись в підвальному приміщенні під`їзду №4 корп. 2 буд. № 57 по вул. Покришева, в м. Херсоні, повторно, шляхом вільного доступу таємно викрав телефонний кабель ТПП 100х2х04, довжиною 112 м., на загальну суму 1589,28 гривень, який належить ПАТ «Укртелеком», чим спричинив останнім матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Дії ОСОБА_9 кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
На підтвердження наведеного вище обсягу обвинувачення в частині викрадення майна, належного ПАТ «Укртелеком» судом досліджені наступні докази.

Представник ПАТ «Укртелеком» ОСОБА_12 в судовому засіданні вказала, що 27.02.2015 р. по пр. Сенявіна у м. Херсоні було зафіксовано крадіжку належного ПАТ «Укртелеком» кабелю довжиною 30 м. і 40 м.

03.03.2015 р. ними було повторно зафіксовано викрадення кабелю довжиною 112 м. в будинку № 57 по вул. Покришева. Враховуючи зазначені факти, ними було оформлено звернення до правоохоронних органів.

Цивільні позови на суму 6586 грн., 2267 грн., 2945 грн. підтримала у повному обсязі, зазначивши, що вказані суми складаються із вартості нового кабелю та витрат, понесених підприємством на будівельно-відновлювальні роботи.

Факт викрадення майна, належного ПАТ «Укртелеком» підтверджена рядом досліджених судом доказів.

Так відповідно до протоколу огляду місця події від 02.03.2015 р. (т. 2, а.п. 69-70), оглянуто підвальне приміщення, яке проходить від під`їзду №3 будинку №144, корп. 3 по пр. Сенявіна до під`їзду №1 будинку №142 по пр. Сенявіна. На зазначеній ділянці виявлено відсутність частини кабелю довжиною близько 30 м.

З протоколу огляду місця події від 02.03.2015 р. (том 2, а.п. 71-72) з фото таблицею до нього (том 2, а.п. 74-75) вбачається, що проведено огляд підвального приміщення під`їзду №1 корп. 3 буд. №144 по пр. Сенявіна у м. Херсоні та виявлено відсутність телефонного кабелю довжиною близько 40 м., що проходив до під`їзду № 2 цього ж будинку.

Актом встановлення факту викрадення, знищення або зловмисного пошкодження ЛКС №26 від 02.03.2015 р. (том 2, а.п. 76), оформленого працівниками ПАТ «Укртелеком», також засвідчено факт викрадення кабелю ТПП-100х2х04 довжиною 30 м. за адресою пр. Сенявіна у м. Херсоні між корпусом №3 будинку №144 та під`їздом №1 будинку №142, вартість якого, згідно довідки ПАТ «Укртелеком» №26 від 02.03.2015 р. (том 2, а.п. 77) складає 212,10 гривень.

Факт викрадення кабелю ТПП 50х2х04 довжиною 40 м. за адресою: м. Херсон, пр. Сенявіна, 144 корп. 3, під`їзди №1 та №2 підтверджений актом встановлення факту викрадення, знищення або зловмисного пошкодження ЛКС №25 від 02.03.2015 р. (том 2, а.п. 78), який складено працівниками ПАТ «Укртелеком». Вартість зазначеного кабелю складає 141,10 грн., що підтверджується довідкою ПАТ «Укртелеком» №25 від 02.03.2015 р. (том 2, а.п. 79).

Про факт викрадення кабелю по вул. Покришева в м. Херсоні свідчить і протокол огляду місця події від 03.03.2015 р. (том 2, а.п. 80), відповідно до якого оглянуто підвальне приміщення будинку №57, корп. 2 по вул. Покришева у м. Херсоні, де виявлено відсутність близько 100 м. кабелю. Про зазначене свідчить акт встановлення факту викрадення, знищення або зловмисного пошкодження ЛКС №27від 03.03.2015 р. (том 2, а.п. 81) складений працівниками ПАТ «Укртелеком», яким підтверджено факт викрадення 112 м. кабелю ТПП 100х2х04, вартість якого згідно довідки ПАТ «Укртелеком» №27 від 27.03.2015 р. (том 2, а.п. 82) складає 1589,28 грн.

5. ОСОБА_9 органом досудового розслідування пред`явлено обвинувачення в тому, що він в період часу з 21:00 години 28.01.2015 р. до 10:00 години 29.01.2015 р., знаходячись біля будинку №2 корп. 2 по вул. 49-ї Гвардійської Дивізії у м. Херсоні, повторно, шляхом вільного доступу із прибудованого підсобного приміщення, розташованого під балконом першого поверху вказаного будинку, таємно викрав майно, а саме: палатку брезентову, вартістю 2000 гривень, зварювальний апарат, вартістю 1500 гривень, кабель до зварювального апарату, довжиною 50 м., вартістю 500 гривень, велосипед вартістю 500 гривень, пулевізаторний будівельний балон, вартістю 300 гривень, 5 металевих штикових лопат, загальною вартістю 200 гривень, 8 металевих совкових лопат загальною вартістю 300 гривень, 3 металевих лома загальною вартістю 150 гривень, брезент довжиною 6 м. вартістю 700 гривень, 2 листи фанери довжиною 7 м. загальною вартістю 500 гривень, частину металевих дверей, вартістю 1000 грн., дошки товщиною 50 мм. довжиною 5 м. загальною вартістю 1500 гривень, що належить ОСОБА_10 . Своїми діями ОСОБА_9 спричинив потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 8150 гривень.

Дії ОСОБА_9 кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
На обґрунтування обсягу пред`явленого обвинувачення в наведеній вище частині потерпіла ОСОБА_10 під час судового розгляду пояснила, що наприкінці січня 2015 р. з належного їй прибудованого до квартири підвального приміщення, що знаходиться по АДРЕСА_4 вчинено крадіжку належного їй майна, а саме: палатки, зварювального апарату та кабелю до нього, пульвізаторного балону, лопат, лома, брезенту, фанери та велосипеду. При цьому доступ до приміщення був отриманий шляхом пошкодження вхідних металевих дверей, які були зняті з петель і також викрадені разом із іншим, належним їй майном.

Заявлений цивільний позов на суму 8150 грн. підтримала у повному обсязі, просила його задовольнити.

Дійсно факт викрадення майна підтверджено протоколом огляду місця події від 29.01.2015 р. (том 2, а.п. 61-62). Проведено огляд підсобного приміщення під балконом будинку АДРЕСА_5 . Встановлено, що приміщення заповнене побутовим сміттям, металоломом, дерев`яними дошками. Двері у зазначеному підсобному приміщенні на момент огляду відсутні.

В той же час, не заважаючи на наведений вище обсяг доказів по факту викрадення майна, належного потерпілим, обвинувачений ОСОБА_9 свою вину за наведеним вище обвинувачення не визнав в повному обсязі. Дав показання про те, що співробітники міліції вмовили його визнати вину за вказаними фактами, а під час проведення слідчого експерименту ним все було продемонстровано після детального інструктажу з боку тих же співробітників міліції. Підтвердив, що під час проведення слідчої дії був присутнім захисник та поняті, але він не повідомляв їм про домовленості, що вважає своєю помилкою.

За твердженням сторони обвинувачення, та фактично єдиним доказом, який міг би бути розцінений як підтвердження причетності ОСОБА_9 до інкримінованих йому злочинів, пов`язаних з протиправним заволодінням чужим майном є проведений за його участю слідчий експеримент, про що складено відповідний протокол із відеозаписом до нього (том 2, а.п. 85-87), досліджені судом.

З наведеного доказу вбачається, що ОСОБА_9 послідовно продемонстрував де саме і яким чином ним було вчинено крадіжки телефонних кабелів, належних ПАТ «Укртелеком», ПФ ПрАТ «Фарлеп-Інвест», ТОВ «Телесвіт» та майна, належного ОСОБА_10 в період з січня по березень 2015 р. Вказав на пункти прийому металолому, куди він здавав вже обпалені мідні кабелі, що знаходяться по вул. Ракетній та вул. Бучми у м. Херсоні.

В той же час, наведений доказ не може бути визнаний допустимим з наступних підстав.

Порядок та умови проведення слідчого експерименту регламентовані ст. 240 КПК України, відповідно до частини 6 якої про проведення слідчого експерименту слідчий складає протокол згідно з вимогами цього Кодексу.

Згідно вимог ст. 104 КПК України протокол слідчої дії підписується всіма учасниками, проте наведений вище протокол слідчого експерименту від 18.03.2015 р. не підписаний ані підозрюваним, ані його захисником, ані понятими, залученими для участі при проведенні слідчої дії. В протоколі відсутні відомості про роз`яснення наведеним особам їх прав та обов`язків, визначених КПК України.

Крім того, не зважаючи на наявний додаток до зазначеного протоколу у вигляді відеозапису, проведеної слідчої дії, останній не може бути визнаний самостійним доказом (документом п. 1 ч. 2 ст. 99 КПК України), оскільки первинним джерелом фіксації поведеного слідчого експерименту є саме протокол, додатком до якого може виступати носій інформації з відеозаписом (п. 3 ч. 2 ст. 99 КПК України).

Також слід звернути увагу на ту обставину, що із дослідженого відеозапису не вбачається де саме і за якими адресами було проведено слідчий експеримент і чи є місця продемонстровані обвинуваченим тими місцями, де дійсно вчинено крадіжки.

Допустимим є доказ, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом (ч. 1 ст. 86 КПК України).

Враховуючи викладене колегія суддів приходить до висновку, що під час отримання досліджуваного судом доказу, органом досудового розслідування не було дотримано порядок, визначений ст. ст. 104, 240 КПК України, що має своїм наслідком визнання його недопустимим.

Також колегією суддів було досліджено протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 19.03.2015 р. (том 2, а.п. 83-84), відповідно до якого ОСОБА_43 вказав на фото №2 із зображенням ОСОБА_9 , як на особу яка протягом січня 2015 р. здавала йому металолом, в тому числі мідь, не може бути визнаний судом допустимим, враховуючи наступне.

Перед тим, як пред`явити особу для впізнання, слідчий, прокурор попередньо з`ясовує, чи може особа, яка впізнає впізнати цю особу, опитує про її зовнішній вигляд і прикмети, а також про обставини, за яких бачила цю особу, про що складає протокол (ч. 1 ст. 228 КПК України).

В той же час відповідний протокол складено не було і для дослідження не надавався.

Крім того, наведеною нормою право на проведення впізнання надано слідчому або прокурору, тоді як згідно дослідженого протоколу впізнання проводив оперуповноважений за відсутності доручення слідчого або прокурора.

ОСОБА_44 під час проведення судового розгляду допитаний не був, явка останнього прокурором не забезпечена, що виключає можливість перевірки судом відомостей, викладених в протоколі впізнання.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає наведений доказ недопустимим і таким, що також не може бути покладений в основу пред`явленого ОСОБА_35 обвинувачення.

Оскільки доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, за допомогою яких встановлюється наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження, то решта доказів, прийнятих судом до уваги не є належними, оскільки не підтверджують існування обставин, що мають значення для кримінального провадження, зокрема причетність саме ОСОБА_9 до інкримінованих йому крадіжок чужого майна.

Решта досліджених судом доказів лише підтверджують факт вчинення крадіжки майна, належного ТОВ «Телесвіт», ПФ ПАТ «Фарлеп Інвест», ПАТ «Укртелеком» та ОСОБА_10 , але жодних чином не свідчать про вчинення протиправних щодо них дій саме обвинуваченим.

Згідно ч. 1 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності.

Відповідно до ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин передбачених ст. 91 КПК України покладається на слідчого, прокурора.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Досліджені в судовому засіданні докази не вказують на причетність ОСОБА_9 до вчинення злочинів, відповідальність за які передбачена ч. ч. 1, 2 ст. 185 КК України, а інших належних та допустимих доказів суду надано не було.

Виправдувальний вирок ухвалюється, якщо не доведено, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим (п. 2 ч. 1 ст. 373, п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України).

Дослідивши докази, оцінивши їх за своїм внутрішніх переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному та об`єктивному розгляді всіх обставин провадження в їх сукупності, враховуючи наведене ОСОБА_9 підлягає виправданню у зв`язку з недоведеністю вчинення злочинів, відповідальність за які передбачена ч. ч. 1, 2 ст. 185 КК України саме обвинуваченим.

Вирішуючи питання щодо заявлених потерпілими ПАТ «Укртелеком», ПрАТ «Фарлеп-Інвест» та ОСОБА_10 позовних вимог колегія суддів приходить до наступних висновків.

Оскільки відповідно до ч. 3 ст. 129 КПК України у разі виправдання обвинуваченого у разі його непричетності до вчинення кримінального правопорушення, суд залишає позов без розгляду наведені позовні вимоги підлягають залишенню без розгляду.

При призначенні покарання ОСОБА_9 колегія суддів враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а також наслідки спричинені діями обвинуваченого. За місцем проживання ОСОБА_9 характеризувався негативно, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, проте судимості погашені в силу ст. 89 КК України. На обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра обвинувачений не перебуває, а згідно із актом амбулаторної судово-психіатричної експертизи №171 від 26.03.2015 р. (том 1, а.п. 109-111) хронічним психічним захворюванням не страждав і не страждає. В період часу, що відноситься до інкримінованих йому діянь, у нього не було будь-якого тимчасового хворобливого розладу душевної діяльності, тоді міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. На час проведення експертизи також може усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними.

Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_9 судом встановлено не було, до обставин, що обтяжують покарання суд відносить вчинення правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України у стані алкогольного сп`яніння.

Згідно ч. 2 ст. 124 КПК України стягненню з обвинуваченого на користь держави підлягають витрати за проведення судових експертиз.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:
ОСОБА_9 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України та призначити покарання у вигляді 9 (дев`яти) років позбавлення волі.

ОСОБА_9 визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. ч. 1, 2 ст. 185 КК України та виправдати у зв`язку з недоведеністю вчинення злочинів обвинуваченим.

Запобіжний захід у вигляді «тримання під вартою» залишити без змін до набрання вироком законної вили. Строк відбування покарання рахувати з 07.03.2015 року.

Стягнути зі ОСОБА_9 на користь держави витрати за проведення судових експертиз в сумі 6520 (шість тисяч п`ятсот двадцять) гривень 37 (тридцять сім) копійок (том 1, а.п. 108, том 2, а.п. 2, 27, 34, 50).
Позовні заяви ПАТ «Укртелеком» (том 1, а.п. 11,12,13), ПрАТ «Фарлеп-Інвест» (том 1, а.п. 15), ОСОБА_10 (том 1, а.п. 14) залишити без розгляду у зв`язку з виправданням ОСОБА_9 .

Речові докази:
- кухонний рушник з плямами бурого кольору (том 2, а.п. 25), кухонний ніж (том 2, а.п. 32) знищити.

На вирок може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня проголошення до апеляційного суду Херсонської області через Суворовський районний суд м. Херсона.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинувачений та захисник мають право на ознайомлення з журналом судового засідання та подання на нього письмових зауважень.

Учасники судового провадження протягом строку апеляційного оскарження мають право заявити клопотання про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.

Копія вироку негайно після судового засідання вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3