Справа № 204/1005/16-к
Провадження № 1-в/204/425/16
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА
19 лютого 2016 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

засудженого: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпропетровську заяву засудженого ОСОБА_4 про зарахування строку попереднього ув`язнення відповідно до Закону України від 26.11.2015, суд -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про зарахування йому строку попереднього ув`язнення відповідно до Закону України від 26.11.2015.

Засуджений в обґрунтування заяви посилався на те, що за вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13.02.2015 його визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України та призначено покарання у вигляді 9 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна. Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 25.06.2015 зазначений вирок залишено без змін. Вирок набрав законної сили 25.06.2015, на теперішній час засуджений тимчасово перебуває у СІЗО м.Дніпропретровська для ознайомлення з матеріалами кримінальної справи щодо нього, просить суд зарахувати тримання під вартою у якості запобіжного заходу, обраного судом до набрання вироком законної сили, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Засуджений ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав заяву, просив зарахувати у строк покарання строк перебування під вартою з 10.04.2014 по 26.07.2015,тому що йому в цей день вручили копію вироку та етапували до Жовтих Вод. Пояснив суду, що з 06.08.2015 на підставі ухвали Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області перебував у СІЗО для ознайомлення з матеріалами справи, проте ознайомлення він закінчив кілька місяців тому, справу було відправлено до суду касаційної інстанції, з якої підстави він перебуває в слідчому ізоляторі йому не відомо, але за час перебування СІЗО він приймав участь у досудовому та судовому провадженні за іншими кримінальними провадженнями.

Прокурор заперечував проти задоволення заяви, оскільки вважає, що заява не підлягає розгляду у Красногвардійському районному суду м.Дніпропетровська, оскільки засуджений ОСОБА_4 перебуває в СІЗО тимчасово, тобто це місце не можна вважати місцем відбуття покарання, оскільки він продовжує рахуватися за виправною колонією, при цьому СІЗО є місцем виконання покарання тільки в разі зарахування особи до господарчої обслуги установи на підставі наказу начальника установи.

Суд, вислухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали особової справи, наданої на огляд суду, вважає за необхідне повернути її заявнику з наступних підстав.

ОСОБА_4 засуджений вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13.02.2015, його визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України та призначено покарання у вигляді 9 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна. Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 25.06.2015 зазначений вирок залишено без змін. Вирок набрав законної сили 25.06.2015.

Відповідно до ухвали суду від 06.08.2015, постановлено тимчасово залишити засудженого ОСОБА_4 у Дніпропетровському СІЗО для подальшого етапування в Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області для ознайомлення з матеріалами кримінальної справи. В судовому засіданні встановлено, що засуджений ознайомився з матеріалами провадження, справу направлено до суду касаційної інстанції.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 на даний час відбуває покарання у виправній колонії №26, яка є місцем виконання вироку суду. В СІЗО він тимчасово перебував на підставі ухвали суду від 06.08.2015, для ознайомлення з матеріалами справи, яке фактично завершене та справу направлено до суду касаційної інстанції. До складу господарчої обслуги установи ОСОБА_4 не входить.

Враховуючи вимоги п.3 розділу II «Прикінцеві положення» Закону, з огляду на системний аналіз положень ст.ст.537, 539 КПК України, в частині віднесення вирішення питань до певного суду, під час виконання вироку, враховуючи зміст положень ч.6 ст.9 КПК України, вирішується місцевим судом, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок ( п.2 ч.2 ст.539 КПК України).

Крім того, відповідно до положень п. 1 ч. 2 ст. 539 КПК України, питання, повязані з виконанням вироку, вирішуються місцевим судом, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання.

Оскільки ОСОБА_4 відбуває покарання у Жовтоводській виправній колонії №26, яка є місцем виконання вироку суду, в СІЗО перебував тимчасово для ознайомлення з матеріалами справи відповідно до ухвали від 06.08.2015, яке фактично завершене, до господарчої обслуги установи не зарахований, виходячи зі змісту ст. 539 КПК України, заява засудженого щодо застосування ч.5 ст.72 КК України не підлягає розгляду Красногвардійським районним судом м.Дніпропетровська, а має розглядатися судом за місцем відбуття покарання засудженого.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 9, 539 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:
Заяву засудженого ОСОБА_4 про зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання відповідно до Закону України від 26.11.2015 повернути для подачі до суду за місцем відбування покарання.

На ухвалу може бути подана апеляція протягом семи днів з дня її оголошення до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська.

Суддя: ОСОБА_1