АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1611/15 Справа № 192/1047/15-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 вересня 2015 року м. Дніпропетровськ
03 вересня 2015 року колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
головуючого - ОСОБА_2
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі - ОСОБА_5
за участю прокурора ОСОБА_6
представника СВК-21 - ОСОБА_7
захисника - ОСОБА_8
засудженого - ОСОБА_9
розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську матеріали за апеляціями прокурора у кримінальному провадженні та засудженого ОСОБА_9 на ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 16 липня 2015 року про відмову у задоволенні подання адміністрації Солонянської виправної колонії №21 та спостережної комісії Солонянської районної державної адміністрації про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_9 .
Як вбачається з оскаржуваної ухвали суду, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був засуджений 07 листопада 2012 року Інгулецьким районним судом м. Кривий Ріг Дніпропетровської області за ч.1 ст.121 КК України до 7 років позбавлення волі. Ухвалою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 27 червня 2014 року скорочено наполовину строк покарання та до відбування призначено 2 роки 7 місяців 2 дні позбавлення волі.

Відмовляючи у задоволенні подання адміністрації Солонянської виправної колонії №21 та спостережної комісії Солонянської районної державної адміністрації про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_9 , суд мотивує своє рішення тим, що незважаючи на те, що засуджений працевлаштований в колонії з часу відбування покарання в СВК-21, він має лише два заохочення за сумлінне ставлення до праці, що говорить про неналежне ставлення до праці засудженого, мав одне стягнення. Протягом відбування покарання характеризувався посередньо, не бажав приймати участь в програмах диференційованого виховного впливу, що не доводить його виправлення за весь період відбування покарання.
В апеляціях:
Прокурором ставиться питання про скасування ухвали суду та постановлення нової ухвали, якою задовольнити подання адміністрації Солонянської виправної колонії №21 та спостережної комісії Солонянської районної державної адміністрації і звільнити засудженого ОСОБА_9 від відбування покарання у виді позбавлення волі умовно-достроково, на підставі ст.81 КК України. Посилається на те, що суд не дав належної оцінки особовій характеристиці засудженого, яка складена адміністрацією установи, з урахуванням його поведінки за весь час знаходження у виправній колонії, з якої убачається, що ОСОБА_9 довів своє виправлення і може заслуговувати на умовно-дострокове звільнення. Вказує на те, що ОСОБА_9 вважається таким, що не має стягнень, оскільки, відповідно до ст.134 КВК України, вказане судом стягнення погашене за плином часу.
Засуджений ОСОБА_9 , з тих самих підстав, просить переглянути рішення суду. Крім того, вказує на те, що йому не було надано право участі у судових дебатах і не було надано захисника.
Заслухавши доповідача, засудженого та прокурора, які підтримали апеляції, представника СВК №21, який підтримав апеляції прокурора та засудженого, перевіривши матеріали та обговоривши доводи апеляцій, колегія вважає апеляції такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення може бути застосоване до особи, яка відбуває покарання у тому числі у виді позбавлення волі, якщо засуджений своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.
Суд правильно вказав на те, що за весь час відбування покарання ОСОБА_9 хоча й не мав стягнень, але будучи працевлаштованим з моменту початку відбування покарання, лише двічі заохочувався і лише у 2014 році.
З його характеристик вбачається, що 01.08.2014 року ОСОБА_9 було відмовлено у зміні умов тримання, згідно ст.ст.100, 101 КВК України, а 12.09.2014 року - у заміні не відбутої частини покарання більш м`яким покаранням відповідно до ст.82 КК України, як особі, яка не стала на шлях виправлення (а.с.2).
З урахуванням же того, що раніше, 27.06.2014 року йому наполовину, на 2 роки 7 місяців 2 дні скоротили строк покарання по амністії (а.с.8), засуджений він за скоєння тяжкого злочину за ч.1 ст.121 КК України і раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, пов`язаних із насиллям над особою, у тому числі і тяжких, хоча судимості й погашені, колегія вважає правильними висновки суду про те, що ОСОБА_9 за весь період відбування покарання ще не довів свого виправлення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,-
У Х В А Л И Л А:
Апеляції прокурора у кримінальному провадженні та засудженого ОСОБА_9 залишити без задоволення.
Ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 22 травня 2015 року про відмову у задоволенні подання адміністрації Солонянської виправної колонії №21 та спостережної комісії Солонянської районної державної адміністрації про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_9 , - залишити без змін.

Судді: