Справа № 299/626/15-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.01.2016 року м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючий),

ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4 , з участю прокурора ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , потерпілої ОСОБА_7 , представника потерпілої ОСОБА_8 , розглянув у відкритому засіданні апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_9 та прокурора прокуратури Виноградівського району на вирок Виноградівського районного суду від 08.10.2015 року за матеріалами кримінального провадження № 11-кп/777/597/15 яким

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львів, мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, одруженого, з вищою освітою, приватного підприємця, який має на утриманні малолітню дитину, не судимого

визнаного винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України з призначенням покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Речові докази та процесуальні витрати по справі відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Постановлено частково задовольнити цивільний позов ОСОБА_7 та стягнути на її користь з ОСОБА_9 у покриття матеріальної шкоди кошти в розмірі 376,70 грн. (триста сімдесят шість гривень 70 копійок) та у покриття моральної шкоди кошти в розмірі 2000 грн. ( дві тисячі гривень).

За вироком ОСОБА_9 визнаний винним в тому, що 08.08.2014 року, близько 11:30 години, перебуваючи в магазині одягу, що розташований в АДРЕСА_2 , на ґрунті довготривалих неприязних відносин, затіяв сварку з ОСОБА_7 , в ході якої, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та їх карність, з метою спричинення тілесних ушкоджень, будучи більш фізично розвинутим, скористався беззахисністю ОСОБА_7 , схопив її своєю лівою рукою за праву руку та стиснувши її, спричинив останній фізичну біль. В подальшому, продовжуючи свої протиправні дії, спрямовані на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , ОСОБА_9 наніс їй правою рукою стиснутою в кулак один удар в область лівої ділянки голови, в результаті чого остання не втримавши на ногах вагу власного тіла, впала на підлогу. В результаті своїх умисних дій ОСОБА_9 спричинив потерпілій ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді: набряку м`яких тканин лівої тім`яної ділянки, які згідно висновку судово-медичної експертизи за №536 від 26.12.2014 року та відповідно до п.2.3.2 а Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень , затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17.01.95 кваліфікується як легкі тілесні пошкодження, що не спричинили короткочасний термін розладу здоров`я.

В апеляційних скаргах:

Обвинувачений ОСОБА_9 просить вирок Виноградівського районного суду від 08.10.2015 року щодо нього скасувати та закрити провадження у зв`язку з відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення. У ході апеляційного розгляду просить дослідити звукозапис з показаннями свідків: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , а також висновки судово-медичних експертиз наявних у потерпілої ОСОБА_7 тілесних ушкоджень. Вказує на те, що вказані у вироку свідки ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 у судовому засідання пояснили, що не бачили, як обвинувачений наносив удар потерпілій, що узгоджується з показами самого обвинуваченого ОСОБА_9 . Вважає, що висновок експерта не може базуватись виключно на даних медичної документації, а матеріали провадження не містять доказів вчинення ОСОБА_9 кримінального правопорушення. За даних обставин всі сумніви щодо доведеності вини особи в порядку п.4 ст. 17 КПК України повинні тлумачитись на користь особи.

Прокурор прокуратури Виноградівського району просить вказаний вирок Виноградівського районного суду від 08.10.2015 року змінити у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, виключивши з мотивувальної частини вироку посилання на відсутність короткочасного розладу здоров`я у потерпілої , як кваліфікуючої ознаки злочину. Вказує на те, що згідно диспозиції ч.1 ст. 125 КК України дії обвинуваченого ОСОБА_9 слід кваліфікувати, як умисне легке тілесне, оскільки чинним Кримінальним кодексом України жодних кваліфікуючих ознак за вказаною частиною статті не передбачено. Вважає, що оскільки вирок Виноградівського районного суду щодо ОСОБА_9 ухвалений з порушенням вимог ст.ст. 91, 368, 370 КПК України, то в порядку ст.ст. 408, 409, 413 КПК України такий вирок слід змінити.

Обвинувачений ОСОБА_9 у судове засідання не з`явився, хоча, відповідно до повідомлення його захисника, належним чином повідомлений про час та слухання справи та не заперечує проти розгляду апеляційних скарг у його відсутності.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника ОСОБА_13 , який підтримав подану обвинуваченим апеляційну скаргу у повному обсязі та вважає вирок суду незаконним та необґрунтованим, промову прокурора, пояснення потерпілої та представника потерпілої, які вважає, що вирок суду є законним та обґрунтованим і не підтримали жодну з поданих апеляційних скарг, перевіривши та дослідивши матеріали провадження в межах доводів поданих апеляційних скарг, прослухавши звукозапис судового засідання та дослідивши письмові докази , апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого підлягає до відхилення , а апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з таких підстав.

Незважаючи на невизнання обвинуваченим ОСОБА_9 своєї вини у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, така повністю підтверджена сукупністю зібраних та перевірених у судовому засіданні доказів.

Зокрема, з показань потерпілої ОСОБА_7 вбачається, що вона тривалий час перебуває у неприязних відносинах з ОСОБА_9 , оскільки він позичив у її чоловіка гроші і такі не повернув. 08.09.2014 року вона, як приватний підприємець знаходилась на роботі в магазині одягу в АДРЕСА_2 , де також був її чоловік та знайома ОСОБА_11 , яка їй допомагала торгувати в цьому магазині. Близько 11:30 години до магазину увірвався обвинувачений ОСОБА_9 і став кричати на її чоловіка. Чоловік не став сваритися та побіг в сусідній магазин, щоб викликати працівників міліції. Вона підійшла до ОСОБА_9 і попросила вийти з магазину, після чого відчула удар в ліву частину голови, при цьому самого удару вона не бачила. Від удару вона не втрималася на ногах і впала на підлогу, де стояли манекени з одягом. Не зрозумівши, що трапилося вона піднялася на ноги та підняла один манекен. Вийшовши на вулицю, вона побачила, що ОСОБА_9 зайшов за її чоловіком в сусідній магазин ABC, тому вона повернулася до магазину одягу та викликала працівників міліції. Наступного дня вона звернулася до лікаря, оскільки в неї сильно боліла голова. Від отриманого удару в неї був струс головного мозку та синяк на руці.

Свідок ОСОБА_11 показала, що 08.09.2014 року близько 11:30 години знаходилась в магазині одягу в АДРЕСА_2 , де допомагала потерпілій ОСОБА_7 складати товар. До магазину зайшов обвинувачений, який вдарив ногою по спині чоловіка потерпілої ОСОБА_12 , який в цей час, присівши складав одяг в сумки. ОСОБА_12 вийшов магазину, а потерпіла підійшла до обвинуваченого, зробила йому зауваження. Після чого свідок побачила, як обвинувачений ніби притримуючи потерпілу за плече лівою рукою, правою рукою махнув в сторону потерпілої ОСОБА_7 .. У результаті цього, потерпіла впала на землю, заваливши манекени які стояли поряд.

Свідок ОСОБА_14 показала, що 08.09.2014 року знаходилась на роботі в магазині ABC, що розташований по вул. І.Франка, в м. Виноградів, коли десь о 11:30 годині забіг ОСОБА_12 , а за ним забіг обвинувачений, який був агресивний. ОСОБА_12 став кричати, щоб вони викликали працівників міліції. Наступного дня потерпіла ОСОБА_7 показувала їй синець, але самої події вона не бачила.

Свідок ОСОБА_10 вказав, що 08.09.2014 року десь о 11 годині він разом з його знайомим ОСОБА_9 їхали по справам, коли на вул. І.Франка в м. Виноградів ОСОБА_9 попросив його зупинитись біля магазину одягу. Після цього ОСОБА_9 зайшов до магазину, а ОСОБА_10 залишився чекати його біля автомобіля. Двері в магазин були відчинені, а тому він бачив, що в магазині знаходилась потерпіла, ще одна жінка та якийсь чоловік, який через декілька хвилин вибіг з магазину і зі словами міліція забіг до сусіднього магазину ІНФОРМАЦІЯ_2 . Потерпіла ОСОБА_7 не постійно була в полі зору свідка ОСОБА_10 , ОСОБА_9 стояв при цьому спиною до свідка. ОСОБА_10 не чув про що розмовляли в магазині, але чув переважно жіночий голос. На декілька секунд свідок відвернув свою увагу на людину, яка виходила з магазину ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після цього побачив, що ОСОБА_9 знаходився вже на виході з магазину .

Згідно висновку експерта №536 від 26.12.2014 року у ОСОБА_7 мали місце тілесні ушкодження у вигляді набряку м`яких тканин лівої тім`яної ділянки. Дане тілесне ушкодження виникло внаслідок дії тупого предмету яким могла бути стиснута в кулак рука чи інші подібні предмети, при нанесенні удару ними, при цьому потерпіла могла знаходитись у вертикальному, горизонтальному чи близькому до них положенні, повернутою травмованою ділянкою тіла по відношенню до травмуючого предмету. Виникнення описаного тілесного ушкодження внаслідок вільного падіння на тверду поверхню виключено. По давності виникнення тілесне ушкодження вкладається в строк пригоди, що мала місце 08.08.2014 року ( а.с.40-41).

Відповідно до додаткового висновку експерта №70 від 16.02.2015 року встановлене у ОСОБА_7 тілесне ушкодження у вигляді набряку м`яких тканин лівої тім`яної ділянки могло виникнути внаслідок дії тупого предмету, яким могла бути стиснута в кулак рука сторонньої особи, при нанесенні навіть одного удару. Механізм виникнення тілесного ушкодження в повній мірі міг виникнути при обставинах, вказаних у матеріалах справи, а саме при нанесенні удару кулаком, при цьому удар був спрямований справа-наліво, зверху-вниз ( а. с. 80-81).

Вище зазначені докази повністю узгоджуються між собою та не суперечать один одному. В ході розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції не виявлено жодних обставин, які б ставили під сумнів достовірність та допустимість зазначених доказів, а тому суд першої інстанції обґрунтовано взяв їх до уваги.

Крім того, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції щодо критичної оцінки показань обвинуваченого , який ствердив про те, що не наносив удару потерпілій , що потерпіла його обмовляє та вірно розцінив їх, як спосіб захисту власних інтересів та спробу уникнути кримінальної відповідальності, оскільки вказані доводи спростовується зібраними в ході досудового розслідування та перевіреними в судовому засіданні доказами.

Так , з показань свідків: ОСОБА_12 , ОСОБА_11 ОСОБА_14 , потерпілої ОСОБА_7 вбачається , що обвинувачений зайшов у магазин, поводив себе агресивно , спровокував конфлікт. Обвинувачений зі свідками ОСОБА_11 та ОСОБА_14 не знайомий , а тому колегія суддів приходить до висновку про те, що у вище вказаних осіб не було підстав для обмови обвинуваченого , що їх показання є обмовою.

У супереч доводам апеляційної скарги, показання свідка ОСОБА_10 не спростовують вини обвинуваченого, оскільки свідок ствердив, що на декілька секунд відвернув свою увагу від подій, які відбувались в магазині одягу між ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , а згідно висновку експерта судово-медичної експертизи, отримані тілесні ушкодження могли виникнути при нанесенні навіть одного удару, вкладаються у час пригоди і не могли виникнути у наслідок падіння з висоти власного зросту та механізм їх нанесення узгоджуються з показаннями потерпілої.

Отже, доводи апеляційної скарги обвинуваченого про те, що вирок є незаконним та необґрунтованим апеляційний суд відхиляє, оскільки суд першої інстанції, розглядаючи кримінальне провадження , всебічно, повно, об`єктивно дослідив докази, дав їм вірну оцінку та прийшов до правильного переконання, що ОСОБА_9 винний в скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України. Висновок суду щодо доведеності вини обвинуваченого у вчиненому відповідає фактичним обставинам і ґрунтується на зібраних та досліджених у судовому засіданні доказах.

Крім того, апеляційний суд критично оцінює доводи обвинуваченого ОСОБА_9 про те, що досліджені висновки експерта щодо отриманих ОСОБА_7 тілесних ушкоджень є не обґрунтованими та не відповідають обставинам справи.

Так, згідно висновку експерта № 280 від 22.08.2014 року його підсумки базується на підставі даних судово-медичного освідчення гр. ОСОБА_7 , з врахуванням відомих обставин справи та даних медичної документації. Висновок експерта №536 від 26.12.2014 року та висновок експерта № 70 від 16.02.2015 року базуються на матеріалах кримінального провадження, з врахуванням відомих обставин справи, у відповідності до поставлених запитань.

При цьому судово-медичний експерт ОСОБА_15 , яка проводила судово-медичні експертизи в даному кримінальному провадженні, ознайомлена з правами, передбаченими ст. 69 КПК України та відповідно до вимог ст. 70 та ч.2 ст. 102 КПК України попереджена про відповідальність за ст. 384, 385 КК України за завідомо неправдивий висновок, відмову без поважних причин та відмову від виконання покладених обов`язків.

Судово-медична експертиза щодо отриманих гр. ОСОБА_7 тілесних ушкоджень проводилась неодноразово, на підставі матеріалів кримінального провадження з врахуванням всіх відомих обставин справи, а не лише даних медичної документації, як стверджує ОСОБА_9 ..

Крім того, обвинувачений ОСОБА_9 в апеляційній скарзі не вказує на невідповідність висновку експерта вимогам ст.ст. 101, 102 КПК України, а матеріали справи не містять жодних даних про те, що судово-медичний експерт був зацікавлений у результатах розгляду справи, а тому колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги ОСОБА_9 про необґрунтованість висновків експерта такими, що не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду.

Доводи захисника про необґрунтованість висновку експерта № 536 судово-медичної експертизи з тих підстав , що на момент експертного дослідження при проведенні медичного огляду потерпілої будь-яких тілесних ушкоджень або слідів від ушкоджень не виявлено, колегія суддів оцінює критично та відхиляє , оскільки, відповідно до висновку експерта № 536, медичний огляд потерпілої експертом проводився 17.12.2014 року , тобто , через три місяці від часу пригоди, що мала місце 08.08.2014 року.

Також колегія суддів відхиляє доводи захисника про те, що процесуальне керівництво досудовим розслідування здійснював не належний прокурор. Доводи захисника ОСОБА_6 базуються на тому , що ним , при до слідженні постанови заступника прокурора Виноградівського району про призначення прокурора у кримінальному провадженні , внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань (ЄРДР) за № 0000803 (т.1 а.п. 5) встановлено, що заступник прокурора розглянув матеріали провадження № 0000803 , а прокурора ОСОБА_16 призначив у кримінальному провадженні за № 000803 , тобто , номер провадження у резолютивній частині постанови не містить необхідної кількості цифр пропущена цифра 0. Колегією суддів встановлено , що відповідно до витягу з ЄРДР у кримінальному провадженні № 0000803 процесуальним прокурором визначено прокурора ОСОБА_16 ( т.1 а.с. 1-2). Вказане підтверджується і постановою заступника прокурора Виноградівського району про призначення прокурора у кримінальному провадженні , внесеному до ЄРДР за № 0000803 (т.1 а.п. 5) , де в резолютивній частині постанови прокурором при зазначенні номеру ЄРДР пропущена одна цифра 0, що колегія суддів розцінює як описку.

Разом з тим, в ході апеляційного розгляду встановлено неправильне застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність, про яке вказано в апеляційній скарзі прокурора та яке є підставою для зміни вироку суду.

Так, згідно ст. 413 КПК України неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є:

1) незастосування судом закону, який підлягає застосуванню;

2) застосування закону, який не підлягає застосуванню;

3) неправильне тлумачення закону, яке суперечить його точному змісту;

4) призначення більш суворого покарання, ніж передбачено відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Суд першої інстанції кваліфікував дії ОСОБА_9 за ч.1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що не спричинило короткочасного розладу здоров`я.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 125 КК України, чинного на момент вчинення кримінального правопорушення, передбачено кримінальну відповідальність за умисне легке тілесне ушкодження. Жодних кваліфікуючих ознак ч. 1 ст. 125 КК України не передбачає.

У даному випадку суд першої інстанції припустився помилки при застосуванні закону України про кримінальну відповідальність у зв`язку неправильним тлумаченням закону, яке суперечить його точному змісту.

За таких обставин, заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги прокурора про необхідність виключення з мотивувальної частини вироку , зазначеної судом кваліфікуючої ознаки злочину - "не спричинення короткочасного розладу здоров`я", так як такої кваліфікуючої ознаки Кримінальний кодекс України не містить.

Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст. 408 КПК України, суд апеляційної інстанції змінює вирок у випадках, якщо зміна вироку не погіршує становища обвинуваченого.

За наведених обставин, колегія суддів прийшла до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого та обгрунтованість доводів апеляційної скарги прокурора, що зумовлює необхідність зміни вироку суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 404, 407,408, 418-419 КПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу прокурора задовольнити, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Вирок Виноградівського районного суду від 08.10.2015 року щодо обвинуваченого за ч.1 ст. 125 КК України ОСОБА_9 змінити.

Виключити з мотивувальної частини вироку зазначену судом першої інстанції кваліфікуючу ознаку злочину не спричинення короткочасного розладу здоров`я.

В решті вирок суду залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді: