Справа № 296/7686/15-к
Вирок
Іменем України
15 січня 2016 року м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

законного представника потерпілого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі криміналь¬не провадження відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомира, ук¬раїнця, громадянина України, освіта вища, не працюючого, одруженого, має на утриманні 2-х малолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою у АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

15.04.2015 року близько 16 години 20 хвилин ОСОБА_4 перебував в приміщенні Житомирської дитячої юнацької школи олімпійського резерву із легкої атлетики Житомирської обласної ради, що знаходиться за адресою: м. Житомир, вул. Фещенка - Чопівського, 18. Перебуваючи за вказаною адресою, ОСОБА_4 на ґрунті виниклих особистих неприязних відносин розпочав словесний конфлікт з раніше не знайомим ОСОБА_6 , взяв його своєю лівою рукою за передпліччя та наніс кулаком правої руки два - три удари в область обличчя останнього, внаслідок чого ОСОБА_6 впав на підлогу. В той час, коли ОСОБА_6 знаходився на підлозі, ОСОБА_4 наніс удари ногою по тілу ОСОБА_6 .

Внаслідок дій ОСОБА_4 , ОСОБА_6 спричинено тілесні ушкодження у вигляді: синців, саден на голові, шиї, спині, правій верхній кінцівці, які утворилися від дії тупих твердих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею та відносяться, до легкого тілесного ушкодження без короткочасного розладу здоров`я; забійна рана на обличчі - відноситься до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я.

Обвинувачем дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 1 ст. 296 КК України як грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю (хуліганство).

Обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю (хуліганство) не визнав, заперечував вчинення ним зазначеного кримінального правопорушення. Повністю визнав вину у спричиненні потерпілому легких тілесних ушкоджень.

Державний обвинувач та сторона потерпілого обґрунтували винуватість ОСОБА_4 у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства , тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, наступними доказами :

показаннями потерпілого ОСОБА_6 , який в судовому засіданні пояснив, що відвідує Житомирську дитячу юнацьку школу олімпійського резерву із легкої атлетики Житомирської обласної ради, що знаходиться за адресою: м. Житомир, вул. Фещенка - Чопівського, 18. В один із днів до нього підійшов незнайомий чоловік та запропонував піти поговорити. Він відмовився йти. Зазначений чоловік взяв його за руку та почав тягнути. Він не хотів іти та схопився за пожежний щит. Обвинувачений почав його бити спочатку руками, а потім ногами. Підбігли тренери і відтягнули його.

Сина обвинуваченого він не бив хоча раніше бачив його у залі спортивної школи;

протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 15.04.2015 року, згідно якого ОСОБА_7 повідомила про спричинення тілесних ушкоджень невідомою особою її сину ОСОБА_8 , 15.04.2015 року близько 16 години 20 хвилин;

протоколом огляду місця події від 15.04.2015 року, згідно якого оглянуто приміщення стадіону «Полісся» за адресою у м. Житомирі по вул. Фещенка Чопівського, де невідомою особою було спричинено тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_6 ;

протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 15.06.2015 року, згідно якого потерпілий ОСОБА_6 на фотознімку під № 1 впізнав особу ОСОБА_4 як такого, який 15.04.2015 року близько 16 години 20 хвилин за адресою у м. Житомирі, по вул. Фещенка Чопівського, 18 в приміщенні Житомирської дитячої спортивної школи вчинив хуліганські дії відносно нього та спричинив тілесні ушкодження;

протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 25.06.2015 року, згідно якого свідок ОСОБА_9 на фотознімку під № 2 впізнала особу ОСОБА_4 як таку, який 15.04.2015 року близько 16 години 20 хвилин за адресою у АДРЕСА_2 в приміщенні Житомирської дитячої спортивної школи вчинив хуліганські дії відносно ОСОБА_6 та спричинив останньому тілесні ушкодження;

протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 27.06.2015 року, згідно якого свідок ОСОБА_10 на фотознімку під № 4 впізнала особу ОСОБА_4 як таку, який 15.04.2015 року близько 16 години 20 хвилин за адресою у АДРЕСА_2 в приміщенні Житомирської дитячої спортивної школи вчинив хуліганські дії відносно ОСОБА_6 та спричинив останньому тілесні ушкодження;

протоколом проведення слідчого експерименту від 29.06.2015 року за участю обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно якого останній на місці показав та розповів про подію, яка сталася 15.04.2015 року близько 16 години 20 хвилин в приміщенні Житомирської дитячої спортивної школи за адресою у м. Житомирі, по вул. Фещенка Чопівського, 18, під час якої ним потерпілому ОСОБА_6 було спричинено тілесні ушкодження;

показаннями свідка ОСОБА_10 , яка пояснила , що ОСОБА_4 15.04.2015 року близько 16 години 20 хвилин за адресою у м. Житомирі, по вул. Фещенка Чопівського, 18 в приміщенні Житомирської дитячої спортивної школи побив ОСОБА_6 та спричинив останньому тілесні ушкодження. Вона бачила, що у ОСОБА_11 лопнула губа. Коли вийшла з манежу обвинувачений пояснив їй , що ОСОБА_11 має діло до його сина. Самого конфлікту не бачила. Вважає, що тренувальний процес у цей день був зірваний;

показаннями свідка ОСОБА_9 , яка пояснила, що ОСОБА_4 15.04.2015 року близько 16 години 20 хвилин за адресою у м. Житомирі, по вул. Фещенка Чопівського, 18 в приміщенні Житомирської дитячої спортивної школи жорстоко побив ОСОБА_6 та спричинив останньому тілесні ушкодження. Вона бачила як ОСОБА_11 лежав на полу, а обвинувачений бив його ногами по тулубу. Вона намагалась відтягнути чоловіка від ОСОБА_11 , але не змогла. Коли підійшов тренер ОСОБА_12 , чоловік зупинився. Частина дітей після конфлікту пішли додому;

висновком судово медичної експертизи № 771 від 16.04.2015 року, згідно якого на підставі даних судово медичного обстеження ОСОБА_6 , враховуючи обставини справи, вказані в постанові про призначення судово медичної експертизи, у ОСОБА_6 виявлено синці, садна на голові , шиї, спині, правій верхній кінцівці, які утворилися від дії тупих твердих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею, якими могли б бути рука, затиснута в кулак, нога у взутті, пальці рук сторонньої особи, могли виникнути 15.04.2015 року та відносяться, окрім забійної рани, до легкого тілесного ушкодження без короткочасного розладу здоров`я; забійна рана на обличчі відноситься до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я.

Обвинувачений та його захисник обґрунтовували невинуватість ОСОБА_4 у скоєнні злочину , передбаченого ч.1 ст.296 КК України наступними доказами:

протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 20.04.2015 року, згідно якого ОСОБА_4 повідомив про спричинення ОСОБА_6 його сину ОСОБА_13 , 2005 р. н., моральних страждань протягом тривалого часу, які виразилися в знущанні над дитиною;

протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 27.04.2015 року, згідно якого ОСОБА_14 повідомила про спричинення ОСОБА_6 її сину ОСОБА_15 , 2005 р. н., моральних страждань протягом тривалого часу, які виразилися у моральному знущанні;

показаннями обвинуваченого ОСОБА_4 , який пояснив, що його син ОСОБА_16 із його товаришем ОСОБА_15 , 2005 року народження відвідували тренування у Житомирській дитячо -юнацькій спортивній школі за адресою у м. Житомирі, по вул. Фещенка Чопівського, 18, де займались легкою атлетикою. Тренування хлопцям були до вподоби , вони радісно відвідували спортивну школу.Потім вони з дружиною побачили, що їх син повертається із тренувань невеселий, а через деякий час прийшов зовсім подавлений . При розмові вказав, що старші хлопці над ними з ОСОБА_15 знущаються, а особливо один високий білявий старшокласник. Він пішов у школу і сказав тренеру, але оскільки у того в сім`ї на той сталося горе, то він не придав уваги його скаргам.

Через деякий час ситуація повторилась. Він вирішив сам сходити в школу і поговорити з цим старшокласником. Спочатку він поговорив знову з тренером. Потім почав чекати потерпілого. Коли останній прийшов на тренування та проходив мимо них діти показали на нього. Обвинувачений підійшов до вказаного старшокласника, як потім вияснилось , ОСОБА_6 та запропонував піти поговорити , на що останній відмовився. Він взяв його за руку та попробував силою відвести його в сторону, на що останній почав викручуватись, намагаючись вирватись. Зрозумівши, що розмови не буде, у емоційному запалі він двічі вдарив ОСОБА_6 по голові, а коли той впав, раз вдарив ногою по руці. Побачивши кров на лиці ОСОБА_11 , зупинився і зрозумів, що заподіяв чужій дитині тілесні ушкодження.

Спростовує показання тренерів про те, що його відтягували від потерпілого. Також спростовує показання про те, що він вдарив ногою підлітка декілька разів. Враховуючи габарити обвинуваченого відносно потерпілого на його думку в такому разі у потерпілого були б зовсім інші ушкодження. У спричиненому щиро кається;

Показаннями свідка ОСОБА_14 , яка повідомила , що її малолітній син ОСОБА_17 разом із товаришем ОСОБА_18 відвідували спортивну школу легкої атлетики. Спочатку сину дуже подобалось, а потім почав жалітись, що його з ОСОБА_19 б`ють старші хлопці, особливо набагато старший за них блондин. Вона казала сину, щоб звертався до тренера. Одного дня ОСОБА_15 прийшов додому та сказав , що батько ОСОБА_19 ходив з ними на тренування і потерпілий знову ображав їх. Батько ОСОБА_19 заступився за них і вдарив потерпілого;

Показаннями свідка ОСОБА_20 , який пояснив, що разом із товаришем ОСОБА_18 відвідували спортивну школу легкої атлетики. Спочатку йому дуже подобалось, а потім його з ОСОБА_19 почав бити потерпілий ОСОБА_11 . Він ображав його, бив ногами в живіт, навіть були синці. ОСОБА_11 лякав його щоб нікому не казав, « а то вб`є ». В залі суду прямо вказав на потерпілого як на особу, що його била .

Батько ОСОБА_19 пішов з ними на тренування. Вони показали йому хлопця, що їх ображав. Батько ОСОБА_19 казав ОСОБА_11 , щоб він не ображав їх з ОСОБА_19 . Бійки він не бачив;

Показаннями свідка ОСОБА_21 , яка пояснила, що їх син ОСОБА_13 з товаришем- ОСОБА_22 відвідували спортивну школу легкої атлетики. Спочатку дітям дуже подобалось, а потім син почав жалітись, що його з ОСОБА_15 б`ють та ображають старші хлопці. Дійшло до того , що син сказав, що не хоче ходити на тренування. Тренер не вплинув на хлопців, які ображали сина. Чоловік пішов розібратися;

Показаннями свідка ОСОБА_13 який пояснив, що з товаришем - ОСОБА_22 відвідували спортивну школу легкої атлетики. Спочатку дуже подобалось, а потім потерпілий ОСОБА_11 почав бити, ображати, плювати на особисті речі. Так продовжувалось біля двох місяців. Коли батько пішов з ним у школу він показав йому хлопця, який над ними знущався. В залі суду прямо вказав на потерпілого як на особу, яка тривалий час принижувала його.

Показаннями свідка ОСОБА_23 , який пояснив, що у другій половині дня працює за сумісництвом у спортивній школі тренером з легкої атлетики. 15.04.2015 року, перебуваючи у школі, побачив скупчення дітей в одному місці. Підійшовши, побачив, що біля стіни стоїть потерпілий із розбитою губою , а навпроти нього стоїть ОСОБА_24 .. Силою він нікого не відтягував, бійки не бачив. Конфлікт продовжувався короткий час. Після закінчення бійки забрав своїх учнів і пішов продовжувати тренування. Інші діти потім також тренувались у залі та на вулиці.

Показаннями свідка ОСОБА_25 яка пояснила, що працює черговою у спортивній школі. Памятає ОСОБА_13 як дуже ввічливого хлопчика. Незадовго до конфлікту побалила, що ОСОБА_16 став якийсь пригнічений .Запитала, що сталось. ОСОБА_16 відповів, що його та ОСОБА_15 ображають старші хлопці. У день конфлікту почула крик у манежі і пішла туди . Побачила ОСОБА_11 з розбитою губою. Після конфлікту діяльність школи порушена не була, діти пішли тренуватись далі;

Свідок ОСОБА_26 пояснив, що працює тренером у спортивній школі. ОСОБА_13 , який займався у нього один раз жалівся йому на старших хлопців. Батько ОСОБА_19 повідомив про те, що ОСОБА_19 ображають перед конфліктом;

Суд вислухав доводи сторін, дослідив всі обставини кримінального провадження , на підставі ст.22 КПК України дотримуючись принципу змагальності сторін.

Оцінивши докази сторін суд не знаходить підтвердження кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_24 за ч.1 ст.296 КК України. Обвинуваченням не доведено, що ОСОБА_24 спричинив ОСОБА_6 тілесні ушкодження з хуліганських спонукань, а саме внаслідок зневаги загальноприйнятими правилами та нормами поведінки у суспільстві, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю.

Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 N 10 «Про судову практику у справах про хуліганство», - суди мають відрізняти хуліганство від інших злочинів залежно від спрямованості умислу, мотивів, цілей винного та обставин учинення ним кримінально караних дій. Дії, що супроводжувалися заподіянням тілесних ушкоджень, вчинені винним і викликані особистими неприязними стосунками, неправильними діями потерпілих , слід кваліфікувати за статтями КК що передбачають відповідальність за злочини проти особи.

Викладені обставини свідчать, що син ОСОБА_24 - ОСОБА_16 зазнав з боку потерпілого серйозного приниження, як для дитини такого віку. Батько перед конфліктом звертався до тренерів з проханням вплинути на потерпілого, що підтвердив також тренер ОСОБА_26 .. Не знайшовши розуміння у тренера вирішив вплинути на потерпілого самостійно. Він відізвав ОСОБА_6 в сторону, щоб поговорити і лише після того як останній відмовився з ним відійти в сторону та почав викручуватись , щоб вирватись від обвинуваченого він побив його. Зазначене свідчить, про те, що умисел обвинуваченого був направлений на захист свого малолітнього сина ОСОБА_19 та на покарання особи , яка його ображає та принижує і ні в якому разі на порушення громадського порядку. Вказане підтверджується і показаннями свідка ОСОБА_25 , тренерів ОСОБА_9 , ОСОБА_26 , які до конфлікту неодноразово бачили ОСОБА_24 у спортивному залі і при цьому він жодного разу не вів себе недостойно чи виявляючи зневагу до загальноприйнятих правил та норм поведінки у суспільстві.

Проаналізувавши зібрані по справі докази та оцінивши їх в сукупності, суд у відповідності до вимог ст.337 КПК України з метою ухвалення справедливого судового рішення змінює правову кваліфікацію кримінального правопорушення та кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч.2 ст.125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження , що спричинило короткочасний розлад здоров`я .

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом*якшують та обтяжують покарання.

Згідно статті 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 є щире каяття.

Згідно статті 67 КК України обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 не встановлено.

ОСОБА_4 вперше скоїв нетяжкий злочин, раніше не судимий, визнав свою вину у спричиненні тілесних ушкоджень потерпілому, щиро розкаявся, в суді попросив пробачення у потерпілого та його законного представника, характеризується позитивно, виховує двох малолітніх дітей.

З урахуванням викладеного, приймаючи до уваги, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню інших злочинів, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства , а тому обирає йому покарання в межах санкції ч.2 ст. 125 КК України у виді штрафу. Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 75 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян , що становить 1275 гривень.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Житомирської області через Корольовський районний суд на протязі 30 днів з дня його проголошення, а засудженому до позбавлення волі , який перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Головуючий суддя ОСОБА_1