Справа № 362/3164/13-к
Провадження № 1-кп/362/198/13
ВИРОК

Іменем України

12.09.2013

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючої судді - ВОРОБЙОВОЇ В.М.

при секретарі - Барановій Г. П.,

з участю прокурора - Кравченко Ю.В.,

захисника - ОСОБА_1

потерпілого-ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Василькові кримінальне провадження , внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0001012 від 21.04.13 року за обвинуваченням:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Кодаки Васильківського району, Київської області, українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, одруженого, на утриманні двоє неповнолітніх дітей: 2008 і 2012 року народження, працює охоронником АТ»Ніка» ,зареєстрованого в АДРЕСА_1, проживає: АДРЕСА_2, раніше не судимого,-,

в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

21.04.2013 року, близько 01 год. 40 хв. ОСОБА_2 , керуючи технічно справним автомобілем марки ВАЗ 2102, д.н.НОМЕР_1 , рухався по вул.Леніна в с. Кодаки Васильківського району Київської області. Під час руху водій ОСОБА_2 відволікся від керування , потягнувся за мобільним телефоном, що позбавило його можливості постійно контролювати рух автомобіля та безпечно керувати ним, допустив виїзд на зустрічну смугу руху, де відбувся наїзд на пішохода ОСОБА_3, який рухався в попутному напрямку, відносно руху транспортного засобу марки ВАЗ 2102, по лівому краю проїзної частини дороги.

В результаті ДТП пішоход ОСОБА_3 отримав тілесні ушкодження.

Згідно висновку судово-медичної експертизи №210 м/д від 24.05.13 року у ОСОБА_3 мали місце тілесні ушкодження: відкритий уламковий перелом обох кісток лівої гомілки. Дані тілесні ушкодження спричинені від дії тупих предметів, можливо в строк та за обставин , вказаних у постанові. Тілесні ушкодження у ОСОБА_3 за ступенем тяжкості відносяться до тяжких тілесних ушкоджень , за ознакою небезпеки в момент заподіяння.

Таким чином, водій ОСОБА_2, керуючи автомобілем ВАЗ 2102, д.н.НОМЕР_1, грубо порушив вимоги Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.102002 року, а саме:

-п.1.3, де вказано, що «учасники дорожнього руху зобов,язані знати і неухильно виконувати вимоги цих Правил , а також бути взаємно ввічливими «;

-п.1.5., де вказано, що «дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху,загрожувати життю або здоров,ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;

-п.2.3., б), де вказано,що « для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов,язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою , відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;

- п.12.1., де вказано, що « під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку , а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним».

Порушення водієм ОСОБА_2 вимог п.п. 1.3., 1.5.,2.3. б), 12.1., Правил дорожнього руху України знаходиться в прямому причинному зв,язку із скоєною дорожньо-транспортною пригодою та наслідками, що настали.

Дії обвинуваченого ОСОБА_2 органами досудового розслідування кваліфіковані за ч.2 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом , що спричинили потерпілому ОСОБА_3 тяжкі тілесні ушкодження.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_2. визнав себе винним за пред'явленим обвинуваченням повністю, пояснивши, що має стаж керування 5 років. До цього ДТП не скоював. В той вечір повертався додому в с. Кодаки, був у тверезому стані, керував автомашиною ВАЗ-2102, що була в технічно справному стані , і належить йому по довіреності.Керуючи автомобілем, нагнувся за телефоном, і виїхав на зустрічну смугу руху. Коли підняв голову, побачив скло і людину, яка впала на лобове скло.Зазначив, що до цього пішохода, який рухався по лівому краю дороги в попутному йому напрямку, не бачив.Дорога не освітлюється, було дуже темно , а їхав він на ближньому світлі фар. Після цього зупинився, підбіг до пішохода, якого на той час не знав,щоб надати йому допомогу, потім викликав швидку.Коли потерпілий перебував у лікарні, і він і його/ обвинуваченого/ мати надавали йому допомогу.Заявлений цивільний позов він визнає частково, на суму 5000 грн.- моральну шкоду і на суму 10 000 грн.- матеріальну шкоду.В скоєному розкаюється, ДТП сталося з його необачності.

Крім повного визнання своєї вини , винність обвинуваченого ОСОБА_2. стверджується показаннями потерпілого та письмовими документами кримінального провадження, дослідженими в судовому засіданні:

Потерпілий ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що в той вечір повертався додому з м. Києва. Від траси в село йшов пішки по лівій стороні дороги по узбіччю, коли почув удар в спину.Автомашина вдарила його капотом ззаду. Після удару він впав на капот, потім на дах автомашини і злетів на траву.Автомашина зупинилась за 15 м попереду. Був він при свідомості, але не відчував лівої ноги, було багато крові.Підійшов водій. Був розгублений. Його забрала швидка до лікарні,де він лікувався днів 10-15.Дійсно обвинувачений допомагав в оплаті ліків у лікарні.Але потім все лікування, яке продовжується, він здійснював за свій рахунок.Наполягає, що водій їхав дуже швидко, оскільки в нього пошкоджений весь одяг . Підтримує заявлений позов у відшкодування моральної шкоди на суму 50000 грн.і матеріальної шкоди на суму 84 750 грн., це гроші , які він мав би заробити, оскільки уклав договір з ЖБК про здійснення ремонту, але до роботи не приступив.Обгрунтовуючи заподіяння йому моральної шкоди, пояснив, що на даний час він себе погано почуває,відчуває страх перед автомобілем, обмежений в русі, оскільки пересувається на милицях, продовжує нести витрати на звернення до лікарів, а оскільки обвинувачений більше не допомагає матеріально, жалості до нього немає.

Оголошеними і дослідженими в судовому засіданні документами, які є матеріалами кримінального провадження:

-протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 21.04.2013 року,і відповідно до якого і схеми, ДТП сталося в с. Кодаки по вул. Леніна на зустрічній смузі руху автомобіля ВАЗ-2102, в темну пору доби на сухому асфальтованому покритті, де виявлені уламки скла /а.с.7-13 т.2/

-протоколом огляду транспортного засобу від 21.04.2013 року, відповідно до якого при огляді автомобіля ВАЗ 2102 д.н. НОМЕР_1 виявлено розбите лобове скло , деформацію переднього номерного знаку, капоту і даху /а.с.14 т.2/

-відповідно до висновку по результатах медичного огляду водія ОСОБА_2 , проведеного 21.04.13 року о 03-50 годин, ознак сп,яніння не виявлено /а.с.15 т.2/

-згідно висновку №210 судово-медичної експертизи від 24.05.2013 року у потерпілого ОСОБА_3 мали місце наступні тілесні ушкодження: відкритий уламковий перелом обох кісток лівої гомілки , які за ступенем тяжкості відносяться до тяжких тілесних ушкоджень/ а.с.25-26 т.2/

-згідно висновку експертизи технічного стану транспортного засобу №336 А від 24.05.2013 року рульове керування автомобіля ВАЗ-2102 д.н.НОМЕР_1 , система робочого гальма, елементи підвіски на момент огляду знаходяться в працездатному стані. Несправностей, що могли б викликати погіршення , відмову в роботі рульового керування, системи робочого гальма , зміну курсової стійкості транспортного засобу не виявлено /а.с.31-35 т.2/

За таких обставин суд вважає, що органи досудового слідства правильно кваліфікували дії обвинуваченого ОСОБА_2 за ч.2 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили потерпілому ОСОБА_3 тяжкі тілесні ушкодження , оскільки в судовому засіданні встановлено, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа, мало місце; що діяння містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.286 КК України і що у вчиненні цього кримінального правопорушення винен обвинувачений ОСОБА_2

Визнаючи винним обвинуваченого і обираючи йому міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, що відноситься відповідно до ст. 12 КК України до тяжких злочинів , особу винного, який вперше притягується до кримінальної відповідальності і позитивно характеризується за місцем проживання , має на утриманні двох малолітніх дітей і матір, інваліда 3 групи.

До обставин, які пом'якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_2., відповідно до ст. 66 КК України , суд відносить його щире каяття , а отже критичну оцінку своєї злочинної поведінки і готовність нести криімнальну відпоівдальність,активне сприяння розкриттю злочину і часткове відшкодування заподіяної шкоди.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_2,відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

За таких обставин, суд вважає необхідним призначити обвинуваченому ОСОБА_2 покарання у виді позбавлення волі. Але враховуючи відсутність інших негативних даних про особу обвинуваченого, наявність пом,якшуючих обставин і відсутність обтяжуючих обставин, вчинення ним вперше злочину, що відноситься до категорії необережних, позитивну характеристику за місцем проживання , його сімейний стан , з урахуванням вимог ст. 65 КК України, суд приходить до висновку про можливість виправлення підсудного без відбування покарання і вважає за можливе звільнити підсудного від відбування покарання з випробуванням, відповідно до ст. 75 КК України.

При цьому суд, враховуючи наслідки, що настали ,той факт, що обвинувачений скоїв хоч і необережний злочин, але внаслідок особистої злочинної недбалості , вважає необхідним застосувати додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Вирішючи питання заявленого потерпілим цивільного позову на суму 50 000 грн. у відшкодування моральної шкоди, заподіяної злочином і 84 750 грн. у відшкодування матеріальної шкоди, яка складається з неотриманого заробітку за Договором виконання ремонтних робіт,підтриманого потерпілим в судовому засіданні і частково визнаного обвинуваченим, суд вважає, що він підлягає до часткового задоволення в частині заподіяння моральних збитків, оскільки спричиннням тяжких тілесних ушкоджень потерпілому заподіяна моральна шкода,що виразилась в заподінні шкоди здоров,ю: він став інвалідом 2 групи,- необхідності нести додаткові витрати, змінювати організацію свого життя.

При визначенні розміру заподіяної моральної шкоди суд бере до уваги обставини заподіяння такої шкоди злочином, наслідки, що настали, матеріальний та сімейний стан обвинуваченого та можливість реального виконання рішення суду, а тому вважає, що вона підлягає до задоволення в повному обсязі.

Задовольняючи цивільний позов в такому обсязі, суд виходить з вимог ст.1167 ЦК України про відповідальність власника джерела підвищеної небезпеки, яка передбачає, що моральна шкода відшкодовується незалежно від вини, якщо шкоду завдано каліцтвом , іншим ушкодженням здоров,я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Що стосується цивільного позову в частині стягнення матеріальних збитків, суд вважає ,що його слід залишити без розгляду, як такий , що не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України, роз,яснивши право звернення до суду в порядку цивільного судочинства..

Крім того, з ОСОБА_2 на користь держави слід стягнути витрати , понесені НДЕКЦ при ГУ МВС України в Київській областів за залучення експерта і проведення експертизи технічного стану транспортного засобу №336 А від 24.05.13 року в сумі 782,40 грн.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 368-371, 395 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Призначити ОСОБА_2 за ч.2 ст.286 КК України покарання у виді 4(чотирьох) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1/один/ рік.

Відповідно до ст.ст. 75, 76 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_2 від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк випробування тривалістю 2/два/ роки, зобов'язавши не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання і періодично з'являтись на реєстрацію в органи кримінально-виконавчої інспекції в строки, визначені цим органом.

Іспитовий строк обвинуваченому ОСОБА_2 обчислювати з моменту постановлення вироку - 12 вересня 2013 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 50 000 грн. у відшкодування моральної шкоди.

Цивільний позов в частині стягнення матеріальної шкоди залишити без розгляду.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави витрати , понесені НДЕКЦ при ГУ МВС України в Київській області за залучення експерта і проведення експертизи технічного стану транспортного засобу №336 А від 24.05.13 року в сумі 782,40 грн

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Київської області протягом тридцяти днів з дня проголошення через Васильківський міськрайонний суд Київської області.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому ОСОБА_2 і прокурору.

Суддя Воробйова В. М.