Апеляційний суд Херсонської області
Справа № 1 la-1168 2010 р. Головуючий в 1 інстанції - Катьо I.B.
Категорія: 187 ч.2 КК України Доповідач: Буженко H.B.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2010 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах Апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючого - Буженко Н.В.,

суддів: Чупини С.П.;

ОСОБА_1;

з участю прокурора - Чепуріної A.C.;

засудженого - ОСОБА_2;

адвоката - ОСОБА_3;

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні кримінальну справу за апеляціями прокурора, який брав участь у розгляді справи та засудженого ОСОБА_4 на вирок Комсомольського районного суду м. Херсона від 2 липня 2010 року;

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком ОСОБА_2, 29 червня

ІНФОРМАЦІЯ_1, раніше судимий

03.03.2005 р. за ст. 186ч.2, 185 ч.З, 70,75 КК України до 4 років позбавлення волі з випробуванням на 2 роки; 25.01.2006 року за ст. 289 ч.2, 71 КК України до 6 років позбавлення волі;

засуджений за ст.187 ч.2 КК України на сім років позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна. На підставі ст. 70 ч.4 КК України частково зараховано покарання за вироком Суворовського районного суду м. Херсона від 25 січня 2006 року, остаточно визначено покарання - сім років та 6 місяці позбавлення волі з конфіскацією особистого майна.

Запобіжний захід ОСОБА_2 - залишено тримання під вартою. Строк відбування покарання відраховується з 11 грудня 2005 року.

Вирішено питання про речові докази.

Згідно з вироком ОСОБА_2 визнаний винним та засуджений за те, що він 3 листопада 2005 року за попередньою змовою з невстановленою особою, знаходячись біля під'їзду будинку № 80 по вул. Робочій в м. Херсоні, переслідуючи корисливий мотив, вчинив напад на гр. ОСОБА_5, пов'язане з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров'я потерпілої, заподіяв їй легкі тілесні ушкодження, з короткочасним розладом здоров'я та заволодів її майном на суму 2505 грн.

В апеляції прокурор, що брав участь у розгляді справи, вважає, що при призначенні покарання за сукупністю злочинів судом неправильно застосовано кримінальний закон та покарання, призначене ОСОБА_2 є занадто м'яким, просить вирок суду скасувати, постановити новий вирок, яким призначити ОСОБА_2 покарання за ст. 187 ч.2 КК України у вигляді дев'яти років позбавлення волі з конфіскацією 1/2 частини його особистого майна. У відповідності до ст. 70 ч.4 КК України з врахуванням покарання, призначеного вироком Суворовського районного суду м. Херсона від 25.01.2006 року, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у вигляді 9 років позбавлення волі з конфіскацією 1/2 частини його особистого майна. Зарахувати повністю в строк відбуття покарання, яке призначене і відбуте за вироком суду від 25.01.2006 року.

Засуджений ОСОБА_2 в апеляції вказує, на неповноту та однобокість судового слідства, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та неправильну кваліфікацію його дій за ст. 187 ч.2 КК України, тому що тілесні ушкодження потерпілій він не наносив, та не мав на меті спричиняти їй тілесні ушкодження, які є небезпечними для життя та здоров'я потерпілої. Удар в лице потерпілій наніс ОСОБА_1. Вважає вирок суду незаконним, просить його скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд.

Заслухавши доповідача, висновок прокурора, який підтримав апеляцію та вважав за необхідне залишити апеляцію засудженого без задоволення, вислухавши пояснення засудженого, який підтримав свою апеляцію та заперечував проти задоволення апеляції прокурора та в останньому слові просив вирок суду скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд, перевіривши матеріали справи та доводи апеляцій, колегія суддів вважає, що апеляція засудженого ОСОБА_2 задоволенню не підлягає, апеляція прокурора підлягає частковому задоволенню із наступних підстав.

Висновок суду щодо доведеності винності ОСОБА_2 в скоєнні злочину, за який він засуджений є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи і підтверджується сукупністю зібраних у справі і перевірених у судовому засіданні доказів, зокрема показами самого засудженого на досудовому та судовому слідстві, визнаючи себе винним частково, він пояснив, що мав на меті пограбування, а не розбій, тілесні ушкодження потерпілій він не наносив, та не мав на меті спричиняти їй тілесні ушкодження, які є небезпечними для життя та здоров'я потерпілої.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні підтвердила свої покази на досудовому слідстві та вказала, що під час нападу на неї двох чоловіків, безпосередньо ОСОБА_2 наніс їй удар кулаком в лице, а коли вона упала, то хтось з них ще наніс їй удар ногою в бік. Після чого, витягнули з-під неї її сумочку з її особистими речами та зняли з шиї ланцюжок.

Згідно до висновку судово-медичної експертизи потерпілій ОСОБА_5 були заподіяні легкі тілесні пошкодження з короткочасним розладом здоров'я (а.с.26).

Свідки ОСОБА_6 JI.I та ОСОБА_7 підтвердили факт покупки у бармена ОСОБА_8 мобільного телефону «Самсунг-А-800», який той купив у ОСОБА_2. Пізніше телефон було вилучено у них працівниками міліції як викрадений.

Таким чином, твердження засудженого ОСОБА_2 про недоведеність його вини за ст. 187 ч.2 КК України є безпідставними, оскільки потерпіла безпосередньо вказала, що саме ОСОБА_2 заподіяв їй тілесні ушкодження ударом кулака в лице, злочинні дії ОСОБА_2 правильно кваліфіковані судом за ст.187 ч.2 КК України та призначене за цією статтею КК України покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, тому колегія суддів підстав для перекваліфікації його дій та пом'якшення йому покарання - не вбачає.

Але при визначенні засудженому покарання за сукупністю злочинів судом було допущено неправильне застосування норм Кримінального кодексу України, а саме, застосувавши ст. 70 ч.4 КК України та частково зарахувавши покарання за вироком Суворовського районного суду м.Херсона від 25 січня 2006 року, остаточно визначив покарання - сім років та 6 місяці позбавлення волі з конфіскацією особистого майна, таким чином, судом фактично не призначено покарання за сукупністю злочинів, а лише зараховано у строк покарання частину не відбутого покарання за попереднім вироком. Крім того, при призначенні йому остаточного покарання, суд не вказав в якій частині застосована додаткова міра покарання - конфіскація майна.

Таким чином, при постановленні вироку судом не враховані вимоги п. 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» зі змінами, внесеними згідно з постановою Верховного Суду № 18 від 10.12.2004 р., № 8 від 12.06.2009, № 11 від 06.11.2009 р, яким передбачено, що коли після постановлення вироку у справі буде встановлено, що засуджений винен ще в злочинах, які вчинено до постановлення першого вироку, покарання за останнім вироком призначається із застосуванням ст. 70 ч.4 КК України. А саме: призначити покарання за новий злочин; призначити покарання за сукупністю злочинів; зарахувати покарання повністю або частково відбуту частину покарання за попереднім вироком.

Що стосується тверджень прокурора в апеляції про не відповідності призначеного покарання за новий злочин, колегія суддів вважає їх необгрунтованими, оскільки призначене судом покарання за новий злочин є необхідним та достатнім для його виправлення та перевиховання, тому необхідності призначати йому більш суворого покарання колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 378, 379 КПК України, колегія суддів, -

ПРИСУДИЛА:

Апеляцію засудженого ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Апеляцію прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, задовольнити частково. Вирок Комсомольського районного суду м. Херсона від 2 липня 2010 року щодо ОСОБА_2 в частині призначення покарання - скасувати.

ОСОБА_2 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ст. 187 ч. 2 КК України та призначити покарання - сім років позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна.

На підставі ст. 70 ч.4 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань, призначеними цим вироком та вироком Суворовського районного суду м. Херсона від 25 січня 2006 року, остаточно визначити покарання - сім років та 6 місяці позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна. У строк відбування покарання зарахувати повністю покарання, відбуте ОСОБА_2 за вироком Суворовського районного суду м. Херсона від 25 січня 2006 року.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_2 залишити - тримання під вартою.

В решті вирок залишити без змін.

Вирок може бути оскаржений і на нього може бути подано касаційне подання прокурором протягом одного місяця з моменту його проголошення в Верховний Суд України, через апеляційний суд Херсонської області, засудженому ОСОБА_2 в той же строк - з моменту отримання копії вироку.

Головуючий

Судді: