Провадження №1/761/271/2013
П О С Т А Н О В А

іменем України

04 червня 2013 року Шевченківський районний суд м.Києва у складі: головуючого - судді Лінника О.П.,

при секретарі Давіденко Н.О.,

за участю прокурора Сезонова Д.І.,

захисника ОСОБА_1,

підсудного ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м.Києва кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні злочину, передбаченого ст.186 ч.2 КК України,

в с т а н о в и в :

Органами досудового слідства ОСОБА_2 обвинувачуються в тому, що він 16 березня 2012 року приблизно о 16 годині, перебуваючи на площі Вокзальній, 1 в м.Києві, звернув увагу на ОСОБА_3, який перебував поряд. Побачивши ОСОБА_3 та вважаючи, що у нього можуть знаходитись гроші та цінності, у ОСОБА_2 виник умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_2, діючи відкрито для ОСОБА_3 та оточуючих, застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров'я, яке виявилось в тому, що підсудний, підійшовши до ОСОБА_3, наніс йому один удар рукою в обличчя та один удар ногою в тулуб, внаслідок чого завдав останньому фізичного болю, після чого з лівої нагрудної кишені куртки ОСОБА_3 відкрито викрав приватне майно ОСОБА_3, а саме:

- мобільний телефон марки "Самсунг д 880 дуос" вартістю 200 грн. з сім-карткою оператора "МТС", яка матеріальної цінності не має, на рахунку знаходилось 8 грн.,

- гроші в сумі 870 грн.,

всього викрав майна на загальну суму 1078 грн., після чого з місця вчинення злочину зник, розпорядившись ним на власний розсуд.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 свою винність у вчиненні інкримінованого йому злочину не визнав та показав суду, що 16.03.2012 року він близько 16 годині перебував біля оптового ринку на залізничному вокзалі, де із знайомими вживали спиртні напої. До них підійшов ОСОБА_3 і попросив дати йому 2 грн., ОСОБА_4 дала йому 5 грн., а підсудний пригостив його горілкою, після чого він пішов, повернувся з пляшкою горілки і вони почали знов вживати цю горілку. Під час розпиття потерпілий дістав мобільний телефон і почав показувати відеоролики, в цей час підсудний випадково зачепив рукою руку потерпілого і мобільний телефон упав, з нього випала батарейка. Підсудний підняв телефон, вставив батарейку та віддав потерпілому. Останній почав лаятись, почав ображати і підсудний, не втримавшись, наніс потерпілому декілька ударів рукою в область обличчя і потерпілий пішов, а вони всі залишились. У потерпілого нічого не брав.

В ході судового слідства захисник підсудного - адвокат ОСОБА_1 - заявив клопотання про направлення справи на додаткове розслідування, оскільки вважає, що при розслідування справи була допущена така неповнота, яка не може бути усунена при проведенні судового слідства.

Прокурор заперечує проти задоволення клопотання, вважає, що в судовому засіданні можна усунути всі недоліки.

Підсудний підтримав клопотання захисника.

Суд, вислухавши думки учасників процесу, дослідивши матеріали справи, вважає, що клопотання захисника підлягає задоволенню і справа підлягає направленню на додаткове розслідування з наступного: слідчим при проведенні досудового слідства в порушення вимог ст.ст.64, 131 КПК України пред'явлене неконкретне обвинувачення: зокрема, вартість викраденого майна зазначено тільки зі слів потерпілого, не встановлена вартість сім-картки оператора мобільного зв'язку "МТС".

Крім того, у справі є протоколи допиту потерпілого, у яких є протиріччя, також є протиріччя в показаннях потерпілого та обвинуваченого, проте слідчим не проведено відтворення обстановки та обставин події з потерпілим та обвинуваченими що є порушенням вимог ст..22 КПК України.

В судовому засіданні суд позбавлений можливості усунути зазначені протиріччя, оскільки потерпілий до суду не з'являється, судом неодноразово виносились постанови про примусовий привід потерпілого, які не виконувались, а 24.04.2013 року, 24.05.2013 року судом направлялись судові доручення щодо встановлення місця перебування потерпілого, але ці постанови ігноруються, жодних документів щодо виконання цих постанов суду не надано.

Аналогічно не виконуються чисельні постанови суду про примусовий привід свідків, які були присутніми безпосередньо при конфлікті, який виник між підсудним та потерпілим.

Відповідно до ст.281 КПК України повернення справи на додаткове розслідування з мотивів неповноти або неправильності досудового слідства може мати місце лише тоді, коли ця неповнота або неправильність не може бути усунута в судовому засіданні.

При проведенні додаткового слідства слідчому необхідно усунути зазначені порушення норм КПК України.

На підставі викладеного, відповідно до ст.281 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Клопотання захисника ОСОБА_1 задовольнити.

Кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні злочину, передбаченого ст.186 ч.2 КК України, повернути прокурору Шевченківського району м.Києва для організації додаткового розслідування.

Міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_2 залишити у вигляді тримання під вартою.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду м.Києва протягом 7 діб з дня проголошення.

Суддя Лінник О.П.