Справа №579/622/15-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/578/15 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Умисне тяжке тілесне ушкодження
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 жовтня 2015 року колегія суддів з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми матеріали кримінального провадження №0000078 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Кролевецького районного суду Сумської області від 28 липня 2015 року, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Старі Морени Угненського району Республіки Молдова, мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України,

з участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИЛА:
До апеляційного суду Сумської області надійшла апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Кролевецького районного суду Сумської області від 28 липня 2015 року, в якій він просить змінити дане судове рішення та призначити йому покарання з застосуванням ст.69 КК України у вигляді обмеження волі у межах 3 років 6 місяців.

Даним вироком ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років.

Обраний ОСОБА_6 запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишений попередній домашній арешт.

Постановлено стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_9 5579,89 грн. матеріальної шкоди та 25000 грн. моральної шкоди.

В поданій апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 вказує, що визнав свою вину у скоєному, сприяв розкриттю злочину, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, відсутні обставини, що обтяжують покарання. Також зазначає, що судом не в повній мірі було враховано те, що він наніс удар ОСОБА_10 задля припинення її поведінки, остання звернулася за медичною допомогою тільки через 2 доби після отримання травми, що на фоні наявного у неї хронічного панкреатиту могло вплинути на перебіг травми та розвиток ускладнень.

Від потерпілої ОСОБА_9 надійшли заперечення на апеляційну скаргу, за змістом яких вона просить апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, вказуючи на безпідставність та необґрунтованість викладених в ній доводів. Також просить розглядати кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 у її відсутність.

За вироком суду ОСОБА_6 визнаний винуватим в тому, що 27 січня 2015 року у вечірній час, в с. Ярославець Кролевецького району Сумської області, в ході суперечки з ОСОБА_10 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, пов`язаних із небажанням останньої покинути його житло, умисно наніс один удар ногою в область живота ОСОБА_10 , заподіявши їй підшкірну гематому в епігастральній ділянці, закриту тупу механічну травму підшлункової залози, яка призвела до гострого післятравматичного панкреанекрозу, розлитого гнійно-геморагічного перитоніту, загальної інтоксикації організму, які відповідно до висновків судово-медичних експертиз є тяжкими тілесними ушкодженнями, так як є небезпечними для життя в момент їх заподіяння.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_10 померла в Кролевецькій ЦРЛ. Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №16 від 3 квітня 2015 року, смерть ОСОБА_10 настала в результаті закритої тупої механічної травми підшлункової залози, яка призвела до гострого післятравматичного панкреанекрозу, розлитого гнійно-геморагічного перитоніту, загальної інтоксикації організму. Вказані ушкодження перебувають в прямому причинному зв`язку з настанням смерті потерпілої, є небезпечними для життя і мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень.

Заслухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого судового рішення, обвинуваченого та захисника на підтримку поданої апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити вирок суду без зміни, провівши судові дебати, заслухавши останнє слово обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, за обставин, викладених у вироку, колегією суддів не перевіряється, оскільки фактичні обставини провадження, встановлені судом першої інстанції, апелянтом не оскаржуються.

За встановлених судом фактичних обставин провадження дії обвинуваченого ОСОБА_6 правильно кваліфіковані за ч.2 ст.121 КК України.

Відповідно до ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Призначене покарання за своїм видом та розміром повинно бути відповідним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують та обтяжують.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого щодо не врахування судом першої інстанції пом`якшуючих його вину обставин є безпідставними, оскільки призначаючи ОСОБА_6 покарання, суд першої інстанції вірно врахував характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, наслідки злочину, особу винного, який за місцем проживання характеризується негативно, ставлення останнього до скоєного, думку потерпілої, яка наполягала на призначенні ОСОБА_6 найсуворішого покарання, обставини, що пом`якшують покарання, а саме, визнання вини, щире каяття, сприяння розкриттю злочину, часткове відшкодування заподіяної шкоди, а також відсутність обставин, які обтяжують покарання, а тому призначив ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч.2 ст. 121 КК України.

Колегія суддів не може також погодитися з доводами апеляційної скарги обвинуваченого з приводу необхідності врахування при призначенні покарання обвинуваченому попередньої поведінки ОСОБА_10 та невчасне звернення нею за медичною допомогою як обставин, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, оскільки перелік обставин, які пом`якшують покарання, визначений ч.1 ст.66 КК України, та визнати інші обставини пом`якшуючими відповідно до ч.2 цієї ж статті є правом, а не обов`язком суду.

Крім того, судом першої інстанції під час допиту обвинуваченого, потерпілої, свідків, дослідження письмових доказів в повній мірі досліджувались обставини даного кримінального провадження, зокрема, поведінка потерпілої, що передувала скоєному злочину, та несвоєчасність звернення нею за медичною допомогою. Більш того, судом за клопотанням сторони захисту було призначено комісійну судово медичну експертизу, згідно висновків якої на перебіг травми та розвиток ускладнень могли вплинути несвоєчасне звернення за медичною допомогою та отримання травми на фоні хронічного панкреатиту. Разом з тим, врахувавши положення п.4.7 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом МОЗ України від 17 січня 1995 року №6, суд вірно встановив наявність прямого причинного зв`язку між нанесенням ОСОБА_6 одного удару ногою в живіт ОСОБА_10 , внаслідок чого остання отримала закриту тупу механічну травму підшлункової залози, яка призвела до гострого після травматичного пакреанекрозу, розлитого гнійно-геморагічного перитоніту, загальної інтоксикації організму та смерті.

Колегія суддів вважає, що в даному випадку суд цілком обґрунтовано призначив покарання та належно мотивував це у вироку, призначене ОСОБА_6 покарання є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів, є домірним скоєному, підстав для призначення більш м`якого покарання за наведених обвинуваченим в апеляційній скарзі підстав не вбачається.

Істотних порушень норм кримінального процесуального закону при досудовому розслідуванні кримінального провадження та його розгляді в суді, які були б підставою для скасування постановленого щодо обвинуваченого судового рішення, не встановлено.

Керуючись ст.ст.376,405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Вирок Кролевецького районного суду Сумської області від 28 липня 2015 року відносно ОСОБА_6 залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала набирає чинності негайно та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4