Провадження № 1-кс/461/6433/15
УХВАЛА
іменем України
13.10.2015 р. м. Львів

Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора відділу прокуратури Львівської області ОСОБА_3 , прокурора прокуратури м. Львова ОСОБА_4 , скаржника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові скаргу ОСОБА_5 на бездіяльність прокурора Львівської області ОСОБА_6 , -

в с т а н о в и в :
Скаржник звернувся до Галицького районного суду м. Львова зі скаргою від 08.10.2015 р., про визнання протиправною бездіяльності прокурора Львівської області ОСОБА_6 , щодо невнесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань згідно заяви ОСОБА_5 від 06.10.2015 р. про вчинення кримінального правопорушення суддею Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_7 , та зобов`язання прокурора Львіської області ОСОБА_6 невідкладно внести необхідні відомості по заяві ОСОБА_5 від 06.10.2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань та забезпечити початок досудового розслідування вчиненого кримінального правопорушення.

Скаржник покликається на те, що він 06.10.2015 року звернувся до прокурора Львівської області ОСОБА_6 з заявою про вчинення суддею Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_7 злочину, передбаченого ч. 1 ст. 375 КК України, в зв`язку з проголошенням 22.06.2015 суддею завідомо неправосудної ухвали про зміну процесуального статусу потерпілого на статус свідка за клопотанням обвинуваченого з умислом подальшого звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та з умислом неможливості оскарження потерпілим ОСОБА_5 іншої ухвали від 22.06.2015 р.

Згідно ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладено, але не пізніше 24 годин після подання заяви зобов`язаний внести відомості в ЄРДР та розпочати розслідування. Стверджує, що на день подачі скарги відомості в ЄРДР не внесені. Відповідь яка була ним отримана від 07.10.2015 року за № 17/7-р-15 від начальника відділу процессуального керівництва у кримінальних провадженнях прокуратури Львівської області ОСОБА_8 , скаржника не влаштовує, оскільки згідно неї у внесенні даних до ЄРДР за його заявою йому було фактично відмовлено. В подальшому скаржник подав письмові додаткові пояснення від 09.10.2015 р. де уточнив та додатково обгрунтував доводи своєї скарги.

В судовому засіданні скаржник вимоги підтримав, надав аналогічні скарзі пояснення. Просить скаргу задоволити в повному обсязі.

Прокурор відділу прокуратури Львівської області ОСОБА_3 , та прокурор прокуратури м. Львова ОСОБА_4 проти вимог скарги заперечили, зазначивши, що за результатом розгляду заяви ОСОБА_5 від 06.10.2015 р., яка надійшла в прокуратуру Львівської області щодо внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань стосовно вчинення кримінального правопорушення суддею Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_7 , який на думку скаржника, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 375 КК України, заявнику була надана відповідь від 07.10.2015 р. за № 17/7-р-15 начальником відділу процессуального керівництва у кримінальних провадженнях прокуратури Львівської області ОСОБА_9 , згідно якої ОСОБА_5 було повідомлено про те, що його звернення відповідно до вимог п.3.6 Інструкції про порядок приймання, реєстрації та розгляду в органах прокуратури україни заяв, повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення, затвердженої наказом Генерального прокурора України № 125 від 03.12.2015 року, було скеровано прокурору м. Львова. В подальшому, вказане звернення було адресовано в прокуратуру Залізничного району м. Львова за територіальною півідомчістю. Також пояснили, що відомості, викладені у його зверненні не містять об`єктивних і достовірних данних, що свідчать про вчинення кримінального правопорушення суддею Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_7 , а тому підстав для задоволення скарги не вбачають.

Заслухавши пояснення скаржника, думку прокурора, дослідивши матеріали скарги ОСОБА_5 , приходжу до висновку, що скарга безпідставна та не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме в запровадженні механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.

Судом встановлено, що 06.10.2015 року скаржник звернувся до прокурора Львівської області ОСОБА_6 з заявою про вчинення суддею Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_7 злочину, передбаченого ч. 1 ст. 375 КК України, в зв`язку з проголошенням 22.06.2015 року суддею ОСОБА_7 завідомо неправосудної ухвали про зміну процесуального статусу потерпілого на статус свідка за клопотанням обвинуваченого з умислом подальшого звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та з умислом неможливості оскарження потерпілим ОСОБА_5 іншої ухвали від 22.06.2015 р.

Як вбачається з матеріалів скарги, заявнику була надана відповідь від 07.10.2015 р. за № 17/7-р-15 начальником відділу процессуального керівництва у кримінальних провадженнях прокуратури Львівської області ОСОБА_9 , згідно якої ОСОБА_5 було повідомлено про те, що його звернення відповідно до вимог п.3.6 Інструкції про порядок приймання, реєстрації та розгляду в органах прокуратури україни заяв, повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення, затвердженої наказом Генерального прокурора України № 125 від 03.12.2015 року, було скеровано прокурору м. Львова. В подальшому, вказане звернення було адресовано в прокуратуру Залізничного району м. Львова за територіальною півідомчістю. Як вбачається з пояснень учасників судового розгляду у судовому засіданні, у задовленні вказаної заяви ОСОБА_5 було відмовлено прокурорм Залізничного району м. Львова ОСОБА_10 .

Відсутність визначення процесуальним законом приводів і підстав до початку кримінального провадження на практиці врегульовано Інструкцією про порядок ведення єдиного обліку в органах і підрозділах внутрішніх справ України заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події, затвердженої наказом МВС України від 19 листопада 2012 р. № 1050 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17 грудня 2012 р. за № 2095/22407 (далі - Інструкція № 1050), де зазначено джерела інформації про вчинення кримінальних правопорушень та інших подій, що надходить до ОВС уповноваженого розпочати досудове розслідування, які фактично є ні чим іншим, як приводами до початку кримінального провадження, а підставами - наявність у джерелі інформації даних про ознаки кримінального правопорушення.

Згідно з пунктом 5.3.1 Інструкції з організації реагування органів внутрішніх справ на повідомлення про кримінальні правопорушення, інші правопорушення, надзвичайні ситуації та інші події, затвердженої наказом МВС України № 940 від 22 жовтня 2012 р., заявник також попереджається про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину, про то підписом зазначається у протоколі.

Положення ч. 1 ст. 214 КПК України та пунктом 2.2 Інструкції, затвердженої наказом МВС України № 700 від 14 серпня 2012 р., зобов`язують слідчого, прокурора невідкладно, але не пізніше 24-х годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування тільки заяву або повідомлення, які містять ознаки кримінального правопорушення, а не будь-які інші.

На такий обов`язок слідчого, прокурора вказують вимоги частин 3, 4 і 5 ст. 214 КПК, згідно з якими до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про кримінальне правопорушення, вимагається короткий виклад обставин, які свідчать про вчинення саме кримінального правопорушення, його попередню правову кваліфікацію із зазначенням статті (частин статті) Закону України про кримінальну відповідальність, тобто КК, зміст повідомлення слідчим прокурора про підставу початку досудового розслідування.

Положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого ним Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину - кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Згаданою Інструкцією № 1050 врегульовано, зокрема, також порядок вирішення заяв і повідомлень, що надійшли до чергової частини ОВС і в яких відсутні відомості, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Так, після реєстрації їх в журналі єдиного обліку про відомості у них доповідається начальник органу ВС для розгляду та прийняття рішення згідно із Законом України "Про звернення громадян" або КупАП (п. 3.5 Інструкції № 1050) і такі заяви й повідомлення не вносяться до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

В судовому засіданні встановлено, що у заяві ОСОБА_5 про кримінальне правопорушення відсутні відомості, які можуть свідчити про вчинення протиправних діянь суддею Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_7 , відсутні достатні дані, що вказували би на наявність ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 375 КК України. Скаржником не конкретизовано протиправних дій вказаної особи в судовому засіданні.

Згідно ч.1 ст. 303 КПК України оскарженню підлягає бездіяльність слідчого прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Згідно ч.1 ст.306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 КПК України, з урахуванням положень цієї глави.

Відповідно до ч.1 ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Незважаючи на зазначені положення КПК України особою, яка подала скаргу під час розгляду такої у суді не надано відомостей та доказів, які б підтверджували доводи, викладені у скарзі.

Крім того, згідно чинного законодавства України, зокрема положень ст.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 13.06.07 № 8 «Про незалежність судової влади» та Конституції України, судові рішення є обов`язковими для виконання на всій території України і тому вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом. Оскарження у будь-який інший спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається.

Аналізуючи вищевикладене, приходжу до висновку, що підстав для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудового розслідування та проведення досудового розслідування за скаргою ОСОБА_5 від 06.10.2015 року відносно судді Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_7 , за фактом вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 375 КК України, немає, а тому дії прокурора Львівської області ОСОБА_6 , були правомірними.

Відповідно до ч.2 ст.307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги, даний перелік є вичерпним. Тому, виходячи з цього, вимога скаржника щодо визнання протиправною бездіяльності прокурора Львіської області ОСОБА_6 щодо невнесення відомостей до ЄРДР про кримінальне правопорушення, вказне в заяві від 06.10.2015 р. не підлягає до задоволення, оскільки її задоволення в цій частині буде суперечити вищенаведеним нормам КПК України.

На підставі вказаного, приходжу до висновку про необґрунтованість поданої ОСОБА_5 скарги про визнання протиправною бездіяльності прокурора Львівської області ОСОБА_6 , щодо невнесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань згідно заяви ОСОБА_5 від 06.10.2015 р. про вчинення кримінального правопорушення суддею Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_7 , та зобов`язання прокурора Львіської області ОСОБА_6 невідкладно внести необхідні відомості по заяві ОСОБА_5 від 06.10.2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань та забезпечити початок досудового розслідування вчиненого кримінального правопорушення, оскільки факти викладені у його скарзі не знайшли свого підтвердження під час розгляду у суді.

Керуючись ст.ст. 214, 303-307 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в :
у задоволенні скарги ОСОБА_5 про визнання протиправною бездіяльності прокурора Львівської області ОСОБА_6 , щодо невнесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань згідно заяви ОСОБА_5 від 06.10.2015 р. про вчинення кримінального правопорушення суддею Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_7 , та зобов`язання прокурора Львіської області ОСОБА_6 невідкладно внести необхідні відомості по заяві ОСОБА_5 від 06.10.2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань та забезпечити початок досудового розслідування вчиненого кримінального правопорушення, - відмовити за безпідставністю.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1