У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
4 лютого 2016 року Приморський районний суд м.Одеси у складі:
Головуючого судді - ОСОБА_1 ,
секретаря - ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м.Ташкенті Республіки Узбекистан, громадянина України, одруженого, з вищою освітою, командира військової частини НОМЕР_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не засудженого,
-обвинуваченого за ч.3 ст.368 КК України,
за участю сторін кримінального
провадження :
прокурора - ОСОБА_4 ,
потерпілого - ОСОБА_5 ,
адвокатів - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
обвинуваченого - ОСОБА_3 ,
В С Т А Н О В И В :
Прокурор ОСОБА_4 у судовому засіданні заявив клопотання про продовження міри запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_3 на 2 місяці, так як, на його думку, існують ризики, передбачені ст.177 КПК України , не допитані свідки, на яких обвинувачений може незаконно впливати, письмове клопотання не було подано до канцелярії суду, так як він вважає можливим заявити таке клопотання усно.
Потерпілий ОСОБА_5 погодився із думкою прокурора ОСОБА_4 .
У судовому засіданні захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_7 заперечувала проти продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обвинуваченому, посилаючись на порушення порядку , передбаченого у ст.181, 199 КПК України , та необхідності подання такого клопотання письмово.
У судовому засідання захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6 погодився із думкою захисника ОСОБА_7 .
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 залишив рішення питання про продовження міри запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на розсуд суду.
Вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши надані матеріали, суд приходить до наступного.
Згідно до вимог ст.331 КПК України / 2012 року/
Під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Без клопотання суд зобов`язаний розглянути питання доцільності тримання обвинуваченого під вартою.
Як передбачено у ч.6 ст.181 КПК України Глави 18
Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому ст.199 КПК України цього Кодексу.
Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати 6 місяців.
У ст.184 КПК України передбачені вимоги до клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу , таке клопотання повинно містити: короткий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, правову кваліфікацію, посилання на один або більше ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, обґрунтування неможливості запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.
Ст.199 КПК України передбачено те, що прокурор має право подати клопотання про продовження міри запобіжного заходу не пізніше ніж за 5 днів до закінчення дії попередньої ухвали. Ч.5 ст.199 КПК України передбачено те, що слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку дії запобіжного заходу, якщо прокурор не доведе, що обставини, зазначені у ч.3 цієї статті виправдовують подальше тримання обвинуваченого під домашнім арештом.
Ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 7.12.2015 року міра запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_8 була продовжена строком на 60 днів , тобто до 5.02.2016 року.
14 січня 2016 року про те, що до розгляду було призначено зазначене кримінальне провадження секретарем ОСОБА_2 були повідомлені належним чином учасники судового провадження.
До канцелярії Приморського районного суду м.Одеси не надходило письмове клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту за 5 днів до закінчення дії попередньої ухвали.
У судовому засіданні прокурор згідно до ст.331 КПК України заявив усно клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обвинуваченому, але не довів наявність існування ризиків, передбачених у ст.177 КПК України, або про наявність нових ризиків. Посилання прокурора ОСОБА_4 в суді на те, що обвинувачений ОСОБА_3 може впливати на свідків по цьому кримінальному провадженню не було доведено у судовому засіданні. На підставі того, що прокурор не надав суду доказів наявності ризиків, передбачених у ст.177 КПК України , суд вважає необхідним відмовити прокурору у продовженні дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно обвинуваченого. Вирішуючи питання про відмову у продовженні запобіжного заходу суд враховує надані суду захисником обвинуваченого ОСОБА_7 додаткові численні матеріали, які позитивно характеризують обвинуваченого.
Порушення , передбаченого КПК України процесуального порядку у вигляді необхідності подання за 5 днів письмового клопотання прокурором про продовження строку дії запобіжного заходу , суд не вважає підставою для відмови у задоволенні клопотання прокурора, так як такі підстави для відмови не передбачені у КПК України.
Керуючись Главою 18, ст.331 КПК України, суд

У Х В А Л И В :
Прокурору ОСОБА_4 відмовити у задоволенні клопотання про продовження домашнього арешту строком на 60 діб відносно обвинуваченого ОСОБА_3 .
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя ОСОБА_1
04.02.2016