В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 1-199/11

14 травня 2012 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючої судді Флоряк Д.В.

секретаря Левкуна Д.Д.,

з участю прокурора Зелінського П.Л.,

захисника - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Надвірна справу, по якій обвинувачується

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, українець, уродженець та житель ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, працював помічником фахівця з організації майнової та особистої безпеки відділу охорони м.Надвірна Західної філії ТОВ Нафтозахист Україна, на даний час тимчасово не працює, одружений, на утриманні 1 малолітня дитина, не судимий, громадянин України,

у вчиненні злочину, передбачених ч.2 ст.186 КК України ,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 25 березня 2011 року, приблизно о 7.00 год., перебуваючи в злочинній змові з невстановленою слідством особою, відносно якої матеріали виділені в окреме провадження, на вантажному автомобілі марки ЗІЛ-131, реєстраційний номер НОМЕР_1, з метою вчинення крадіжки, переслідуючи корисливий мотив збагачення за рахунок чужого майна, приїхали в урочище Любіжня, що в с.Пасічна Надвірнянського району Івано-Франківської області, де з вузла відбору рідини розширювальної камери свердловини № 40-Битків, яка належить ГПУ ЛьвівгазвидобуванняДК Укргазвидобування НАК Нафтогаз України, за допомогою шланга намагалися наповнити газоконденсатом заздалегідь приготовлені для цієї цілі ємкості пластмасові та металічні бочки. Реалізовуючи свій злочинний намір, переконавшись, що за їх діями ніхто не спостерігає, підсудний ОСОБА_2 і невстановлена слідством особа намагалися підєднати шланг до вузла відбору рідини з розширювальної камери свердловини, проте не довів злочинний намір до кінця, в звязку з тим, що в зазначеній розширювальній камері газовий конденсат був відсутній.

Діючи з прямим умислом, безпосередньо спрямованим на вчинення крадіжки, підсудний ОСОБА_2 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення цього злочину до кінця, однак злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі.

Відїхавши з невстановленою слідством особою з місця вчинення злочину, підсудний ОСОБА_2 побачив працівників взводу охорони Нафтогазбезпеки ВАТ Укрнафта, та почав втікати на належному йому автомобілі ЗІЛ-131. При здійсненні переслідування працівниками НафтогазбезпекиВАТ Укрнафтаі їх спробі зупинити автомобіль та затримати зловмисників, підсудний ОСОБА_2 не відреагував, зупинитися відмовився, відштовхнувши працівника взводу охорони НафтогазбезпекиВАТ УкрнафтаОСОБА_3, з місця вчинення злочину скрилися.

Допитаний в судовому засіданні в якості підсудного ОСОБА_2 свою вину за зазначених органом досудового слідства обставинах у вчиненні грабежу - не визнав, однак повністю визнав свою вину у замаху на вчинення крадіжки газоконденсату та дав суду показання про те, що він проживає в ІНФОРМАЦІЯ_4 разом зі своєю сім'єю і має у власності вантажний автомобіль марки ЗІЛ-131, 1987 року випуску. Приблизно 22 березня 2011 року він на продуктовому ринку в м.Надвірна познайомився з раніше невідомим йому чоловіком, який назвався Петром. В ході розмови з ним йому запропонували допомогти викрасти газоконденсат та вивести його з місця крадіжки, щоб в подальшому реалізувати і мати кошти, на що він в звязку із скрутним матеріальним становищем своєї родини погодився. Через декілька днів Петро йому зателефонував і повідомив, що приїде наступного дня на своєму автомобілі, привезе відповідні ємкості та газорізку. 25 березня 2011 року вранці він власним вантажним автомобілем ЗІЛ-131приїхав в с.Пнів, урочище Білозорино, Надвірнянського району, де зустрівся із чоловіком, який називався Петро і побачив, що той приїхав на зустріч на автомобілі ГАЗ, на якому знаходилися металічна та пластмасові бочки. Вони перекотили дані боки на його ЗІЛ-131і поїхали в с.Пасічна, урочище Любіжня. Приїхавши приблизно о 8.00 год. в урочище Любіжня до вузла відбору рідини з розширювальної камери свердловини №40-Битків, і будучи переконаними, що за їх діями ніхто не спостерігає, вони оглянути свердловину і виявили, що кожух на вузлі вже був розрізаний ще до їх приїзду. Вони спробували підєднати до отвору один кінець шланга, який з собою привіз Петро, щоб злити газоконденсат, однак цього зробити не вдалося, так як шланг був іншого діаметру, ніж отвір, і в звязку з великим тиском шланг в місці його зєднання відірвало. Під час спроб Петра підєднатися до отвору вузла відбору він відчував запах газоконденсату, однак злити його в ємкості не змогли, оскільки свердловина була фактично спустошена. Забравши шланг, Петро сів в кабіну його автомобіля і вони поїхали з місця події.

Приблизно через 2-3 км. він виявив, що їх переслідують на автомобілі УАЗохорона. На одному із пагорбів він зупинився, вибіг з кабіни та, піднявши капот, увімкнув передній міст, повернувся до кабіни і намагався завести мотор. В цей час до нього підбіг чоловік, кричав що він з охорони, наказував зупинитись та не давав змоги зачинити йому двері автомобіля. Від сильного переляку він відштовхнув рукою охоронця та поїхав дальше. В ході цього інциденту Петро зіскочив з кузова та втік униз схилом пагорба. Потім він по дорозі підібрав Петра, підїхав з ним до його автомобіля, вони перезавантажили порожні бочки та пластмасову ємкість, газозварювальний апарат, шланги, після чого він поїхав в додому в с.Пасічна. Вже в с.Пасічна по вулиці Шевченка, проїжджаючи через потічок він зупинив автомобіль, для того щоб помити від бруду. Це була приблизно 17 год. 15 хв. В той час до нього під'їхали працівники міліції, повідомили, що його автомобіль бачили під час вчинення злочину та доставили автомобіль на арештмайданчик.

У вчиненому щиро розкаюється, запевнив суд, що подібного більше не повториться, просить його суворо не карати.

Вина підсудного ОСОБА_2 у вчиненні злочину також доводиться іншими дослідженими та перевіреними в судовому засіданні доказами.

Будучи допитаним в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_4 ствердив суду, що він працює охоронцем ДП Нафтогазбезпека. 24 березня 2011 року його батько ОСОБА_3, який є командиром загону ДП Нафтогазбезпека, повідомив про те, що невідомі особи самовільно відкрили захисний кожух розширювальної камери свердловини №40 Битків і було зрозуміло, що хтось приготувався до вчинення крадіжки газоконденсату з розширювальної камери. В звязку з цим вже 25.03.2011 року близько 6.00 год. ОСОБА_3 привіз його до місця, де було відкрито захисний кожух та наказав спостерігати за розширювальною камерою захованим у лісі, при цьому дав йому бінокль та рацію. Він заховався у лісі на відстані приблизно 100-200 метрів від захисного кожуха, за яким спостерігав в бінокль. Приблизно о 7.00-7.30 год. він побачив, як до захисного кожуху під'їхав вантажний автомобіль ЗІЛ-131і з кабіни автомобіля вийшло двоє чоловіків. В кузові автомобіля було видно круглі та квадратна бочки. Він також бачив, як один з чоловіків залишився на кузові автомобіля, а інший намагався підєднати шланг до крана. Однак, чи шлангом заливали газоконденсат в ємкості, він не бачив. Впевнившись, що двоє невідомих намагаються викрасти газоконденсат, він непомітно для них побіг до посту ДП Нафтогазбзпекаі по дорозі по рації повідомив батька про побачене.

Допитаний судом свідок ОСОБА_5 дав суду показання про те, що він працює в охороні ДП Нафтогазбезпекаі в силу своїх обовязків обїжджає обєкти газопроводу.

24 березня 2011 року приблизно о 18-18.30 год. він із ОСОБА_6 під час проведення огляду свердловини №40 Пасічнянського газопромислу виявили, що на свердловині камери газовою різкою було розрізано захисний кожух на вузлі відбору рідини (конденсату), що свідчить про підготовку до вчинення крадіжки газоконденсату і про що він повідомив начальника охорони ДП НафтогазбезпекаОСОБА_7 Йому було дано вказівку здійснювати охорону розширювальної камери до наступної перезмінки. Чи був газоконденсат в наявності на вузлі відбору рідини, він сказати не може, однак ствердив, що крадіжки газоконденсату із свердловин відбуваються досить часто, проте хто їх вчиняє, встановити не вдалося. Чи вчиняв крадіжку газоконденсату ОСОБА_2 йому не відомо.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні дав покази про те, що він працює начальником Пасічнянського ЦВНГК, що займається видобутком газу, нафти та конденсату і підпорядковується Львівському відділенню з видобутку нафти газу та газового конденсату ГПУ Полтавагазвидобування. На балансі Львівського відділення з видобутку нафти, газу та газового конденсату ГПУ Полтавагазвидобуваннязнаходиться також свердловина № 40-Битків, з якої видобувається природній газ, газовий конденсат та пластова вода. Безпосередніми роботами по видобутку із свердловини 40-Битків займається Пасічнянський ЦВНГК. 25 березня 2011 року в першій половині дня до нього зателефонував ОСОБА_3 та повідомив, що спільно з іншими охоронцями здійснив спробу затримати вантажний автомобіль марки ЗІЛ, який виїжджав зі сторони свердловини Битків-40, і на кузові якого знаходились бочки, однак затримати автомобіль не вдалось, оскільки ОСОБА_3 хтось штовхнув. Того ж дня, вже приблизно після 17 год. йому стало відомо, що працівниками ДП Нафтогазбезпеказатримано вказаний автомобіль в с. Пасічна. Також свідок ствердив, що з розширювальної камери відбір рідини працівниками Пасічнянського ЦВНГК відбувається один раз в тиждень, як правило в п'ятницю після 09 год. і об'єм викраденого газоконденсату вираховується на основі промислових даних та видобувних можливостей свердловини. З розрахунків ними було визначено, що викрадено 1500 літрів ( 1,12 тон). Вартість же викраденого газоконденсату визначається згідно підсумків аукціону з продажу енергоресурсів на Українській міжбанківській валютній біржі.

Після того, як було виявлено крадіжку газоконденсату, 25.03.2011 року здійснювався відбір газоконденсату з вузла відбору і даний відбір показав, що захисний кожух був відчинений, газоконденсату в розширювальній камері зовсім не було. Також зазначив, що розливу газоконденсату на поверхню землі не було.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні підтвердив, що він працює командиром взводу ДП НафтогазбезпекаВАТ Укрнафта. 24 березня 2011 року приблизно о 19.00-19.30 год. йому повідомили, що на свердловині № 40 Пасічнянського газопромислу, що неподалік с.Пасічна в лісовому масиві на розширювальній камері видно, що газовою зваркою було розрізано захисний кожух на вузлі відбору рідини (конденсату), після чого він дав вказівку здійснювати охорону розширювальної камери до перезмінки. Було зрозуміло, що здійснюється підготовка до розкрадання невідомими особами газоконденсату. Він вирішив виставити негласний спостережний пост з 05.00 год. 25.03.201І року, і з цією метою на місце він поставив свого сина ОСОБА_4, який працює охоронцем Нафтогазбезпека. Приблизно о 07.00 год. син по рації повідомив, що до розширювальної камери свердловини № 40 під'їхав автомобіль марки ЗІЛ-131, з якого вийшло двоє людей та викрадають газоконденсат. Почувши вказану інформацію, він спільно з начальником варти ОСОБА_7 та водієм ОСОБА_9 поїхали на місце вчинення крадіжки. В лісовому масиві він побачив, що по дорозі, яка веде із свердловини № 40, їм назустріч рухався вантажний автомобіль марки ЗІЛ-131і вони на службовому автомобілі УАЗперекрили йому дорогу, думаючи, що водій зупиниться. На кузові автомобіля він бачив 4 металеві бочки та 1 пластмасову квадратну ємкість місткістю приблизно 1000 л., яка була заповнена рідиною. Водій автомобіля ЗІЛ - 131, побачивши їх, не став зупинятися, а навпаки рухався набираючи швидкість. Вони намагалися його наздогнати і коли на одному із підйомів у лісовому масиві автомобіль ЗІЛ-131зупинився і водій вийшов із кабіни, підняв капот та щось там робив, він вийшов із свого автомобіля і зразу підбіг до водія автомобіля ЗІЛ-131та заскочив на підніжку автомобіля, вимагаючи виключити двигун. Водій автомобіля, яким виявився ОСОБА_2 на його вимогу не відреагував і ліктем лівої руки наніс удар в обличчя від чого він зіскочив на землю. Невідомий чоловік, який перебував на кузові автомобіля ЗІЛ-131 в цей час побіг у лісовий масив, а вантажний автомобіль поїхав у сторону с. Пасічна. Виявили вони автомобіль ЗІЛ-131 вже приблизно після 16 год. в с. Пасічна.

Свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_9 в судовому засіданні дали показання щодо обставин справи аналогічні за своїм змістом показанням свідка ОСОБА_3

Вина підсудного ОСОБА_2 також підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема:

протоколом огляду місця події від 25.03.2011 року і фототаблицею до нього, в якому деталізовано місце скоєння злочину захисний кожух розширювальної камери свердловини Битків-40та з якого вбачається, що біля захисного кожуху розливів газоконденсату не виявлено (а.с.6-9);

протоколом огляду речових доказів - автомобіля НОМЕР_2, за допомогою, якого ОСОБА_2 спільно з невстановленою слідством особою перевозили ємкості, призначені для викраденого газоконденсату (а.с. 30-34);

Органами досудового слідства протиправні дії підсудного ОСОБА_2 кваліфіковані за ч.2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоровя потерпілого, вчинене за попередньою змовою групою осіб. Однак, аналізуючи зібрані по справі докази суд не погоджується з кваліфікацією дій підсудного ОСОБА_2 органами досудового слідства за ч.2 ст.186 КК України, виходячи з того, що у справі не встановлено доказів, які свідчили б про те, що підсудним ОСОБА_2 вчинено саме відкрите викрадення чужого майна газоконденсату - на суму 7346,08 грн., що об'єктивно нічим не підтверджується. Ні в ході досудового слідства, ні під час розгляду справи судом, стороною обвинувачення суду не надано належних і допустимих доказів на підтвердження реально спричиненої шкоди, тобто яку саме кількість газоконденсату і на яку конкретно суму викрадено підсудним. З наданих суду копій накладних та копії звітів про результати експлуатації свердловини ГПУ Львівгазвидобуванняза січень-червень 2011 року вбачається, що обєм газоконденсату, який видобувався із свердловини №40-Битківська кожного місяця є іншим: січень 5,4 м.куб, лютий 4,8 м.куб., березень 8,6 м.куб., квітень 6,7 м.куб., травень 5, 4 м.куб., червень 6,7 м.куб., тобто стабільної кількості наявного газокондентасату на період часу, який вміняють підсудному, встановити неможливо.

Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що підсудний ОСОБА_2 своїми умисними діями вчинив замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчиненого за попередньою змовою групою осіб, виконавши всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не був закінчений з причин, які не залежали від його волі, тобто скоїв злочин, передбачений ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України.

Так, відповідно до ч.1 ст.15 КК України замахом на злочин є вчинення особою з прямим умислом діяння (дії або бездіяльність), безпосередньо спрямованого на вчинення злочину, передбаченого відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу, якщо при цьому злочин не було доведено до кінця з причин, що не залежали від її волі, а згідно ч.2 цієї ж статті замах на вчинення злочину є закінченим, якщо особа виконала усі дії, які вважала необхідним для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі.

Пленум Верхового Суду України у п.3 Постанови №10 від 6 листопада 2009року Про судову практику у справах про злочини проти власностіроз'яснив, що крадіжку і грабіж потрібно вважати закінченими з моменту, коли винна особа вилучила майно і мала реальну можливість розпоряджатися чи користуватися ним. Якщо особа, котра протиправно заволоділа майном, такої реальної можливості не мала, її дії слід розглядати залежно від обставин справи як закінчений чи незакінчений замах на вчинення відповідного злочину.

З цих підстав дії підсудного ОСОБА_2 слід перекваліфікувати з ч. 2 ст. 186 КК України на ч. 2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, як замах на вчинення крадіжки чужого майна, вчиненої за попередньою змовою групою осіб.

Призначаючи покарання підсудному ОСОБА_2 суд врахував характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, наслідки, що наступили, особу винного, що має на утримані неповнолітню дитину, вперше притягується до кримінальної відповідальності, його поведінку до і після вчинення злочину, а також обставини, які обтяжують і помякшують покарання.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Обставинами, що помякшують покарання, суд врахував щире каяття підсудного у вчиненому, визнання вини, сприяття розкриттю злочину.

По місцю проживання підсудний ОСОБА_2 характеризується позитивно.

Тому, оцінивши зібрані докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку про призначення підсудному покарання необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів в межах санкції ч.2 ст.185 КК України у виді обмеження волі. Також до підсудного ще є підстави застосувати ст.75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробовуванням та поклавши на нього обовязки, передбачені п.2,3,5 ст.76 КК України.

Разом з тим, поданій до суду заяві ОСОБА_2 просить застосувати до нього Закон України ,,Про амністію у 2011 році , так як на його утриманні знаходиться неповнолітня дитина дочка ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_5.

На підставі п.,,б ст.1 Закону України ,,Про амністію в 2011 році підлягають звільненню від покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань,не повязаних з позбавленням волі, засуджених за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до ст.12 КК України осіб, не позбавлених батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, або дітей-інвалідів незалежно від їх віку.

Долю речових доказів по справі (а.с.32, 35) слід вирішити в порядку ст. 81 КПК України.

Цивільний позов ДК Укргазвидобуванняз врахуванням вище наведеного судом - залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 323, 324,327 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.ст.15 ч.2, 185 ч.2 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік 6 місяців.

Застосувати до засудженого ОСОБА_2 ст. 75 КК України і звільнити його від відбування покарання у вигляді обмеження волі з випробовуванням з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців.

Зобовязати засудженого ОСОБА_2 в період іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти орган кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи, періодично зявлятися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи .

Звільнити засудженого ОСОБА_2 від призначеного покарання у виді обмеження волі відповідно до п.б ст. 1 Закону України від 08.07.2011 року Про амністію в 2011 році.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_2 до вступу вироку в законну силу залишити підписку про невиїзд.

Речові докази по справі компакт-диски формату СD-R із написом МІRАзалишити при справі; автомобіль марки ЗІЛ-131, д.н.з.АТ 4778 АЕ, який знаходиться на майданчику затриманого автотранспорту ВДАІ Надвірнянського району повернути власнику.

Цивільний позов Львівського відділення ГПУ Пролтавагазвидобуваннязалишити без задоволення.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом 15 днів з часу його проголошення шляхом подачі апеляції через Надвірнянський районний суд.

Суддя Флоряк Д.В.