У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2014 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , розглянувши клопотання старшого слідчого з ОВС СУ ФР ГУ Міндоходів у Київській області ОСОБА_2 , про тимчасовий доступ до документів на підставі матеріалів досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000045 від 07.11.2014 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 204 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся з клопотанням, в якому просив надати тимчасовий доступ до інформації про зв`язок кінцевих обладнань споживачів телекомунікаційних послуг у період часу з 00 год. 00 хв. 01.09.2014 року до 24 год. 00 хв. 17.11.2014 року з абонентським номером № НОМЕР_1 , що обслуговується ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », та зобов`язати ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » виготовити на паперовому та електронному носіях документ за вказаним вище абонентським номером та періодом часу з наступними відомостями:

- Адреси розташування та номери базових станцій, які забезпечували зв`язок кінцевого обладнання з вказаними вище абонентськими номерами.

- Ідентифікаційні ознаки кінцевого обладнання абонента: унікальний ідентифікатор сім-картки (ІМSI), міжнародний ідентифікатор кінцевого обладнання (далі ІМЕІ) тощо.

- Типи з`єднання абонента: вхідні та вихідні дзвінки, SMS (короткі текстові повідомлення), MMS (мультимедійні повідомлення), GPRS (передача інформації по незайнятій голосовим зв`язком смузі частот), переадресація тощо.

- Дата, час та тривалість з`єднань, у тому числі з`єднання нульової тривалості (неприйняті виклики).

- Ідентифікаційні ознаки кінцевого обладнання споживачів телекомунікаційних послуг, з яким відбувався сеанс зв`язку абонента.

- За наявності контрактної угоди (або відповідної реєстрації) з абонентом надати відомості про його особу

Обґрунтовував своє клопотання посиланням на те, що слідчим управлінням фінансових розслідувань ГУ Міндоходів України у Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000045, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.11.2014 року, за фактом організації зберігання та збуту громадянином ОСОБА_3 за адресами: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 ; АДРЕСА_3 ; АДРЕСА_4 ; АДРЕСА_5 ; АДРЕСА_6 , незаконно виготовленого спирту етилового та алкогольних напоїв, які при вживанні можуть становити загрозу для життя та здоров`я людей, за ознакам кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.204 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що громадянин ОСОБА_3 організував місця зберігання та реалізації даної продукції у приватному будинку за адресою: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , а також у приватному будинку за адресою: АДРЕСА_3 .

Також встановлено, що незаконно виготовлені алкогольні напої реалізовуються в магазинах, що належать ФОП ОСОБА_3 і розташовані за адресами:

· АДРЕСА_7
· АДРЕСА_6 .
В подальшому встановлено, що гр. ОСОБА_3 закуповує оптові партії спирту та алкогольних напоїв у невстановлених осіб та за допомогою автомобілів Mersedes Sprinter д.н.з. НОМЕР_2 та Mersedes Sprinter д.н.з. НОМЕР_3 транспортує його з метою подальшої реалізації на території Київської області.

Крім того, 29.10.2014 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 надійшла заява гр. ОСОБА_4 за вх. №277/В від 27.10.2014, який повідомив, що 18.10.2014 року в магазині за адресою: АДРЕСА_5 , діяльність в якому здійснює ФОП ОСОБА_3 , ним було придбано пляшку горілки «Пшенична» об`ємом 0,5 л., виробництва ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 », за ціною 32 гривні. Перед її вживанням гр. ОСОБА_4 виявив, що горілка, котра знаходиться в пляшці, не характерного прозорого кольору та на дні пляшки був осад. У гр. ОСОБА_4 виникли сумніви щодо якості придбаної горілки і 21.10.2014 року він звернувся до НДЕКЦ при ІНФОРМАЦІЯ_4 з метою дослідження рідини, яка знаходилась у пляшці.

За результатом встановлено, що надана на дослідження горілка «Пшенична», об`ємом 0,5 л, виробництва ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 », не відповідає вимогам діючого державного стандарту на даний вид алкогольної продукції, тому є незаконно виготовленою і фальсифікованою.

Також в ході досудового слідства встановлено, що громадянином ОСОБА_3 в складі групи осіб здійснюється незаконна діяльність, при цьому ОСОБА_3 використовує мобільний телефон № НОМЕР_1 , який знаходиться у його постійному користуванні згідно із матеріалами кримінального провадження.

В результаті проведених слідчих заходів вдалося встановити кінцеві обладнання споживача телекомунікаційних послуг з абонентським номером № НОМЕР_1 (номерний ресурс належить ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 »), який належить ОСОБА_3 , що підозрюється в причетності до вчинення даного кримінального правопорушення.

Беручи до уваги викладене, слідчій стверджував, що у матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що вказана інформація має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, необхідно отримати тимчасовий доступ до інформації про зв`язок, телекомунікаційні послуги, їх тривалість, зміст, маршрути передавання тощо, яка перебуває у володінні ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Згідно з ч.1 ст.107 КПК України фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних заходів не здійснювалась.

Розглянувши дане клопотання, долучені до нього матеріали, прихожу до висновку про відмову у задоволенні даного клопотання, виходячи з такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч. 5 ст. 163 КПК України слідчий суддя постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Відповідно до ч. 6 ст. 163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Так, ст.9 ЗУ «Про телекомунікації» встановлює, що охорона таємниці телефонних розмов, телеграфної чи іншої кореспонденції, що передаються технічними засобами телекомунікації, та інформаційна безпека телекомунікаційних мереж гарантуються Конституцією та законами України. Зняття інформації з телекомунікаційних мереж заборонене, крім випадків, передбачених законом. Оператори, провайдери телекомунікації зобов`язані вживати відповідно до законодавства технічних та організаційних заходів із захисту телекомунікаційних мереж, засобів телекомунікації, інформації з обмеженим доступом про організацію телекомунікаційних мереж та інформації, що передається цими мережами.

За змістом вище згаданою процесуальної норми надання доступу до речей та документів можливе за умови доведення стороною кримінального провадження можливості використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Між тим, встановлено, що кримінальне провадження №0000045 внесене до ЄРДР 07.11.2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 204 КК України, за фактом організації місця зберігання та збуту незаконно виготовленого спирту етилового та алкогольних напоїв, які при вживанні можуть становити загрозу для життя та здоров`я людей.

Так, фабула - фактична частина обвинувачення, його зміст, юридична форма якого обумовлюється конкретною нормою КК України. Вона завжди індивідуальна, бо стосується конкретної особи, яка вчинила злочин. Встановлення фактів, що визначають фабулу обвинувачення, і виявлення їх юридичних ознак є передумовою для прав, кваліфікації злочин, діяльності, а отже, і правильного застосування кримінальної відповідальності за конкретний злочин.

Наведене визначення обвинувачення вперше формулюється у внесених до ЄРДР відомостей, які мають містити три складові: фабулу обвинувачення, тобто реальний зміст інкримінованого обвинувачуваному діяння, та встановлені у справі факти, у яких передбачені ознаки відповідного складу злочину; юридичне формулювання, тобто ті правові ознаки, що притаманні типовому поняттю будь-якого виду злочину; правову кваліфікацію за відповідною статтею (частиною, пунктом) Особливої частини КК України.

Саме ці обставини, які утворюють фабулу обвинувачення, і складають предмет доказування під час досудового розслідування.

Разом з тим, враховуючи обставини щодо фабули та правової кваліфікації кримінального правопорушення, як вони викладені слідчим, не було доведено суттєвого значення запитаних документів для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, можливість використання їх як доказів відомостей, що містяться в цих документах, а також неможливість встановлення причетних до кримінальних правопорушень осіб у інший спосіб.

Крім того, не обґрунтовані та не викладені обставини щодо способу використання запитуваної інформації у визначенні можливості встановлення осіб, які вчинили злочин, що перешкоджає слідчому судді прийняти законне та обґрунтоване рішення щодо необхідності провадження даної слідчої дії, оскільки за викладених обставин не вбачається за можливе встановити подальші дії слідчого та їх обсяг використання отриманої інформації, а й відповідно встановити виправдану потребу досудового розслідування саме в такий ступінь втручання до інформації, якою володіють транспортні телекомунікаційні мережі і яка становить охоронювану державою таємницю, та може зачіпати законні права та інтереси невизначеного кола інших осіб, стосовно яких кримінальне провадження не було порушено, а законодавець чітко визначає підстави та умови, за яких проведення даної слідчої дії вважається можливим, допустимим і правомірним.

Отже, вивчивши матеріали клопотання і кримінального провадження, вважаю, що в задоволенні клопотання слід відмовити, оскільки із документів, доданих до клопотання, а також в самому клопотанні відсутній відомості, що могли б надати можливість встановити взаємозв`язок запитаних документів у ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » з потребами досудового розслідування.

За таких обставин, в задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 131, 159-164, КПК України, слідчій суддя, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання старшого слідчого з ОВС СУ ФР ГУ Міндоходів у Київській області ОСОБА_2 про тимчасовий доступ до документів на підставі матеріалів досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000045 від 07.11.2014 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 204 КК України, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1