Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-кп/781/836/15 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч.3 ст. 185 КК України Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09.11.2015 року, колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:
Головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захиснка-адвоката ОСОБА_7 ,

обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кіровограді кримінальне провадження за апеляційними скаргами заступника прокурора Кіровоградської області ОСОБА_10 та обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 02 липня 2015 року.

Цим вироком:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Червона Долина Бобринецького району Кіровоградської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, на утримані має двох малолітніх дітей, працюючого трактористом ПП АФ «Славутич», проживаючоговул. АДРЕСА_1 , не судимого,

визнано винуватим, засуджено та призначено покарання:

-за ч. 2 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі;

-за ч.3 ст. 185 КК України на 4 роки позбавлення волі;

- за ч.2 ст. 289 КК України на 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 ч.1 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням, остаточно призначено ОСОБА_8 покарання у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнено ОСОБА_8 від призначеного покарання, з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки з покладення на нього певних обов`язків,

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави судові витрати по справі, за проведення судової авто-товарознавчої експертизи в розмірі 982 грн. 08 коп.

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Свердлове, Бобринецького району Кіровоградської області, українця, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, із середньою освітою, не працюючого, судимого:

-04.06.2012 Бобринецьким районним судом за ч.3 ст. 185 КК України на роки позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з випробуванеям з іспитовим строком на 1 рік;

-19.04.2013 Бобринецьким районним судом за ч.3 ст. 185 КК України на 4 роки позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки,

визнано винуватим, засуджено та призначено покарання:

-за ч. 2 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі;

-за ч.3 ст. 185 КК України на 4 роки позбавлення волі;

На підставі ст. 70 ч.1 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням, призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.71 КК України, частково приєднано ОСОБА_9 невідбуту частину покарання за вироком Бобринецького районного суду від 19.04.2013 року та призначено остаточне покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі.

Долю речових доказів вирішено відповідно до ст. 100 КПК України.

ВСТАНОВИЛА:
Вироком Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 02.07.2015 року ОСОБА_8 визнано винуватим та засуджено за вчинення умисних корисливих злочинів проти власності, а саме: таємному викраденні чужого майна (крадіжки) поєднаної з проникненням у приміщення, вчиненої повторно, за попередньою змовою групою осіб, таємному викраденні чужого майна (крадіжки), вчиненої повторно, за попередньою змовою групою осіб та незаконному заволодінні транспортним засобом, повторно та ОСОБА_9 визнано винним та засуджено за вчинення умисних корисливих злочинів проти власності, а саме: таємному викраденні чужого майна (крадіжки), поєднаної з проникненням у приміщення, вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб, таємному викраденні чужого майна (крадіжки), вчиненої повторно, за попередньою змовою групою осіб, за наступних обставин.

Так, 8 грудня 2014 року близько 22 год., ОСОБА_8 , з корисливих мотивів та ціллю особистого збагачення, маючи умисел на крадіжку металевих виробів, на автомобілі ВАЗ 2109 білого кольору державний НОМЕР_1 приїхав до території нежилого домоволодіння ОСОБА_11 , розташованого по АДРЕСА_2 , через відсутні ворота пройшов до території двору вказаного домоволодіння, де підійшовши до вхідних дверей будинку та за допомогою металевої монтіровки, яку взяв з свого автомобіля зірвав навісний замок, яким були зачинені двері та проник до середини приміщення будинку. Перебуваючи в приміщення нежилого будинку ОСОБА_8 пройшов до приміщення кухні де з груби пічного опалення зірвав та викрав чавунну двокамфорну плиту вартістю згідно довідки вартості наданої ПП ОСОБА_12 280 грн., металеву духовку вартістю згідно довідки вартості наданої ПП ОСОБА_12 420 грн., колісник вартістю згідно довідки вартості наданої ПП ОСОБА_12 220 грн. Викрадені з нежилого будинку металеві вироби ОСОБА_8 переніс до свого автомобіля, після чого знову повернувся до території вищевказаного домоволодіння, де позаду приміщення сараю таємно викрав два порожніх вулика лежаки вартістю згідно довідки вартості наданої ПП ОСОБА_13 350 грн. за один вулик, на загальну суму 700 грн., які по черзі переніс до свого автомобіля, яким в подальшому перевіз викрадене до свого дому розташованого за адресою АДРЕСА_1 , всього викрав майна на загальну суму 1620 грн.

09.12.2014 року викраденні чавунну двокамфорну плиту, колосники та металеву духовку до груби пічного опалення ОСОБА_8 , продав необізнаному в його злочинних діях ОСОБА_14 за кошти в сумі 100 грн., а вулики продав невідомій йому особі за кошти 300 грн.

Крім того, 18 грудня 2014 року близько 23 год. ОСОБА_8 за попередньою змовою з ОСОБА_9 на автомобілі ВАЗ 21099 зеленого кольору державний номер НОМЕР_2 , належного ОСОБА_9 , приїхали до території нежилого домоволодіння ОСОБА_15 , розташованого по АДРЕСА_1 , заздалегідь знаючи про те, що в даному домоволодінні маються металеві речі, з корисливих мотивів та ціллю особистого збагачення, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна ОСОБА_9 пройшов до території двору вказаного домоволодіння, підійшов до вхідних дверей будинку за допомогою металевої монтіровки, яку взяв з свого автомобіля зірвав навісний замок, яким були зачинені двері та разом з ОСОБА_8 проникли до середини приміщення будинку. Перебуваючи в приміщенні нежилого будинку ОСОБА_8 пройшов до однієї з кімнат, де з груби пічного опалення зірвав та ви крав чавунну двокамфорну плиту, вартістю згідно довідки вартості наданої ПП ОСОБА_12 280 грн, металеву духовку вартістю згідно довідки вартості наданої ПП ОСОБА_12 420 грн, колосник вартістю згідно довідки вартості наданої ПП ОСОБА_12 220 грн. Викрадені з нежилого будинку металеві вироби ОСОБА_8 та ОСОБА_9 перенесли до входу у вищевказане домоволодіння та склали на купі. Після цього, вони знову зайшли до іншої кімнати вищевказаного домоволодіння, де на підлозі ОСОБА_9 побачив та в подальшому викрав одну риболовну телескопічну вудку довжино. 3,7 м вартістю згідно висновку експерта з оцінки майна виданої ПМП «ШАР» - 45 грн., одну риболовну телескопічну вудку довжино. 3,3 м вартістю згідно висновку експерта з оцінки майна виданої ПМП «ШАР» - 31 грн., один двомісний надувний човен «BARK» вартістю згідно висновку експерта з оцінки майна виданої ПМП «ШАР» - 1382 грн., дві риболовні сітки вартістю згідно довідки вартості наданої ПП ОСОБА_12 600 грн., за оду сітку на загальну суму 1200 грн., які також разом перенесли до входу у вищевказане домоволодіння та склали на купі. Після цього ОСОБА_9 пройшов до території двору домоволодіння ОСОБА_15 , де підійшов до вхідних дверей погрібу за допомогою металевої монтіровки, зірвав навісний замок, яким були зачинені двері та разом з ОСОБА_8 проникли до середини приміщення погрібу, та в подальшому звідти викрали зварену з металевих кутників дверну раму розміром 170х80 см. та шириною ребра 5х5 см., вартістю згідно довідки вартості наданої ПП ОСОБА_12 62 грн.за один метр, на загальну суму 310 грн. Після цього ОСОБА_8 , разом з ОСОБА_9 руками зірвали з будинку жолоби для стоку води (римби), в кількості 2 штуки, вартістю згідно довідки вартості наданої ПП ОСОБА_12 113 грн. за одну римбу, на загальну суму 226 грн., які також перенесли до входу у вищевказане домоволодіння та склали на купі. Далі ОСОБА_8 та ОСОБА_9 помістили викрадені ними речі до автомобіля ВАЗ 21099 зеленого кольору д/н НОМЕР_3 .А., який належить ОСОБА_9 та в подальшому відвезли викрадене до домоволодіння ОСОБА_9 , що розташоване АДРЕСА_3 . 19.12.2014 року викрадені металеві речі ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , продали необізнаному в їх злочинних діях ОСОБА_14 за кошти в сумі 120 грн., які поділили між собою. Дві риболовні телескопічні вудки довжиною 3.7 та 3.3 м., а також двомісний надувний човен «BARK ОСОБА_9 залишив в себе, та згодом подарував їх необізнаному в їх злочинних діях знайомому ОСОБА_16 , а дві риболовні сітки спалив так як вони були непридатні до використання. Своїми злочинними діями ОСОБА_8 та ОСОБА_9 спричинили потерпілому ОСОБА_15 збитків на загальну суму 4114 грн.

Крім того, 18 березня 2015 року близько 23 год. ОСОБА_8 , за попередньою змовою та разом з ОСОБА_9 , з корисливих мотивів та ціллю особистого збагачення, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна приїхали на автомобілі ВАЗ 2109 державний номер НОМЕР_1 з причепом, який належить ОСОБА_8 , до території нежилого домоволодіння розташованого по АДРЕСА_4 . Прибувши до вказаного домоволодіння ОСОБА_8 та ОСОБА_9 пройшли на територію двору вищевказаного домоволодіння. Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 підійшли до вхідних дверей нежилого будинку де за допомогою металевого прута, який знайшли на місці скоєння злочину, ОСОБА_8 зірвав навісний замок, яким були зачинені вхідні двері та проник разом з ОСОБА_9 до середини приміщення нежилого будинку. Перебуваючи в приміщенні нежилого будинку ОСОБА_8 пройшов коридором та за допомогою металевого прута зірвав навісний замок, яким були зачинені міжкімнатні двері, потім вони проникли до кімнат, знаходячись в кімнатах нежилого домоволодіння ОСОБА_8 та ОСОБА_9 реалізовуючи свій злочинний намір таємно викрали з будинку:

- двоє дверей кабіни трактора К-700 вартістю згідно довідки вартості виданої ТОВ «Арлан» - 10400 грн. за одні двері;

- два карданних проміжних вала заднього моста трактора К-700, вартістю виданої філією ТОВ « Компанія`Агро-Союз» - 3411 грн. 65 коп. за один карданний вал;

- дві гільзи двигуна внутрішнього згорання трактора К-700, вартістю згідно довідки вартості виданої філією ТОВ «Компанія «Агро-Союз» - 432 грн. 77 коп. за одну гільзу;

двоє бджолиних вуликів, вартістю згідно довідки вартості виданої ПП ОСОБА_13 500 грн. за один вулик;

- медогонку з ручним приводом, вартістю згідно довідки вартості виданої ПП ОСОБА_13 400 грн.

Викрадене з нежилого будинку майно ОСОБА_8 разом з ОСОБА_9 перенесли до свого автомобіля та завантажили на причіп із викраденим майном на автомобілі покинули місце скоєння злочину. 19.03.2015 року ОСОБА_8 разом з ОСОБА_9 продали викраденні ними двоє дверей кабіни трактора К-700, двоє карданих проміжних вала заднього моста трактора К-700, дві гільзи двигуна внутрішнього згорання трактора К-700, необізнаному в їх злочинних діях ОСОБА_17 за кошти в сумі 450 грн. Через декілька днів, точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_8 продав двоє бджолиних вулики необізнаному у його злочинних діях ОСОБА_18 за кошти в сумі 1000 грн. та медогонку з ручним приводом невідомій особі за кошти в сумі 700 грн. Своїми злочинними діями ОСОБА_8 та ОСОБА_9 завдали майнової шкоди потерпілій ОСОБА_19 на загальну суму 30 288 грн. 84 коп.

Крім того, в листопаді 2014 року точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, близько 22 год. ОСОБА_8 , за попередньою змовою та разом з ОСОБА_9 , з корисливих мотивів та ціллю особистого збагачення, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна на автомобілі ВАЗ 21099 державний номер НОМЕР_2 з причепом приїхали, до території нежилого домоволодіння за адресою АДРЕСА_5 , яке належить потерпілому ОСОБА_20 . Прибувши до вказаного домоволодіння ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , через присадибну ділянку пройшли на територію двору, вищевказаного домоволодіння. Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 підійшли до місця де знаходилися вулики та шляхом вільного доступу таємно викрали шість вуликів вартістю згідно довідки вартості виданої ПП ОСОБА_13 350 грн. за один вулик, які перенесли до автомобіля, завантажили на причіп, після чого з викраденим майном на автомобілі покинули місце скоєння злочину. Близько через тиждень, точної дати досудовим слідством не встановлено, ОСОБА_8 разом з ОСОБА_9 продали викрадені ними шість вуликів необізнаному в їх злочинних діях ОСОБА_21 за кошти в сумі 1300 грн. Своїми злочинними діями ОСОБА_8 та ОСОБА_9 завдали майнової шкоди потерпілому ОСОБА_20 на загальну суму 2100 грн.

Крім того, 22.03.2015 року близько 23 год., ОСОБА_8 , з корисливих мотивів та ціллю особистого збагачення, маючи умисел на незаконне заволодіння автомобілем ИЖ 21251 державний номер НОМЕР_4 , що знаходився в с. Червона Долина Бобринецького району, на автомобілі ВАЗ 21099 зеленого кольору державний номер НОМЕР_5 .А., належного ОСОБА_9 , разом з необізнаним в його злочинних діях ОСОБА_9 приїхали до с. Червона Долина Бобринецького району, де на вулиці Центральній навпроти будинку №16 ОСОБА_8 підчепив за допомогою буксированого троса до автомобіля ВАЗ 210998, автомобіль ИЖ 21251 д/н НОМЕР_4 блакитного кольору, який належить ОСОБА_22 , вартість якого згідно висновку судової авто-товаротранспортної експертизи №5 від 31.03.2015 року проведеної НДЕКЦ при УМВС України в Кіровоградській області становить 8000 грн., в якому не було пального та акумуляторної батареї , та відбуксував вищевказаний автомобіль, за кермо якого сів ОСОБА_9 , до домоволодіння останнього, яке розташоване за адресою АДРЕСА_3 , тим самим незаконно ним заволодівши. В подальшому ОСОБА_8 планував розібрати автомобіль ИЖ 21251 та продати його на металобрухт. Своїми злочинними діями ОСОБА_8 спричинив потерпілому ОСОБА_22 збитків на загальну суму 8000 грн.

В апеляційній скарзі заступник прокурора Кіровоградської області ОСОБА_10 , не оспорюючи фактичних обставин провадження, юридичної кваліфікації дій обвинувачених та виду і розміру призначеного покарання просив змінити вирок суду через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме: у п`ятому та шостому абзацах резолютивної частини вироку поняття «органи кримінально-виконавчої системи» замінити передбаченим у кримінальному кодексі України поняттям «кримінально-виконавча інспекція». В обґрунтування вимог зазначив, що вказавши у вироку органи, які здійснюють контроль за виконанням покарань, які не пов`язані з позбавленням волі, як органи кримінально-виконавчої системи, у той час як такі функції Кримінальним кодексом України покладено на кримінально-виконавчі інспекції суд допустив неправильне тлумачення закону, яке суперечить його точному змісту.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_9 просив змінити оскаржуваний вирок, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, обґрунтовуючи тим, що перед початком розгляду справи йому секретарем судового засідання ОСОБА_23 надано розписку про розгляд справи за ст. 349 ч.3 КК України, яку він підписав, але значення даної статті не розумів та в судовому засіданні суддею ОСОБА_1 не було роз`яснено значення даної статті, про що свідчить звукозапис судового засідання. В судовому засіданні він бажав надавати докази, але його було позбавлено зробити це даною розпискою. Вказав, що на досудовому слідстві, а також в під час судового розгляду йому не було надано адвоката, так як він людина юридично не обізнана, то бажав мати адвоката та говорив про це на досудовому слідстві, але дане клопотання ніде не відображено, а тому було порушено його право на захист. Також, зазначив, що суд не врахував, що він має на утриманні двох малолітніх дітей 2012 року народження та 2015 року народження, щиро покаявся, повністю визнав себе винним у вчинення злочинів, активно сприяв розкриттю злочину.
Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав свою апеляцію, обвинуваченого ОСОБА_9 та в його інтересах захисника-адвоката ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляцій, колегія суддів приходить до висновків, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають, за наступних підстав.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 370 КПК України вирок в усякому разі належить скасувати, якщо порушено право обвинуваченого на захист.

Згідно ч. 3 ст. 349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Разом з тим, в порушення вимог даної статті суд першої інстанції, задовольняючи клопотання прокурора про недоцільність дослідження письмових доказів кримінального провадження та проведення його подальшого розгляду в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України не виконав вимоги ч. 3 ст. 349, а саме: не з`ясував, чи правильно розуміють учасники процесу зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також не роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Дані обставини в повній мірі підтверджуються звукозаписом судового засідання від 25.06.2015 року, у зв`язку з чим доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_9 в цій частині знайшли своє підтвердження.

Крім того, суд не роз`яснив обвинуваченому право мати професійного захисника - адвоката, якого останній бажав мати під час розгляду кримінального провадження, але у зв`язку із юридичною необізнаністю не розумів, що має на це право, чим допустив істотні порушення кримінального процесуального закону.

За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне скасувати вирок суду першої інстанції з направленням матеріалів кримінального провадження відносно ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на новий судовий розгляд у іншому складі суду.

Під час нового судового розгляду, суду першої інстанції слід врахувати вказане в ухвалі колегії апеляційного суду, необхідно усунути порушення, вказані в апеляціях, які стали підставами для скасування вироку та ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги заступника прокурора Кіровоградської області ОСОБА_10 та обвинуваченого ОСОБА_9 підлягають задоволенню частково, вирок суду слід скасувати та призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції в іншому складі.
Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 409, 412, 413, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційні скарги заступника прокурора Кіровоградської області ОСОБА_10 та обвинуваченого ОСОБА_9 - задовольнити частково.

Вирок Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 02 липня 2015 року стосовно ОСОБА_8 та ОСОБА_9 скасувати, призначити новий судовий розгляд у тому ж суді першої інстанції в іншому складі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4