АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 11/791/259/13 Головуючий у 1-й інстанції Цесельська О.С.
Категорія: ч.2 ст.364; ч.2 ст.366; ч.2 ст.191 КК України Доповідач Черства Є.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2013 року

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Херсонської області у складі :

Головуючої судді: Черствої Є.О.

Суддів Післєгіної Л.М., Бугрименка В.Г.,

З участю прокурора Чепуріної А.С.

обвинуваченої ОСОБА_1

захисника-адвоката ОСОБА_2

Розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Херсоні кримінальну справу за апеляцією прокурора, який приймав участь у розгляді справи судом першої інстанції на постанову Нижньосірогозького районного суду Херсонської області від 21 грудня 2012 року, -

В С Т А Н О В И Л А :

Цією постановою кримінальна справа щодо

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

раніше судимої: 17.03.2011 року

Нижньосірогозьким районним судом

Херсонської області за ст.ст. 364 ч.1,

366 ч.1, 70 ч.1,4 КК України на 2 роки

обмеження волі з позбавленням права обіймати

керівні посади та посади, повязані з виконанням

організаційно-розпорядчих функцій строком на 2

роки та штрафу у розмірі 2510 гривен; на підставі

ст.75 КК України звільнена від відбування

призначеного основного покарання з

випробуванням, з іспитовим строком 1 рік, -

обвинуваченої за ч.2 ст.364, ч.2 ст.366, ч.2 ст.191 КК України, -

повернута Нижньосірогозькому міжрайонному прокуророві Херсонської області для організації проведення додаткового розслідування.

Органами досудового слідства ОСОБА_1 обвинувачується в тому, що вона, будучи службовою особою виконувачем обовязків голови правління ВАТ «Іванівське АТП-16548», розташованого по вул. Енгельса, 39 в смт.Іванівка Іванівського району Херсонської області, виконуючи при цьому організаційно-розпорядчі функції голови правління (наказ №16-к від 11.03.2005 року), умисно, зловживаючи своїм службовим становищем, всупереч інтересам служби, в особистих інтересах та інтересах третіх осіб, в порушення п.8.3.5 Статуту товариства, яким передбачено, що Правління Товариства створюється за рішенням загальних зборів та без проведення яких склала, підписала та видала наказ №4 від 29.01.2009 року про призначення посадовими особами ВАТ «Іванівське АТП-16548» та виконуючими обовязки членів правління-водіїв підприємства ОСОБА_3 та ОСОБА_4 без участі, згоди та відома останніх. Після чого умисно склала завідомо неправдивий документ протокол №3 від 15 червня 2009 року засідання правління ВАТ «Іванівське АТП-16548», в який внесла завідомо неправдиві відомості щодо розгляду та погодження питання на засіданні правління Товариства, за участю виконувачів членів правління ОСОБА_3 та ОСОБА_4, про продаж нежилої будівлі товариства профілакторію під літерою «Г» площею 349,8 кв.м., що належить ВАТ «Іванівське АТП-16548» на підставі Державного акту про право постійного користування землею, виданого 13.03.1998 року Іванівською селищною радою, який особисто підписала, поставивши печатку Товариства. В подальшому ОСОБА_1, достовірно знаючи, що рішення про обрання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 виконувачами членів правління Товариства на загальних зборах не приймалося, засідання правління фактично не було, рішення про погодження та продаж майна Товариства на засіданні правління не розглядалося, видала та використала протокол №3 від 15 червня 2009 року під час укладання 17.11.2009 року договору купівлі-продажу із ОСОБА_5 та здійснила продаж зазначеного майна за 45 000 гривен, чим спричинила ВАТ «Іванівське АТП-16548» збитки на вказану суму.

Крім того, ОСОБА_1 обвинувачується в тому, що вона, продовжуючи свої злочинні дії, умисно, зловживаючи своїм службовим становищем, всупереч інтересам служби, в особистих інтересах та інтересах третіх осіб, склала завідомо неправдивий документ протокол №4 від 16 листопада 2009 року засідання правління ВАТ «Іванівське АТП-16548», в який внесла завідомо неправдиві відомості щодо розгляду та погодження питання на засіданні правління Товариства за участю виконувачів членів правління ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про продаж нежилих будівель та споруд ВАТ «Іванівське АТП-16548», а саме: профілакторію під літерою «Е» площею 389,5 кв.м., адмінбудівлі під літерою «А» площею 91,0 кв.м., диспетчерської під літерою «Б» площею 25,4 кв.м., навісу під літерою «К» площею 55,6 кв.м., огорожа №1 площею 130,2 кв.м., ворота №2 площею 13,2 кв.м., огорожі №3 площею 167,9 кв.м., вимощення №9 площею 2000,0 кв.м., що належить ВАТ «Іванівське АТП-16548» на підставі Державного акту про право постійного користування землею, виданого 13.03.1998 року Іванівською селищною радою, який особисто підписала, поставивши печатку Товариства. В подальшому ОСОБА_1, достовірно знаючи, що рішення про обрання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 виконувачами членів правління Товариства на загальних зборах не приймалося, засідання правління фактично не було, рішення про погодження та продаж майна Товариства на засіданні правління не розглядалося, видала та використала протокол №4 від 16 листопада 2009 року під час укладання 01.12.2009 року договору купівлі-продажу із приватним підприємством «СЛС-Експрес» в особі ОСОБА_6 та здійснила останній продаж зазначеного майна за 154 500 гривен, чим спричинила ВАТ «Іванівське АТП-16548» збитки на вказану суму.

Крім цього, ОСОБА_1 досудовим слідством обвинувачується в тому що вона, будучи службовою особою виконувачем обовязків голови правління ВАТ «Іванівське АТП-16548», розташованого по вул. Енгельса, 39, в смт. Іванівка Іванівського району Херсонської області, виконуючи при цьому організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції голови правління, а також фактично одночасно обовязки головного бухгалтера та касира підприємства, у період з 16 по 25 грудня 2009 року, зловживаючи своїм службовим становищем, з корисливих мотивів, використовуючи свої права та можливості всупереч інтересам служби, в своїх інтересах, забрала кошти із каси підприємства на загальну суму 66161 гривен, які потім привласнила для використання у власних цілях, чим завдала ВАТ «Іванівське АТП-16548» збитки на зазначену суму.

Повертаючи дану кримінальну справу прокуророві для організації проведення додаткового розслідування, у своєму судовому рішенні суд послався на те, що він не може усунути за власною ініціативою, без зміни обвинувачення прокурором, допущену неповноту досудового слідства, оскільки державний обвинувач по справі під час судового розгляду не заявляв клопотання та не виносив постанову про зміну обвинувачення щодо ОСОБА_1, а зазначення мотиву та інших необхідних субєктивних ознак злочину є по суті збільшенням обсягу обвинувачення, що погіршить становище обвинуваченої та порушить її право на захист, оскільки у формулюванні обвинувачення ОСОБА_1 у зловживанні службовим становищем, не зазначений мотив, як це вимагає кримінальний закон.

В апеляції прокурор, який приймав участь у розгляді справи у суді першої інстанції, вказує, що постанова про повернення кримінальної справи щодо ОСОБА_1 на додаткове розслідування винесена судом необґрунтовано, є незаконною у звязку з тим, що суд не може з власної ініціативи повернути справу на додаткове розслідування, коли під час її судового розгляду встановлено підстави для збільшення обсягу обвинувачення, хоча із постанови суду не зрозуміло, про які збільшення обвинувачення йдеться. Крім того вказує, що судом не було зазначено, які саме слідчі дії необхідно провести для усунення неповноти досудового слідства, а посилання суду на те, що ОСОБА_1 не належить до службових осіб, вважає, є хибним, оскільки це спростовується самими матеріалами справи і суд, фактично не зясувавши всі обставини справи, в порушення вимог закону, вирішив питання про формування та обсяг обвинувачення, його доведеність, достовірність іншого доказу чи переваги одних доказів над іншими, прийняв передчасне судове рішення про необхідність проведення додаткового слідства, не вмотивувавши істотність вказаних ним недоліків та не вказавши, яким чином це вплинуло на неможливість розгляду справи по суті. Просить постанову суду скасувати, а кримінальну справу направити на новий судовий розгляд.

Інші учасники процесу апеляції не подавали.

Вислухавши суддю-доповідача по справі, думку прокурора, який підтримав апеляцію та просить її задовольнити, обвинувачену ОСОБА_1 та її захисника ОСОБА_2, які заперечували проти апеляції прокурора та прохали судове рішення залишити без зміни, провівши судові дебати, де учасники процесу залишилися при висловленій думці; перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає її підлягаючою задоволенню із слідуючих підстав.

Згідно ч.1 ст.281 КПК України, направлення справи на додаткове розслідування зі стадії судового слідства допускається тільки в тому разі, коли неповнота чи неправильність досудового слідства не може бути усунута у судовому засіданні.

Відповідно до п.8 постанови Пленуму Верховного Суду №2 від 11.02.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства, що регулює повернення кримінальних справ на додаткове розслідування», повернення справи на додаткове розслідування зі стадії судового розгляду справи допускається лише з мотивів неповноти або неправильності досудового слідства. Досудове слідство визнається неповним в тому разі, якщо під час його провадження, всупереч вимогам ст.ст. 22, 64 КПК України, не були досліджені або були поверхово чи однобічно досліджені обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи (не були допитані певні особи; не витребувані й не досліджені документи; речові та інші докази, для підтвердження чи спростування таких обставин).

Крім того, у п.10 цієї ж постанови вказано, що суд не може з власної ініціативи повернути справу на додаткове розслідування, коли під час її судового розгляду встановлено підстави для притягнення до кримінальної відповідальності інших осіб, або підсудного за інший злочин, або для збільшення обсягу обвинувачення.

Згідно зі ст.22 КПК України, прокурор, слідчий і особа, яка проводить дізнання, зобовязані вжити всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного й обєктивного дослідження обставин справи, а суд, дотримуючись цих же принципів, - оцінити зібрані докази в їх сукупності, і згідно з вимогами ст..ст.323, 324 КПК України, постановити законне й обґрунтоване судове рішення, чого судом першої інстанції, на думку колегії суддів, при розгляді справи дотримано не було.

Так, відповідно до вимог кримінально-процесуального закону, у судовому рішенні повинно бути зазначено, в чому конкретно виявилася неповнота чи неправильність досудового розслідування; чому суд позбавлений можливості усунути їх у судовому засіданні; які саме обставини мають бути зясовані при додатковому розслідуванні; чого судом не було зроблено. При цьому суд конкретно не вказав, які ж слідчі дії необхідно виконати при досудовому розслідуванні, пославшися лише на те, що «необхідно вжити інші передбачені законом заходи».

У постанові суд не вмотивував істотність вказаних недоліків і яким чином це вплинуло на неможливість розгляду справи по суті, тобто суд не вказав, в чому конкретно є неповнота досудового слідства, й чому суд позбавлений можливості усунути усіх недоліків у судовому засіданні.

Крім того, посилання суду першої інстанції на те, що досудовим слідством не зібрані докази, які вказують на належність ОСОБА_1 до службових осіб та відсутні оригінали доказів, не відповідають дійсності, оскільки оригінали доказів були направлені до Іванівського районного суду Херсонської області разом з матеріалами кримінальної справи за супровідним листом від 06.05.2011 року № 06/1 3005/11 (а.с.134, т.2).

Суд, на думку колегії суддів, передчасно повертаючи справу на додаткове розслідування, сам допустив неповноту судового розгляду, оскільки відповідно обвинувального висновку, затвердженого прокурором /т.2, а.с.129-131/, ОСОБА_1 обвинувачується у скоєнні злочинів з корисливих мотивів, зловживаючи своїм службовим становищем, займаючи посаду голови правління ВАТ «Іванівське АТП-16548», і в той же час головного бухгалтера і касира, привласнила злочинним шляхом грошові кошти. При цьому, в обвинувальному висновку конкретно вказано, в чому полягає корисний мотив ОСОБА_1

Перелічені в клопотанні обставини, відповідно до ст.281 КПК України, не дають підстав для направлення справи на додаткове розслідування, оскільки суд мав змогу самостійно дослідити всі докази по справі у судовому засіданні і дати їм належну юридичну оцінку, що свідчить про те, що судом не були вичерпані всі законні можливості для повного і всебічного розгляду справи.

На думку колегії суддів, при розгляді справи у судовому засіданні не було перешкод, в разі такої необхідності, для зміни обвинувачення щодо ОСОБА_1 прокурором, як вірно вказано в апеляції. Бо не є підставою для направлення справи на додаткове розслідування необхідність перекваліфікації дій підсудної на закон про більш тяжкий злочин, оскільки це не випливає з матеріалів справи. Крім того, така перекваліфікація не потребує проведення досудового слідства, у звязку з чим вирішити за необхідності питання про зміну обвинувачення можливо у судовому засіданні, дотримуючись вимог ст.277 КПК України.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що постанову суду першої інстанції не можна визнати законною та обґрунтованою, в звязку з чим вона підлягає безсумнівному скасуванню, з направленням справи на новий судовий розгляд, в ході якого необхідно більш ретельно підійти до розгляду даної справи, дослідити всі докази по справі, витребувавши необхідні документи та матеріали, оцінити добуте у сукупності та винести законне і обґрунтоване судове рішення.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.365;366 КПК України (1960року), колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Херсонської області, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляцію прокурора задовольнити.

Постанову Нижньосірогозького районного суду Херсонської області від 21 грудня 2012 року щодо ОСОБА_1 про повернення справи на додаткове розслідування - скасувати.

Справу направити на новий судовий розгляд, в той же суд, в іншому складі суддів.

Міру запобіжного заходу щодо ОСОБА_1 залишити - підписку про невиїзд.

Судді: