н/п 1-кс/640/9126/15
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" грудня 2015 р. Слідчий суддя Київського районного суду м.Харкова ОСОБА_1 , розглянувши заяву адвоката ОСОБА_2 захисника ОСОБА_3 , підозрюваного у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.190 КК України, про зміну запобіжного заходу, -
25.12.2015 року до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання адвоката ОСОБА_2 захисника ОСОБА_3 , підозрюваного у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.190 КК України, у якому заявник просить завчасно повідомити його і ОСОБА_3 , який утримується під вартою на дільниці СІЗО Диканівської УВП №12, про місце та час розгляду цього клопотання; клопотання сторони захисту задовольнити змінити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід з тримання під вартою в СІЗО на особисте зобов`язання.
На обґрунтування клопотання заявник зазначив наступне.
Частиною 1 статті 201 КПК України передбачене право підозрюваного, обвинуваченого, до якого застосовано запобіжний захід, його захисника подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу.
В газеті «Голос України» від 23 грудня 2015 року опубліковано Закон України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року № 838-VIII, який набрав чинності з 24 грудня 2015 року. Відповідно до змін, внесених цим Законом в частину п`яту статті 72 КК України, строк попереднього ув`язнення у разі засудження особи до позбавлення волі провадиться судом з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Відповідно до правил частини 1 статті 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.
Підпунктом ґ) пункту 2) частини 5 статті 72 КК України визначено, якщо до винесення вироку строк попереднього ув`язнення, відбутий особою, перевищуватиме співвідношення, визначене абзацом першим цієї частини, максимально можливий строк позбавлення волі, передбачений Особливою частиною цього Кодексу для злочину (злочинів), у якому (яких) підозрюється така особа, така особа має бути негайно звільнена судом з-під варти за ініціативою суду або за ініціативою особи, яка звільняється, або її захисника (законного представника) чи прокурора. Таке звільнення допускається на стадії судового розгляду кримінального провадження і на стадії досудового розслідування такого кримінального провадження.
За злочин, передбачений ч.3 ст.190 КК України, у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_3 , санкцією статті встановлене максимальне покарання у вигляді 8 років позбавлення волі.
Вказав, що його підзахисний, вина якого у скоєнні злочину судом ще не встановлена, безперервно утримується під вартою в СІЗО з 4 квітня 2011 року і до цього часу. Крім того, він також утримувався під вартою в СІЗО в період з 27 квітня 2010 року по 25 червня 2010 року. Таким чином, на 25 грудня 2015 року строк відбутого ОСОБА_3 попереднього ув`язнення становить 4 роки 10 місяців і 19 днів, що в розрахунку за правилами ч.5 ст.72 КК України еквівалентно 9 років 9 місяців і 8 днів позбавлення волі.
Також слід врахувати що події, які інкриміновані ОСОБА_3 за матеріалами кримінального провадження як вчинений злочин, мали місце 13.04.2009 року. Тому на його підзахисного поширюється дія Закону України «Про амністію в 2014 році» (із змінами, внесеними Законом № 1246-УП від 06.05.2014). На дату набрання чинності цим законом 19.04.2014 р. строк попереднього ув`язнення ОСОБА_3 становив 3 роки 2 місяці і 14 днів, що є еквівалентом 6 років 4 місяці і 28 днів позбавлення волі.
Згідно статті 2 вказаного Закону звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, підлягають особи, крім тих, які підлягають звільненню від відбування покарання на підставі статті 1 цього Закону, засуджені за будь-які злочини, які не поєднані з насильством, небезпечним для життя і здоров`я, якщо вони на день набрання чинності цим Законом відбули не менше однієї чверті призначеного строку основного покарання.
Отже, навіть у разі винесення судом у відношенні ОСОБА_3 обвинувального вироку і призначення йому покарання у вигляді позбавлення волі на максимальний строк, передбачений ч.2 ст.63 КК України, він підлягає звільненню від відбування покарання на підставі ст.2 Закону України «Про амністію в 2014 році».
Вказані обставини у своїй сукупності доводять відсутність у ОСОБА_3 мотивів та причин переховуватись від суду.
Враховуючи викладене, вважає що на цей час не існує будь-яких об`єктивних та обґрунтованих ризиків неналежної процесуальної поведінки ОСОБА_3 , а також законних підстав для його подальшого тримання під вартою в СІЗО.
Слідчий суддя, дослідивши заяву адвоката ОСОБА_2 , приходить до висновку про необхідність повернення клопотання заявнику, виходячи з наступного.
У відповідності до ч.1 ст.201 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.
Згідно ч.3 ст.201 КПК України, до клопотання мають бути додані: 1) копії матеріалів, якими підозрюваний, обвинувачений обґрунтовує доводи клопотання; 2) перелік свідків, яких підозрюваний, обвинувачений вважає за необхідне допитати під час розгляду клопотання, із зазначенням відомостей, які вони можуть надати, та обґрунтуванням значення цих відомостей для вирішення питання; 3) підтвердження того, що прокурору надіслана копія клопотання та копії матеріалів, що обґрунтовують клопотання.
Проте, до клопотання адвоката ОСОБА_2 не надано документів, які підтверджують його повноваження як захисника підозрюваного ОСОБА_3 .
Так, відповідно до ч.1 ст.50 КПК України, повноваження захисника на участь у кримінальному провадженні підтверджуються: 1) свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю; 2) ордером, договором із захисником або дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.
Крім того, до клопотання не додано копій матеріалів, якими заявник обґрунтовує доводи клопотання.
Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя вважає за необхідне заяву адвоката ОСОБА_2 захисника ОСОБА_3 , підозрюваного у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.190 КК України, про зміну запобіжного заходу повернути заявнику.
Керуючись ст.ст.201, 309 КПК України, слідчий суддя,-
Заяву адвоката ОСОБА_2 захисника ОСОБА_3 , підозрюваного у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.190 КК України, про зміну запобіжного заходу - повернути заявнику.
Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1