Справа № 510/1914/14-к

В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и
26.01.2016 Ренійский районний суд Одеської області
У складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретарів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
прокурора - ОСОБА_5 ,
законного представника потерпілого ОСОБА_6 ,
представника потерпілого ОСОБА_7 ,
захисника - ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_9
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рені Одеської області, громадянина України, освіта середня, не одруженого, інваліда 3-ої групи, офіційно непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого
-у вчиненні злочину, передбаченого ст.286 ч.2 КК України, -

Встановив:
Досудовим розслідуванням ОСОБА_9 обвинувачується у тому, що 08.04.2014 р., приблизно о 01.00 год., він, керуючи автомобілем марки «ВАЗ-2101» червоного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_10 , при цьому не маючи посвідчення на право керуванням транспортним засобом відповідної категорії, що є порушенням п.2.1 «а» «Правил дорожнього руху», та перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, що є порушенням п.2.9 «а» «Правил дорожнього руху», рухався по вул. Леніна в м. Рені з боку порту «Рені» в напрямку залізничного вокзалу. На відрізку дороги між вулицями Шевченка та 3-го Гвардійського полку, ОСОБА_9 , в порушення п.2.3 «б» та п.12.1 «Правил дорожнього руху», будучи неуважним, не обрав безпечну швидкість руху, відволікся і не впоравшись з керуванням автомобілем, допустив виїзд за межі проїжджої частини вправо, де скоїв наїзд на дерево навпроти будинку №117 по вул. Леніна.
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, пасажирка вказаного автомобіля ОСОБА_11 , яка знаходилась на задньому пасажирському сидінні, отримала тілесні ушкодження.
Згідно висновку судово-медичної експертизи №115/41 від 28.07.2014 р., внаслідок вищевказаної ДТП потерпіла ОСОБА_11 отримала наступні тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма; забита рана чола зліва; синці вік лівого ока; забій-здавлення і розтрощення речовини лівої півкулі головного мозку; лівостороння субдуральна гематома/крововилив під твердою мозковою оболонкою; стан після операції (08.04.2014 р.) видалення субдуральної гематоми; закритий перелом кісток лівої гомілки зі зміщенням відламків; забита рана правої гомілки; закритий перелом відрив шиловидного відростка лівої ліктьової кістки; множинні синці тулуба та кінцівок, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень.
Таким чином, досудовим розслідуванням ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, за кваліфікуючими ознаками порушення правил безпеки особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження.
Обвинувачений ОСОБА_9 винним себе не визнав та пояснив, що у той день ввечері він приїхав додому з Молдови, де був на дні народження в родича, а потім вони пішли поздоровити ОСОБА_12 , оскільки у того теж був день народження. Коли всі гості вже майже розійшлись, закінчилось спиртне, та ОСОБА_10 запропонував поїхати на його машині за спиртним та цигарками. Він не хотів їхати, намагався відговорити ОСОБА_13 від поїздки, оскільки проживає поруч та запропонував принести свого домашнього вина, однак ОСОБА_14 наполягав на поїздці. Вони сіли у машину ОСОБА_13 , причому той відповідно сів за кермо, він сам сів поруч із водієм на пасажирському сидінні, а ОСОБА_15 , яка вже тривалий час проживала разом із ОСОБА_12 однією сім`єю, сіла ззаду. Він був одягнений у темно-синій спортивний костюм, білі кросівки, ОСОБА_12 у коричневі штани, чорну куртку та чорні туфлі, ОСОБА_16 у сукню та тапочки. Спочатку по вул. Леніна з боку вокзалу вони поїхали в сторону порту, зупинились біля магазину «911», де він та ОСОБА_14 вийшли з машини, придбали цигарки та пиво, потім по вул. Леніна поїхали далі на заправку в бік порту, на заправці ОСОБА_14 вийшов та заправив машину , він та ОСОБА_16 з машини не виходили, потім ОСОБА_14 повернувся, знов сів за кермо, та вони повертались назад тим же шляхом по вул. Леніна в бік залізничного вокзалу на чималій швидкості. Потім сталось зіткнення із деревом та він втратив свідомість. Прийшов до тями, коли в нього дзвонив телефон, телефонував його брат, якому він повідомив, що вони потрапили в аварію та знову втратив свідомість. Коли знову прийшов до тями, то чув як ОСОБА_14 нецензурно лаявся, казав, що у нього болять груди, а ОСОБА_16 стогнала, знову втратив свідомість та прийшов до тями вже у лікарні. Як його діставали з машини не пам`ятає, йти він не міг. У нього була травма колін та обличчя через те, що він вдарився об торпеду автомобіля, у ОСОБА_13 було пошкоджено груди, верхня шелепа, зуби хиталися, права нога була пошкоджена знизу. У лікарні їх лікуванням займався лікар ОСОБА_17 , 4 дні вони були у одній палаті, а потім, після того як їх перевели до хірургічного відділення, мама ОСОБА_13 забрала того до клініки «Інтосана» у Ізмаїл, а після цього поїхали до ОСОБА_18 робити ОСОБА_13 зуби.
8 травня йому подзвонив батько ОСОБА_16 та попросив, щоб він разом із ОСОБА_14 прийшли разом із ним до МНС для упізнання їх працівниками МНС. Він погодився, зателефонували ОСОБА_19 . Вранці він прийшов, приїхав батько ОСОБА_16 , а ОСОБА_14 не прийшов, оскільки у ту ж ніч після цього дзвонку разом із матір`ю виїхав до ОСОБА_18 . Також ОСОБА_13 давав оголошення на місцеве радіо, щоб бажаючі допомогти на лікування ОСОБА_16 могли перераховувати кошти, було відкрито банківський рахунок, картка знаходилась у ОСОБА_13 і він виїхав до ОСОБА_18 разом із нею.
Речі ОСОБА_13 вилучались десь через 60 90 днів після аварії, його речі штани, що були порвані в районі колін, кросівки та куртка, що була розірвана з правого боку взагалі не вилучались. 24 липня йому зателефонував слідчий ОСОБА_20 та попросив прибути до його кабінету для додаткового допиту, крім того, слідчий сказав, щоб він пішов та зробив 8 фото на аркуші А4. Він надав слідчому свої фото, той сказав, що фото необхідні для впізнання. Потім слідчий допитав його ще раз, причому після допиту сказав, щоб він нікому не казав, що був у нього та попросив не виїзджати з міста, очних ставок чи одночасних допитів разом із ОСОБА_12 з ним не проводилось, слідчого експерименту також не було. В ході слідства він давав точно такі ж показання, слідчий допитував його як свідка, останній раз, коли слідчий його викликав, у повістці було вказано, що в якості свідка, однак, коли він прийшов до міліції, то зустрівся із адвокатом ОСОБА_8 , вони разом зайшли до кабінету слідчого, де той повідомив, що він обвинувачується у скоєнні злочину.
На своїх показаннях, своїй невинуватості, обвинувачений наполягає. Крім того, пояснив, що він взагалі не вміє керувати автомобілем, ніколи цьому не навчався, водійського посвідчення не має. Оскільки цим автомобілем володіє та постійно користується ОСОБА_21 , то колись одного разу він попросив ОСОБА_13 дати йому спробувати поїхати. ОСОБА_13 посадив його за кермо, зняв машину із ручного гальма, увімкнув передачу, сказав, щоб він повільно відпускав зчеплення та нажимав на газ, йому не вдалось проїхати й 50 метрів, як авто заглухло і більше він взагалі за кермо не сідав. Дійсно, спиртне у той день він вживав, але у невеликій кількості, оскільки не може дозволити собі великі дози спиртного через хворобу та прийом сильнодіючих ліків, а ОСОБА_13 був дійсно нетверезий, хитався.
Представник потерпілої ОСОБА_6 пояснив, що потерпіла ОСОБА_11 - це його донька, вона впродовж двох років проживала у фактичному шлюбі із ОСОБА_12 . Про аварію він дізнався десь о 01.00 год. 08.04.2014 р., та одразу виїхав до лікарні. Йому достеменно відомо, що керував автомобілем саме ОСОБА_22 та які він має пошкодження, а не ОСОБА_23 , про це він дізнався від свого знайомого, що проживає поруч із місцем ДТП, був там на місці та витягав постраждалих з машини. Приїхавши до лікарні, він з`ясував, що такі травми має ОСОБА_14 . Те, що за кермом був саме ОСОБА_13 , а не ОСОБА_23 , йому повідомив також хірург ОСОБА_17 . У подальшому він попросив ОСОБА_14 та ОСОБА_23 прийти до відділку МНС, щоб іх впізнали працівники, що були на місці аварії, однак ОСОБА_13 не з`явився, уїхав до ОСОБА_18 . Його донька ОСОБА_16 по нинішній час знаходиться вдома у стані коми та її подальше лікування взагалі залежить від її виходу зі стану коми. На лікування доньки йому допомагали усі, хто могли, а ОСОБА_13 дійсно забрав банківську картку та поїхав до ОСОБА_18 . Те, що потім обвинувачення було пред`явлено ОСОБА_23 , він вважає наслідком зловмисних дій фельдшера швидкої допомоги ОСОБА_24 , що виїздила на місце, допитувалась як свідок, оскільки та перебуває у дуже тісних дружніх стосунках із матір`ю ОСОБА_25 . До обвинуваченого він жодних претензій не має, також наполягає на його невинуватості та просить його виправдати.
Представник державного обвинувачення у ході судового розгляду на пред`явленому обвинуваченні наполягав, вважає, що дії обвинуваченого кваліфіковано вірно та вина обвинуваченого ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого йому злочину повністю підтверджується сукупністю досліджених у судовому засіданні доказів: показаннями свідків, письмовими доказами.
У зв`язку із вищезазначеним, виходячи з положень ст. 349 КПК України, докази по справі досліджені судом у повному обсязі.
Свідки обвинувачення:
Свідок ОСОБА_10 пояснив, що він є власником автомобіля ВАЗ 2101 червоного кольору реєстраційний номер НОМЕР_1 . Даний автомобіль він надав у користування своєму племіннику ОСОБА_12 , автомобіль був на ходу, технічно справний. До аварії у племінника був день народження, про аварію він дізнався зі слів сестри ОСОБА_16 , що коли гості вже розійшлись, вони поїхали за цигарками, та попали у аварію. ОСОБА_13 повідомив йому, що за кермом був його товариш, у ОСОБА_13 боліла нога, усі зуби були розхитані, ногу лікували у Ренійській ЦРЛ, зуби робили в ОСОБА_18 , у товариша були пошкоджені нога і голова. Наскільки йому відомо, ОСОБА_16 сиділа поруч із водієм, а ОСОБА_13 ззаду. На допити до міліції його не викликали, автомобіль знаходиться на зберіганні за його місцем проживання.
Свідок ОСОБА_26 працівник ОСОБА_27 пояснив, що він був на чергуванні, надійшло повідомлення, що по вул. Леніна сталася аварія. Прибувши на місце події, де вже була швидка допомога, вони з аварійного автомобіля спочатку витягли дівчину, що знаходилась на задньому сидінні з правого боку, якій зробили укол знеболюючого, поклали на ноші та віднесли до машини швидкої допомоги, потім витягували пасажира, а в останню чергу водія. Найтяжче було витягати водія, оскільки не могли витягти його ногу, довелось зламати сидіння, зігнути педаль гальма та зняти кросівок. У пасажира були пошкодження нижньої частини обличчя. Водій сам зміг сісти до машини, йому хтось телефонував і він повідомив, що вони потрапили в аварію. У що був одягнений водій, він не пам`ятає, знає, що були білі кросівки, та , здається темні штани. На питання, чи присутні зараз, на момент його допиту, у залі судового засідання водій чи пасажир з того автомобіля, свідок відповісти не зміг.
Свідок ОСОБА_28 працівник ОСОБА_27 пояснив, що знаходився на чергуванні, надійшло повідомлення про аварію, вони виїхали на місце, де вже була швидка допомога. Постраждалих було троє: дівчина та двоє хлопців. Спочатку витягли дівчину. Потім пасажира та наостанок водія. Пасажир був вдягнений у кофейні штани, тяжче довелось із водієм, який був у чорних штанах та білих кросівках, оскільки у нього права нога була зажата педаллю газу. Водію хтось зателефонував, та він сказав, що вони потрапили в аварію. Водій та пасажир були однакової статури. На питання, чи є обвинувачений тим самим водієм, свідок ствердної відповіді не надав.
Свідок ОСОБА_29 - колишній фельдшер швидкої допомоги, пояснила, що будучи на зміні, вона отримала виклик на ДТП і вони туди виїхали. Прибувши на місце, оскільки іншого освітлення не було, вони освітили місце світом фар свого автомобіля, побачили машину, вперту у дерево, та двох людей поруч. Підійшовши до дверей водія, вона побачила там людей, але відкрити не змогли. Відкривши задні двері, вони пробрались до машини, та побачили дівчину, що знаходилась між сидіннями, а її ноги були під передніми сидіннями. Зрозумівши, що дівчина знаходиться у більш тяжкому стані, вони витягли її та викликали другу бригаду. В ході допиту свідок вказала на обвинуваченого, як на особу, що знаходилась за кермом автомобіля, вказавши при цьому, що водій був без взуття, намагався висунути у кватирку вікна дверцят з боку водія автомобіля ногу у білій шкарпетці. Потім свідок пояснила, що через вже тривалий час вона не може бути впевнена, що тоді вона добре розгледіла саме цю особу, але впевнена у тому, що водієм був саме обвинувачений, оскільки вже після цієї пригоди вона бачила пасажира, а його вона знає від народження.
Свідок ОСОБА_30 фельдшер швидкої допомоги, пояснила, що за повідомленням диспетчера про ДТП вони виїхали на місце пригоди. Прибувши на місце, вона побачила розбитий автомобіль, передня частина якого була прямо у дереві. Вони витягли та знеболили двох хлопців та на ношах у автомобілі доставили їх до лікарні, де їх приймав та оглядав лікар ОСОБА_31 . У водія нога була затиснута, була травма та він не міг сам вибратися, був одягнений у темний спортивний костюм, у пасажира, що був у світлому, було пошкоджено ногу, інших травм вона не пам`ятає. На питання, чи знаходиться у залі суду водій, свідок відповіла, що водія у залі суду немає. Потім пояснила, що не може стверджувати, що обвинувачений і є тою людиною, що була за кермом. В ході додаткового допиту свідок пояснила, що із нею слідчий проводив також процедуру упізнання за фотографіями. За деякий час до цього, можливо й напередодні, слідчий прийшов до неї додому, показав їй фотографії, та пояснив, що їй треба буде прийти до міліції та впізнати фото. Потім, прийшовши до райвідділку, у кабінеті слідчого, де крім неї була ще прибиральниця, слідчий роз`яснив їй права та обов`язки та надав фото для впізнання, вона вказала на фото особи, чиє обличчя їй було знайоме, пояснила що схожий, але не стверджувала, та підписала. Чи в її присутності підписувала протокол понята не пам`ятає. На питання, чи знаходиться у залі суду особа,яку вона тоді впізнала, свідок ствердної відповіді не надала, пояснила, що на даний момент не може впізнати цю людину та не може стверджувати, що обвинувачений і є тою самою особою, яку вона тоді упізнала.
Свідки захисту:
Свідок ОСОБА_12 пояснив, що 07.04.2014 р. у нього був день народження і вони запросили гостей, в ході святкування він вживав алкоголь, вживав алкоголь і ОСОБА_23 , який прийшов до нього вже напідпитку. Коли закінчились цигарки, він вирішив поїхати за цигарками. ОСОБА_32 , з якою вони на той момент вже тривалий час проживали однією сім`єю, та ОСОБА_33 захотіли поїхати із ним. Він був одягнений у чорну сорочку, чорну куртку, штани гірчичного кольору та чорні мокасини, у чому були одягнені ОСОБА_34 та ОСОБА_16 не пам`ятає. На той момент він вже приблизно 6 місяців користувався автомобілем ВАЗ 2101 червоного кольору, який надав йому у користування його дядя ОСОБА_10 , машина була у справному стані, посвідчення водія він має, стаж водіння на той момент приблизно 1 рік. Він сів за кермо, ОСОБА_34 поруч із ним, ОСОБА_16 ззаду. Приїхавши до магазину «911» та придбавши цигарки, він побачив, що загорівся датчик палива, та поїхав на заправку по вул. Леніна до вул. Рибацької, звернув на заправку. На заправці він виходив з машини, заправляв машину працівник заправки, там же, на заправці, ОСОБА_34 пересів на заднє сидіння до ОСОБА_16 . Він сів за кермо, та поїхав у зворотному напрямку по вул. Леніна. Біля перехрестя із вул. Карташова йому стало погано, він вийшов з машини, через деякий час повернувся, сів на переднє пасажирське сидіння та сказав, що далі вони нікуди не поїдуть, після чого заснув. Прийшов до тями вже у реанімаційному відділенні та дізнався, що вони потрапили у аварію, поруч із ним у відділенні знаходилась ОСОБА_16 . Хто його витягав з машини він не пам`ятає. У нього була сильно пошкоджена ліва нога знизу до коліна, вибито 3 зуба, грудна клітина пошкоджена не була, шелепа вибита не була, у ОСОБА_23 було пошкоджено ніс та зуби. Дійсно, для надання допомоги на лікування ОСОБА_16 було відкрито картковий рахунок на нього, але на картці не збиралось великих сум, він усе одразу віддавав, а коли був у ОСОБА_18 то відправляв. Його одяг знаходився у працівників міліції, він свої речі не видавав.
Свідок ОСОБА_35 пояснила, що вона проживає однією сім`єю із батьком ОСОБА_36 . 07.04.2014 р. ОСОБА_21 запросив ОСОБА_37 до себе на день народження і той пішов Десь о 01.00 год. ОСОБА_38 подзвонив батькові та повідомив, що ОСОБА_34 попав у аварію, вони зібрались та поїхали до лікарні. У лікарні ОСОБА_34 знаходився у реанімації, потім його перевели у палату. ОСОБА_13 та ОСОБА_34 були у одній палаті, у ОСОБА_13 було пошкоджено груди, зуби, нога, ОСОБА_39 зашивали коліна та був зламаний ніс. У лікарні її викликали міліціонер та начальник МНС, у неї був паспорт ОСОБА_37 . Працівник міліції розповів їй, як це сталось, а брат ОСОБА_37 віддав їй пакет, в якому знаходились речі ОСОБА_37 . Потім приїхала мама ОСОБА_13 та забрала його до лікарні «Інтосана» до Ізмаїлу, а потім у Одесу. Також від ОСОБА_37 їй відомо, що 24.07.2014 р. його викликав слідчий ОСОБА_20 , але сказав, щоб він нікому не казав, що був у слідчого.
Свідок ОСОБА_40 пояснив, що тієї ночі він вийшов з будинку покурити та пішов перевірити хвіртку і почув звук машини, яка їхала з дуже великою швидкістю, десь у районі 100 км/год., а потім побачив аварію машина врізалась у дерево. Його дружина викликала швидку допомогу, приїхала швидка допомога та працівники МНС та почали витягати постраждалих, він сходив за монтіровкою. Спочатку вони бачили тільки двох постраждалих, а коли відкрили ліві задні двері, то побачили і дівчину та викликали ще одну швидку допомогу, оскільки було троє постраждалих. Спочатку увезли дівчину. Як витягали пасажира, він безпосередньо не бачив, водій був затиснутий у машині до руля. Водій скаржився, що у нього болять груди. Коли вже обидва хлопці були витягнуті, було явно візуально видно, що водій вище ростом та міцнішої статури, ніж пасажир.
Свідок ОСОБА_41 водій швидкої допомоги, пояснив, що разом із фельдшером ОСОБА_30 вони були на виклику, коли до них надійшов сигнал, вони були в районі 5-ої школи. Прибувши на місце аварії, вони забрали потерпілих хлопців. Один був на ношах, інший на підлозі машини. Потерпілих доставили до лікарні.
Свідок ОСОБА_42 працівник ДАЇ, пояснив, що в ніч на 08.04.2014 р. він знаходився на чергуванні. Десь о 01.00 год. надійшло повідомлення про ДТП на розі вулиць Леніна та Шевченко. Прибувши на місце, він побачив авто, що скоїло наїзд на дерево. На місці була машина МНС та цивільні особи ОСОБА_43 та люди, що проживають біля місця події, потерпілих вже на місці не було. До складу групи також входив слідчий ОСОБА_20 , ОУР ОСОБА_44 . Автомобіль був сильно розбитий, передня частина розбита повністю, внаслідок прямого удару, лобового скла не було, було пошкоджено рульову колонку, сидіння було вийняте з авто. На місці він робив фото, які потім віддав слідчому.
Свідок ОСОБА_45 ОУР Ренійського РВ, пояснив, що у складі групи, отримавши повідомлення про ДТП, він виїхав на місце аварії, побачив сильно розбите авто, що стояло впертим у дерево, потерплих вже не було. Слідчий та працівник ДАЇ почали оформлювати документи, а він почав опитувати можливих очевидців ДТП.
Свідок ОСОБА_46 працівник МНС пояснив, що приблизно о 01.00 год 08.04.2014 р. надійшло повідомлення про ДТП біля кафе «Шайба». Як стало відомо, у ДТП постраждало три особи два хлопця та дівчина. Зі слів особи, що повідомила про ДТП, було вказано, що автомобілем керував ОСОБА_21 . Про ДТП ними було направлено відповідне повідомлення. Через деякий час до частини МНС приходили батько постраждалої дівчини разом із ОСОБА_23 з метою упізнання працівниками МНС особи, що була за кермом автомобіля.
Свідок ОСОБА_47 лікар-хірург Ренійської ЦРЛ пояснив, що тієї ночі до лікарні привезли трьох постраждалих у ДТП: двох хлопців та дівчину. Він надавав допомогу та займався дівчиною, хлопцями займався його колега хірург ОСОБА_17 .
Свідок ОСОБА_17 лікар-хірург Ренійської ЦРЛ пояснив, що у ту ніч він надавав медичну допомогу двом хлопцям, що постраждали у ДТП, заповнював відповідну документацію. Паціент ОСОБА_9 скаржився на болі у нижніх кінцівках, був у стані середньої тяжкості, встановлено закриту черепно-мізкову травму, струс головного мозку, забиття обличчя, забитттево-скальповані рани в області колінних суглобів. Пацієнту було надано відповідну допомогу. При надходженні пацієнта, з його слів вносились записи до медичної картки, пацієнт пояснив, що був на дні народження у товариша, потрапив у ДТП, на питання, хто був за кермом, відповів, що не він. Пацієнт ОСОБА_12 скаржився на біль у нижніх кінцівках та обличчя, встановлено рани в області губи, перелам зуба, забиті рани в області лівого колінного суглоба та правої гомілки, закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку. Було також надано необхідну допомогу, зашито губу, потім шинування зубів пацієнт робив у Одесі. При надходженні пацієнта, з його слів вносились записи до медичної картки, пацієнт пояснив, що потрапив у ДТП, на питання, хто був за кермом, лаючись, відповів, що він і наполягав на цьому, про що і було зроблено відповідний запис у медичній картці.
Свідок ОСОБА_48 лікар Ренійської ЦРЛ пояснив, що 09.04.2014 р. він був запрошений для огляду пацієнта ОСОБА_9 , що постраждав у ДТП. Окрім травми носа у пацієнта також були травми обох колін. Він чув, що обидва хлопця сиділи спереду, можна було зробити висновок, що у ОСОБА_37 був прямий удар у ніс. Він не може виключити, що цей удар був і об кермо, але з практики знає, що водій, коли бачить перешкоду, мимоволі впирається руками у кермо і удар приходиться на грудну клітину.
Свідок ОСОБА_49 судово-медичний експерт, пояснив, що на підставі постанови слідчого ОСОБА_20 ним було проведено судово-медичну експертизу потерпілої ОСОБА_11 . Обставини справи, хто керував автомобілем, були вказані у постанові. На підставі медичної документації він дав висновок, визначив ступінь тяжкості тілесних ушкоджень. Будь-яких інших завдань по цій справі слідством перед ним не ставилось.
Свідок ОСОБА_50 пояснила, що вона працює прибиральницею у Ренійському райвідділі міліції і її постійно запрошують в якості понятої. В один з днів весни 2014 р., слідчий ОСОБА_20 запросив її до свого кабінету, сказавши, що їй треба бути присутньою при тому, як одна дівчина впізнає фото, при цьому суті справи, будь-яких прав та обов`язків слідчий їй не роз`яснював, самих фото і скільки їх було, вона теж не бачила. У кабінеті була присутня дівчина, слідчий показував їй фото. Ці фото слідчий показував дівчині декілька разів та декілька разів пропонував впізнати особу, дівчина довго вагалась, але потім вказала на якесь фото, яке саме, вона теж не бачила. Після цього дівчина пішла а їй слідчий показав, де треба розписатися у протоколі. У кабінеті слідчого у цей час крім самого слідчого, дівчини та неї більш нікого не було.
Свідок ОСОБА_51 пояснила, що працює прибиральницею у Ренійському райвідділі міліції та її часто просять бути понятою. У той раз слідчий ОСОБА_20 попросив її зайти до його кабінету та підписати протокол упізнання особи за фото, більше нічого не пояснюючи. Вона зайшла до кабінету, де окрім неї та слідчого більше нікого не було, та підписала протокол там, де вказав слідчий.
За клопотанням сторони захисту судом був також допитаний в якості свідка слідчий ОСОБА_20 , який пояснив, що дійсно він проводив досудове розслідування у даній справі. Після надходження повідомлення про ДТП він у складі групи виїхав на місце, побачили автомобіль із зім`ятою передньою частиною, розбитим склом, вирваним сидінням, рульова колонка була вигнута уверх, машина була вдарена у дерево більш докладно пошкодження було встановлено призначеною технічною експертизою. Потерпілих на місці вже не було, їх забрала швидка допомога, тому опитувались вони вже пізніше, у Ренійській ЦРЛ. Речі учасниками ДТП видавались, фото для упізнання надавались ОСОБА_9 та ОСОБА_12 , взуття не вилучалось, машина видана під відповідальне збереження власнику, з транспортного засобу нічого не вилучалось, він був виданий у такому вигляді, як був доставлений, експерта запрошували до м. Рені. Особисті речі видавались слідству ОСОБА_52 , вона пояснила, що вони належали ОСОБА_12 . Речі ОСОБА_12 оглядались у нього в кабінеті у присутності понятих, про що складено відповідний протокол. Слідча дія упізнання особи за фото проводилась у нього в кабінеті із фельдшером швидкої допомоги ОСОБА_30 у присутності двох понятих, було пред`явлено фото як ОСОБА_23 так і ОСОБА_14 . ОСОБА_53 впізнала ОСОБА_23 як особу, яку вона діставала з пасажирського (потім свідок виправився, що з водійського) місця. ОСОБА_23 дійсно допитувався як свідок, а потім йому було повідомлено про підозру. Підставою для підозри стала велика кількість фактів, що вказували, що за кермом був саме ОСОБА_23 , зокрема протоколи допитів працівників МНС, а також те, що у ОСОБА_23 було затиснуто ногу педаллю газу. Які саме були ушкодження у ОСОБА_23 та ОСОБА_14 , та чи приймалось рішення про продовження строків досудового розслідування - не пам`ятає. Судово-медична експертиза призначалась тільки потерпілої ОСОБА_11 . Вилучення та огляд речей ОСОБА_9 , призначення експертизи, а також призначення судово-медичної експертизи ОСОБА_9 та ОСОБА_12 слідство не вважало за необхідне.
Письмові докази:
- рапорт чергової частини Ренійського РВ, згідно із яким, 08.04.2014 р. 0 01.00 год. невстановлена особа повідомила про те, що в м. Рені на перехресті вул. Леніна та Шевченко сталась ДТП, є постраждалі;
- рапорт чергової частини Ренійського РВ, згідно із яким, до чергової частини від чергової медсестри прийомного покою ЦРЛ ОСОБА_54 надійшло повідомлення про надходження до реанімаційного відділення з тілесними ушкодженнями внаслідок ДТП ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_9 ;
- протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 08.04.2014 р. із планом-схемою та фототаблицями, згідно із яким були оглянуті та описані місце пригоди, складено план-схему, зроблено фото пошкодженого автомобіля;
- висновок судової автотехнічної експертизи №11/А-387 від 13.08.2014 р. про те, що безпосередньо перед пригодою ходова частина, рульове управління, гальмівна система автомобіля марки «ВАЗ-2101» реєстраційний номер НОМЕР_1 , знаходились у працездатному стані та були здатні виконувати свої функції за своїм призначенням із відомою водію ефективністю. Фари головного світла могли працювати у режимі дальнього та ближнього світла за умови подачі живлення на контакти лампочок;
- висновок транспортно-трасологічної експертизи №11/А-388 від 13.08.2014 р., згідно із яким, наданий на дослідження автомобіль «ВАЗ-2101» реєстраційний номер НОМЕР_1 має пошкодження та сліди, характерні для виникнення від контактування автомобіля передньою середньою частиною із придорожнім деревом, із іншими транспортними засобами автомобіль не контактував;
- висновок судово-медичної експертизи №115/41 від 28.07.2014 р. про те, що у ОСОБА_11 було встановлено наступні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма; забита рана чола зліва; синці вік лівого ока; забій-здавлення і розтрощення речовини лівої півкулі головного мозку; лівостороння субдуральна гематома/крововилив під твердою мозковою оболонкою; стан після операції (08.04.2014 р.) видалення субдуральної гематоми; закритий перелом кісток лівої гомілки зі зміщенням відламків; забита рана правої гомілки; закритий перелом відрив шиловидного відростка лівої ліктьової кістки; множинні синці тулуба та кінцівок, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень;
- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 14.10.2014 р., згідно із яким, свідок ОСОБА_30 з наданих їй 4 фотознімків впізнала ОСОБА_9 за характерними зовнішніми ознаками;
- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 14.10.2014 р., згідно із яким, свідок ОСОБА_30 з наданих їй 4 фотознімків нікого не впізнала (на фото №1 - ОСОБА_12 );
- протокол огляду предмету із фототаблицями від 15.10.2014 р., згідно із яким було оглянуто куртку чорну з шкірозамінника, штани світло коричневого кольору та туфлі (мокасини) чорного кольору, що належать ОСОБА_12 ;
- копія доповідної записки начальника 31 ДПРЧ з ДПРЗ ГУ ДСНС України в Одеській області ОСОБА_46 , адресованої голові Ренійської РДА та голові Ренійської міської ради, про надзвичайні ситуації та події в Ренійському районі за період з 08.00 год. 07.04.2014 р. до 08.00 год. 08.04.2014 р. де вказано, що 08.04.2014 р о 00.год. 50 хв. надійшло повідомлення про те, що за адресою м. Рені вул. Леніна 112 виникло ДТП та необхідна допомога по вилученню постраждалих з автомобіля. Легковий автомобіль ВАЗ 2101 д.н. НОМЕР_1 зіштовхнувся з деревом, водій ОСОБА_12 , 1994 р.н., мешк. у АДРЕСА_2 . З автомобіля вилучено 3 осіб, внаслідок ДТП травмовані ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_9 усі доставлені до Ренійської ЦРЛ;
- медична картка стаціонарного хворого ОСОБА_9 , яка містить данні про попередній, клінічний та супутній діагноз, записи про перебіг хвороби та лікування, витяг з історії хвороби та ін. В розділі: «запис лікаря приймального відділення» вказано, що зі слів хворого травми отримав внаслідок ДТП, обставин травм не пам`ятає, був на дні народження свого товариша;
- медична картка стаціонарного хворого ОСОБА_12 , яка містить данні про попередній, клінічний та супутній діагноз, записи про перебіг хвороби та лікування, витяг з історії хвороби та ін. В розділі: «запис лікаря приймального відділення» вказано: доставлений з місця ДТП, загальний стан середньої тяжкості, хворий при пам`яті, орієнтований у власній особі, стверджує, що за кермом автомашини був він.
Дослідивши у повному обсязі докази, надані сторонами, допитавши обвинуваченого, представника потерпілої, свідків, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що у ході судового розгляду не було здобуто достатніх доказів, які б доводили вчинення саме обвинуваченим ОСОБА_9 зазначеного у обвинувальному акті та інкримінованого йому злочину, передбаченого ст. 286 ч.2 КК України, а тому вважає за необхідне виправдати його на підставі ч.1п.2 ст.373 КПК України у зв`язку із тим, що не доведено його винуватість у вчиненні даного злочину.
Згідно до вимог ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
У відповідності до роз`яснень, що містяться у ч.2п.19 постанови Пленуму Верховного суду України від 01.11.1996 р. №9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою у вчиненні злочину може мати місце лише за умови доведеності її вини.
Згідно із вимогами ч.2 ст.17 КПК України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.
Приймаючи рішення про виправдування обвинуваченого ОСОБА_9 за ч.2 ст.286 КК України, суд виходить з того, що ані під час досудового розслідування, ані під час судового розгляду, стороною обвинувачення не наведено достатньо доказів винуватості вчинення обвинуваченим злочину поза розумним сумнівом, а можливість здобуття інших доказів вичерпана і стороною обвинувачення не пропонується. Надані ж стороною обвинувачення докази е протирічивими, містять ряд розбіжностей, частина з них є неприпустимими.
Обвинувачений винним себе не визнав, пояснивши, що за кермом автомобіля був не він, а інша особа. Такі ж показання обвинувачений давав на протязі усього досудового розслідування та судового розгляду. Представник потерпілої батько потерпілої ОСОБА_11 , яка знаходиться у вкрай тяжкому стані, перебуває у комі, також наполягає на тому, що за кермом автомобіля був не обвинувачений, а інша особа. У показаннях допитаних у судовому засіданні свідків обвинувачення також містяться суттєві розбіжності та протиріччя.
Так, свідок ОСОБА_10 , який надав автомобіль у користування саме своєму племіннику ОСОБА_12 пояснив, що як йому відомо, за кермом був товариш ОСОБА_13 і, наскільки йому відомо, ОСОБА_16 сиділа поруч із водієм, а ОСОБА_13 ззаду, хоча достеменно встановлено, що ОСОБА_11 знаходилась на задньому сидінні автомобіля. Свідок ОСОБА_26 пояснив, що дівчина знаходилась на задньому сидінні з правого боку, а свідок ОСОБА_55 що дівчина знаходилась між сидіннями. Стосовно водія автомобіля, ОСОБА_26 пояснив, що у водія права нога була затиснута, та для того, щоб витягнути з машини водія, довелось зламати сидіння та зігнути педаль гальма, а свідок ОСОБА_28 вказав, що праву ногу водія було зажато педаллю газу. Свідок ОСОБА_55 взагалі пояснила, що водій був без взуття, намагався висунути ногу у білій шкарпетці у кватирку вікна дверцят з боку водія. що, виходячи із особливостей салону ВАЗ 2101, деформації автомобіля внаслідок аварії, та того, що права нога у водія була затиснута педаллю, є взагалі неможливим фізично. Свідки ОСОБА_26 та ОСОБА_28 , пояснивши лише про одяг водія, самого його у обвинуваченому в судовому засіданні не впізнали. Свідок ОСОБА_29 пояснила, що її впевненість, що за кермом був саме обвинувачений, ґрунтується на тому, що вже після цієї пригоди вона бачила пасажира, тобто ОСОБА_12 , а його вона знає від народження. В ході допиту свідок ОСОБА_30 пояснила, що водія у залі суду немає і вона не може стверджувати, що обвинувачений і є тою людиною, що була за кермом. Тобто, ніхто з свідків обвинувачення, посилаючись лише на одяг, не вказав ствердно на обвинуваченого, як на людину, що керувала автомобілем.
Свідки ж захисту пояснили: ОСОБА_56 , який був безпосередньо на місці аварії що водій був вище ростом та міцнішої статури ніж пасажир, лікар ОСОБА_17 , який безпосередньо оформлював як ОСОБА_9 та к і ОСОБА_12 та обом надавав допомогу, пояснив, що особисто йому ОСОБА_12 пояснив, що саме він був за кермом автомобіля, та відповідний запис у медичну картку він зробив безпосередньо зі слів ОСОБА_12 . ОСОБА_9 тоді ж сказав, що за кермом був не він. Характер пояснених свідком лікарем ОСОБА_17 та зафіксованих у медичній документації тілесних ушкоджень у учасників ДТП також дає підстави для сумнівів у версії обвинувачення. Так, і в ОСОБА_9 і в ОСОБА_57 були пошкоджені нижні кінцівки, однак, у ОСОБА_9 були пошкодження обох колін, що можливо при пошкодженні торпедою автомобіля. а у ОСОБА_12 саме правої гомілки, що більш характерно при можливому затисненні педаллю гальма чи газу. Щодо ж пошкоджень обличчя, то у ОСОБА_9 постраждав ніс, причому, як зазначив лікар ОСОБА_48 від прямого удару, а у ОСОБА_12 пошкодження губи , зубів, що могли бути заподіяні при деформації рульовою колонкою, оскільки вона внаслідок удару пішла різко уверх кермом.
Суд також зазначає, що досудовим розслідуванням не було виконано хоча б мінімально вкрай необхідних по справах такої категорії слідчих дій, зокрема, не було вилучено та оглянуто одяг та взуття усіх учасників ДТП, не призначено відповідних експертиз, усі учасники ДТП отримали тілесні ушкодження, але судово-медична експертиза була призначена тільки ОСОБА_11 , судово - медична експертиза обвинуваченого ОСОБА_9 та свідка ОСОБА_12 навіть не призначалась, хоча б саме її проведення та надання відповідних висновків стосовно ушкоджень, їх характеру та можливого механізму заподіяння можливо могли б стати належними доказами винуватості саме певної особи у вчиненні даного злочину. Однак, як пояснив слідчий, він у цьому не вбачав необхідності. Як було встановлено в ході судового розгляду, слідча дія впізнання особи за фотознімками була проведена із грубими порушеннями норм кримінального процесуального законодавства, як пояснив свідок ОСОБА_30 , перед проведенням слідчої дії слідчий ОСОБА_20 із фотознімками приходив до неї додому, грубі порушення також підтверджуються показаннями свідків ОСОБА_50 та ОСОБА_51 , у зв`язку із чим суд не може визнати цей доказ допустимим. Крім того, слід відзначити, що свідок ОСОБА_30 , з якою проводилась дана слідча дія, пояснила, що вона вказала на особу, яка здалась їй знайомою. На питання, чи знаходиться у залі суду особа, яку вона тоді впізнала, свідок ствердної відповіді не надала, пояснила, що на даний момент не може впізнати цю людину та не може стверджувати, що обвинувачений і є тою самою особою, яку вона тоді упізнала. Крім того, постає питання, якщо в ході впізнання свідок впізнала ОСОБА_9 , то тоді чому вона не впізнала ОСОБА_12 , якого вони тоді також витягнули з тієї ж машини. Слід також зазначити, що фото ОСОБА_9 дійсно є більш яскравим ніж інші фото і впадає у очі.
Суд також зазначає, що дійсно, від самого початку, тобто від 08.04.2014 р. в усіх наданих суду документах: витязі, постановах про призначення слідчих дій, висновках та ін., вказано, що транспортним засобом керував ОСОБА_12 , ОСОБА_9 у справі допитувався як свідок на протязі досудового розслідування, ще у постанові про визнання предметів речовим доказом та долучення іх до матеріалів кримінального провадження від 15.10.2014 р вказано, що транспортним засобом керував ОСОБА_12 , а ОСОБА_11 та ОСОБА_9 були пасажирами. 16.10.2014 р. ОСОБА_9 було повідомлено про підозру та допитано у якості підозрюваного. Сторона захисту вважає. що це дає підставу для визнання істотним порушення прав і основоположних свобод людини. Суд зазначає, що дійсно ОСОБА_9 допитувався як свідок, давав показання, а потім його повідомили про підозру та допитали в якості обвинуваченого. Однак, слід узяти до уваги, що виходячи зі своєї суті, справи щодо порушення правил безпеки дорожнього руху мають свою певну специфіку і для встановлення всіх обставин пригоди необхідно допитати усіх учасників події, щоб прийти до висновку про можливу винну особу.
Крім того, даючи пояснення, обвинувачений пояснив, що він взагалі не вміє керувати автомобілем, ніколи цьому не навчався, водійського посвідчення не має. Таким чином виникає великий сумнів у тому, що особа, яка взагалі не має жодних вмінь та навичок керування транспортним засобом, та ще й знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, змогла б тронутися на автомобілі з місця, проїхати на ньому таку значну відстань, та ще й з такою швидкістю, внаслідок якої відбулося зіткнення із деревом такої сили. Показання обвинуваченого у цій частині стороною обвинувачення ніяким чином не оспорювались та не спростовувались, що ставить під сумнів як версію обвинувачення, так і свідка ОСОБА_12 .
Будь-яких інших доказів, клопотань про їх витребування, зокрема виклик та допит свідків, призначення експертиз, надання письмових доказів, від сторони обвинувачення не надійшло.
Таким чином, оскільки інших доказів сторонами кримінального провадження не надано, вищевказані, надані стороною обвинувачення докази є суперечливими, а деякі недопустимими, а тому не можуть бути покладені в основу обвинувачення, суд вважає, що досудовим розслідуванням не зібрано належних і достатніх доказів про вчинення обвинуваченим інкримінованого йому правопорушення, не надано таких доказів і в ході судового розгляду. А тому його слід виправдати на підставі п.2 ч.1 ст. 373 КПК України.

Керуючись ст.ст.368, 369, 370, 371, п.2 ч.1 ст. 373. 374 374 КПК України,
УХВАЛИВ:

Виправдати ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, на підставі п.2 ч.1 ст.373 КПК України, у зв`язку з недоведеністю його винуватості у вчиненні даного злочину.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили - не обирати
Цивільний позов ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди залишити без розгляду.
Речові докази по справі: автомобіль ВАЗ 2101 червоного кольору реєстраційний номер НОМЕР_1 , що знаходиться на зберіганні у ОСОБА_10 та куртку чорну із шкірозамінника, штани світло-коричневого кольору,туфлі (мокасини) чорного кольору, що знаходяться на зберіганні у ОСОБА_12 залишити на відповідальному зберіганні у зберігачів.

Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Одеської області через Ренійський районний суд Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення
Суддя ОСОБА_1