Справа № 548/2130/15-к
Провадження №1-кп/548/179/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 грудня 2015 року м. Хорол

Хорольський районний суд Полтавської області в складі :

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

обвинувачених - ОСОБА_4 , ОСОБА_5

потерпілих - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хорол кримінальне провадження № 0000675 про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, не працюючого, не одруженого, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , українця, громадянина України, уродженця с. Верхня Будаківка Миргородського району Полтавської області, зареєстрованого АДРЕСА_2 , освіта середня спеціальна, працюючого трактористом в ДП " ДГ ім. Декабристів", не одруженого, мешканця АДРЕСА_3 , раніше не судимого,-

у вчинені злочину передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вчинили кримінальне правопорушення за таких обставин: 12.11.2015 року в нічний час ОСОБА_4 разом із ОСОБА_5 на автомобілі марки «ВАЗ-2107». д.н.з. НОМЕР_1 , яким згідно довіреності користується ОСОБА_5 , прибули у м. Хорол з метою вчинення крадіжок особистих речей із автомобілів громадян на території міста.

Так, 12.11.2015 року близько 1 - ої години ОСОБА_4 разом із ОСОБА_5 , прибули до будинку, який знаходиться за адресою: м. Хорол вул. К.Маркса, 130, де побачили припаркований автомобіль марки «ВАЗ-21051», д.н.з. НОМЕР_2 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_9 та перебуває у фактичному користуванні у ОСОБА_6 . Після цього, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, ОСОБА_4 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_5 , за допомогою ножа відчинили двері вищевказаного автомобіля та із салону автомобіля повторно, умисно, з корисливих спонукань, шляхом вільного доступу викрали автомагнітолу марки «Ріопеег» вартістю згідно висновку експерта № 2511/3 від 25.11.2015 року 653,94 грн. та автомобільну акустику марки «Ріопеег» вартістю згідно висновку експерта №2511/3 від 25.11.2015 року 855 грн., які належать ОСОБА_6 , чим завдали йому матеріальної шкоди на загальну суму 1508,94 грн.

Вподальшому ОСОБА_4 та ОСОБА_5 перевезли викрадене у м. Миргород, де проживають, таким чином розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Крім цього, 12.11.2015 року близько 01.30 год. ОСОБА_4 разом із ОСОБА_5 , прибули до будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , де побачили припаркований автомобіль марки «ВАЗ-21013», д.н.з. НОМЕР_3 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_10 та перебуває у фактичному користуванні у ОСОБА_7 . Після цього, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, ОСОБА_4 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_5 , за допомогою ножа відчинили двері вищевказаного автомобіля та із салону автомобіля повторно, умисно, з корисливих спонукань, шляхом вільного доступу викрали автомагнітолу марки «Ріопеег» вартістю згідно висновку експерта № 2511/3 від 25.11.2015 року 483,75 грн., автомобільну акустику марки «Роwег» вартістю згідно висновку експерта № 2511/3 від 25.11.2015 року 450 грн., 4 дефлектори вікон вартістю згідно висновку експерта № 2511/3 від 25.11.2015 року 96,43 грн. та автомобільне колесо в зборі вартістю згідно висновку експерта № 10/1 від 24.11.2015 року 381,99 грн., які належать ОСОБА_7 , чим завдали йому матеріальної шкоди на загальну суму 1412,17 грн.

Вподальшому ОСОБА_4 та ОСОБА_5 перевезли викрадене у м. Миргород, де проживають, таким чином розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Крім цього, 12.11.2015 року близько 2-ої год. ОСОБА_4 разом із ОСОБА_5 прибули до будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 , де побачили припаркований автомобіль марки «ВАЗ-21093», д.н.з. НОМЕР_4 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_8 . Після цього, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_4 діючи за попередньою змовою разом із ОСОБА_5 , за допомогою ножа відчинили двері багажного відідлення вищевказаного автомобіля та демонтувавши руками переднє вітрове скло вартістю згідно висновку експерта №11/1 від 24.11.2015 року 256,50 грн., повторно, умисно, з корисливих спонукань, шляхом вільного доступу викрали його, чим завдали ОСОБА_8 матеріальної шкоди на вказану суму.

Вподальшому ОСОБА_4 та ОСОБА_5 перевезли викрадене у м. Миргород, де проживають, таким чином розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

При розгляді справи в суді обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, визнали повністю та пояснили, що дійсно вони 12.11.2015 року близько 1 - ої години прибули до будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_6 , де побачили припаркований автомобіль марки «ВАЗ-21051», д.н.з. НОМЕР_2 . Після цього, за допомогою ножа відчинили двері вищевказаного автомобіля та із салону автомобіля з корисливих спонукань, шляхом вільного доступу викрали автомагнітолу марки «Ріопеег» .

Крім цього, 12.11.2015 року близько 01.30 год. прибули до будинку, який знаходиться за адресою: м. Хорол вул. Леніна, 43, де побачили припаркований автомобіль марки «ВАЗ-21013», д.н.з. НОМЕР_3 . Після цього за допомогою ножа відчинили двері вищевказаного автомобіля та із салону автомобіля з корисливих спонукань, шляхом вільного доступу викрали автомагнітолу марки «Ріопеег» .

Крім цього, 12.11.2015 року близько 2-ої год. прибули до будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 , де побачили припаркований автомобіль марки «ВАЗ-21093», д.н.з. НОМЕР_4 , після цього, за допомогою ножа відчинили двері багажного відідлення вищевказаного автомобіля та демонтувавши руками переднє вітрове скло, та вподальшому перевезли викрадене у м. Миргород, де проживають, таким чином розпорядившись викраденим майном на власний розсуд .

Обвинувачені повністю визнавши власну винуватість у вчиненому злочині, в суді, заявили, що сумнівів у достовірності доказів по справі, зібраних під час досудового розслідування кримінального провадження, вони не мають, ніякі обставини не оспорють, тому як обвинувачені, потерпілі, так і прокурор вважають недоцільним дослідження судом доказів, які ніким не оспорюються. За таких обставин після роз`яснень обвинувченим та іншим учасникам судового провадження положень та наслідків ст.349 КПК України, судове слідство по справі було обмежене допитом обвинувачених, дослідженням матеріалів кримінального провадження стосовно відомостей, які характеризують особу обвинувачених.
Оцінюючи досліджені докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин в їх сукупності та керуючись законом суд приходить до висновку, що дії обвинувачених слід кваліфікувати за ст.185 ч.2 КК України, як таємне викрадення чужого майна /крадіжка/, вчиненої повторно, за попередньою змовою групою осіб.
Суд вважає, що вина обвинувачених в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, доведена повністю. При цьому розгляд провадження провадився відносно обвинувачених в межах пред`явленого їм обвинувачення.
Призначаючи вид та міру покарання обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 185 КК України, суд враховує тяжкість вчиненого злочину, дані про особи обвинувачених, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.
Обставинами, яка пом`якшують покарання обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , є їх щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданих збитків.
Обставинами які обтяжували б покарання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не встановлено.
Беручи до уваги викладене, дані про особу обвинувачених, те, що вчинене обвинуваченими ОСОБА_4 та ОСОБА_5 кримінальне правопорушення не є тяжким злочином, вони добре характеризується за місцем проживання, а також думку потерпілих, які на суворій мірі покарання не наполягали, суд вважає за необхідне призначити покарання обвинуваченим у вигляді позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України, міркуючи, що таке покарання буде відповідати вчиненому обвинуваченим і достатнім для їх виправлення.
Згідно зі ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини кожна особа має право при визначенні будь-якого кримінального звинувачення проти неї на справедливий і відкритий розгляд впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.
Під час досудового розслідування до обвинувачених не було застосовано запобіжний захід, оскільки на даний час немає підстав вважати, що обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу можуть ухилятися від явки до кримінально-виконавчої інспекції, суд приходить до висновку про відсутність необхідності обрання відносно них будь - якого із запобіжних заходів.
Цивільний позов у справі не заявлявся.
Долю речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.
Судові витрати у розмірі 859, 32 грн. на залучення експерта, підлягають стягненню з обвинувачених.
Матеріальні збитки становлять 3177,61 грн., відшкодовані повністю.
Керуючись ст. ст. 31, 176-179, 369 371, 373 376, 394, 395 КПК України, ч. 2 ст. 185 К УКраїни , суд,-
З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, та призначити йому покарання за ч. 2 ст. 185 КК України - у вигляді позбавлення волі строком на 2 /два/ роки.
Згідно ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 /один/ рік 6 (шість) місяців.
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, та призначити йому покарання за ч. 2 ст. 185 КК України - у вигляді позбавлення волі строком на 2 /два/ роки.
Згідно ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 /один/ рік.
На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 та ОСОБА_5 періодично з`являтись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти їм про зміну свого місця проживання.
Міру запобіжного заходу засудженим не обирати.
Стягнути з засуджених у дохід держави судові витрати у сумі 859,32 грн - солідарно.
Речові докази у справі, саме: автомагнітола марки « Pioneer», автомобільна акустика марки «Power», 4 дефлектори вікон та автомобільне колесо в зборі, які передані на зберігання ОСОБА_7 - повернути власнику ОСОБА_7 , анулювавши зберігальну розписку. Автомагнітола марки « Pioneer» та автомобільну акустику марки « Pioneer», які передані на зберігання ОСОБА_6 повернути власнику ОСОБА_6 , анулювавши зберігальну розписку. Переднє вітрове скло до автомобіля, яке передане на зберігання в кімнату зберігання речових доказів Хорольського ВП ГУНП в Полтавській області, повернути власнику ОСОБА_8 , анулювавши зберігальну розписку.
Згідно зі ст. 376 ч. 6 КПК України копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку суду мають право отримати після подачі відповідної заяви про це до суду.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляції через Хорольський районний суд Полтавської області, за виключення оскарження обставин, які ніким не оспорювалися та не досліджувалися в суді.
Головуючий: