Справа № 11-а - 466/10 Головуючий у 1 інстанції Гулид Р.М.
Доповідач: Партика І.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 липня 2010 року Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області у складі

головуючого Макойди З.М.,

суддів Партики І.В., Тенюха В.П.,

за участю прокурора Горин У І.,

захисника ОСОБА_1

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Львові кримінальну справу за апеляцією прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, ОСОБА_2 на постанову Перемишлянського районного суду Львівської області від 22 березня 2010р. щодо ОСОБА_3

ВСТАНОВИЛА:

Органи попереднього слідства предявили звинувачення ОСОБА_3 у незаконному зберіганні та реалізації дисків для лазерних систем зчитування у великих розмірах, тобто у вчиненні злочину, передбаченому ст. 203-1 ч.2 КК України та незаконному відтворенні компютерних програм, використанні компютерних програм без дозволу осіб, які мають авторське право, вчинення інших умисних порушень авторського права, із заподіянням матеріальної шкоди у значному розмірі, тобто у вчиненні злочину, передбаченому ст. 176 ч.2 КК України.

Постановою Перемишлянського районного суду Львівської області від 22 березня 2010р. дану кримінальну справу скеровано прокурору Перемишлянського району Львівської області для проведення додаткового досудового слідства. Суд мотивував своє рішення тим, що досудове слідство проведено не повно, а усунути даний недолік в ході судового слідства неможливо, через необхідність проведення великого обсягу процесуальних дій по справі (проведення оцінок, експертиз, залучення та допит потерпілих по справі, предявлення чи перепредявлення звинувачення), що в спосіб виконання судового доручення суду виконати не вбачається за можливе.

Не погоджуючись з постановою суду, прокурор, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції ОСОБА_4 подав апеляцію, у якій просить постанову суду скасувати. Свою вимогу мотивує тим, що досудове слідство по вказаній кримінальній справі проведено у відповідності до вимог ст. 22, 64 КПК України належним чином, по справі виконано усі слідчі дії та вину ОСОБА_3 в інкримінованому йому злочині доведено повністю. Досудовим слідством встановлено, що відповідно до висновків експерта НДЕКЦ при ГУМВС України № 7/56 від27.05.2008р. (а.с. 17-19) та № 7/86 НДЕКЦ при ГУМВС України від 18.07.2008р. (а.с. 28-31) 1638 примірників дисків формату ДВД та 380 примірників дисків формату СД, вилучені в ОСОБА_3 22.05.2008р. містять обєкти авторського права та суміжних прав у вигляді аудіовізуальних творів, 4 примірники дисків формату ДВД, які ОСОБА_5 придбав у приватного підприємця ОСОБА_3 10.05.2008р. містять обєкти творів та суміжних прав. Судом не враховано, що неправомірними діями ОСОБА_3 корпорації «Майкрософт» заподіяно матеріальну шкоду на суму 10622, 5 грн., а корпорації «Адодсистемс інкорпорейтед» завдано шкоди на суму 14842, 28 грн. За таких обставин суд 1 інстанції безпідставно скерував справу для проведення досудового слідства, хоча з метою перевірки та уточнення фактичних даних, одержаних в ході досудового слідства, міг дати судове доручення.

Заслухавши доповідача, міркування прокурора, пояснення ОСОБА_3 та його захисника, які заперечили проти поданої апеляції, перевіривши матеріали справи та обговоривши зазначені в апеляції доводи, колегія суддів дійшла висновку, що подана апеляція не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 281 КПК України повернення справи на додаткове розслідування з мотивів неповноти або неправильності досудового слідства може мати місце лише тоді, коли ця неповнота або неправильність не може бути усунута в судовому засіданні.

Колегією суддів встановлено, що суд 1 інстанції з належною повнотою досліджував зібрані по справі докази та прийшов до вірного висновку про скерування справи для проведення додаткового досудового слідства через необхідність проведення великого обсягу процесуальних дій по справі, що в спосіб виконання судового доручення є не можливим.

Зазначені в постанові суду вимоги до органу попереднього слідства ґрунтуються на вимогах Закону, а зібрання та закріплення належної кількості доказів по справі усунуть усі протиріччя та сумніви щодо вини обвинуваченого.

Покликання автора апеляції на доведеність вини ОСОБА_3 в інкримінованих йому злочинах є передчасним, оскільки не встановлено, коли обвинувачений придбав кожен із вилучених дисків, кому належить право розповсюдження на території України програмного забезпечення «Неро АГ», не вирішено питання про визначення процесуального становища по справі юридичних осіб, яким належить право інтелектуальної власності корпорацій, не встановлено розміру шкоди, заподіяної діями підсудного власникам інтелектуальних прав на програмні продукти, зазначені вище.

При вирішенні питання про наявність складу злочину та при предявленні звинувачення слід врахувати зміни у законодавстві України, що передбачає кримінальну відповідальність за злочини у сфері інтелектуальної власності .

З огляду на наведене, колегія суддів вважає постанову суду законною та обґрунтованою, а тому не знаходить підстав для задоволення поданої прокурором апеляції.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 362, 365, 366 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Постанову Перемишлянського районного суду Львівської області від 22 березня 2010р. щодо ОСОБА_3 залишити без змін, а апеляцію прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції ОСОБА_4 без задоволення.

Головуючий

Судді