Апеляційний суд Кіровоградської області
Провадження № 11-кп/781/774/15 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч. 3 ст. 152 КК України Доповідач у ІІ інстанції: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10.11.2015 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , захисників - адвокатів ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

потерпілої - ОСОБА_11 ,
представника потерпілої - адвоката

ОСОБА_12 ,

розглянула у закритому судовому засіданні у м. Кіровограді матеріали кримінального провадження № 0008420 стосовно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за апеляційними скаргами останніх та їх захисників - адвоката ОСОБА_9 та адвоката ОСОБА_10 на вирок Ленінського районного суду м. Кіровограда від 16.06.2015 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Кіровограда, раніше судимий: 27.09.2007р. Ленінським районним судом м. Кіровограда за ч. 1 ст. 263, 75 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 2 роки з звільненням від відбуття покарання з іспитовим строком 1 рік,

31.03.2008р. Кіровським районним судом м. Кіровограда за ч. 1 ст. 309, 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 2 роки 6 місяців,

24.11.2011р. Кіровським районним судом м. Кіровограда за ст. 395, ч. 1, 2, 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 190, 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 5 років (звільнився 11.07.2014 внаслідок амністії),

засуджений за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 152 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 8 років;

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець с. Ставидло Олександрівського району Кіровоградської області, раніше судимий:

03.11.2003р. Кіровським районним судом м. Кіровограда за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі, строком 3 роки,

04.09.2009р. Ленінським районним судом м. Кіровограда за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі, строком 2 роки з звільненням від відбуття покарання з іспитовим строком 2 роки,

03.06.2010р. Івано-Франківським міським судом за ч. 3 ст. 185, 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі, строком 3 роки 6 місяців,

19.06.2012р. Тернопільським міським судом за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі, строком 3 роки 6 місяців,

08.07.2014р. Приморським районним судом м. Одеси за ч. 2 ст. 185, 75 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 1 рік з звільненням від відбуття покарання з іспитовим строком 1 рік,

засуджений за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 152 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 8 років.

На підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Приморського районного суду м. Одеси від 08.07.2014 року, і за сукупністю вироків визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 8 років 6 місяців.
Стягнуто солідарно з ОСОБА_8 та ОСОБА_7 на користь потерпілої 40 000 (сорок тисяч) гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди.
Стягнуто солідарно з ОСОБА_8 та ОСОБА_7 на користь ОСОБА_11 витрати на правову допомогу в сумі 500 (п`ятсот) гривень 0 коп.
Вирішено долю речових доказів.

В С Т А Н О В И Л А:
Вироком суду визнані винними та засуджені: ОСОБА_7 за вчинення незакінченого замаху на зґвалтування, тобто статеві зносини із застосуванням фізичного насильства, вчинені групою осіб та ОСОБА_8 за вчинення закінченого замаху на зґвалтування, тобто статеві зносини із застосуванням фізичного насильства, вчинені групою осіб, за таких обставин.

Так, 05.10.2014, приблизно о 22 год. 00 хв. ОСОБА_7 та ОСОБА_8 діючи за попередньою змовою між собою, умисно з мотиву задоволення статевої пристрасті та з метою вступу в статеві зносини, незважаючи на відмову потерпілої ОСОБА_11 на вступ з ними в статеві зносини, завели ОСОБА_11 на заглиблену від дороги земельну ділянку, яка не освітлюється та розташована в м. Кіровограді по вул. Пролетарській, неподалік від перехрестя з вул. А. Тарковського, де, застосовуючи фізичне насильство, почергово наносячи удари кулаками в область голови, тулубу чим завдали їй тілесні ушкодження у вигляді саден на шиї зліва, в ділянці лівого надпліччя з переходом на грудну клітину зліва, грудної клітини праворуч, в ділянці лівого надпліччя з синцем, правій та лівій сідницях, в ділянці куприка та ділянки почервоніння на правому стегні, синців навколо лівого ока з переходом на вилицеву ділянку зліва, на спинці носу, лівій вушній раковині, правому передпліччі, правій кисті, лівій кисті (3), припухлість на лівій скроневій ділянці, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, звалили з ніг ОСОБА_11 , та тримаючи потерпілу зняли з неї колготки та спідню білизну. В подальшому проти волі ОСОБА_11 по черзі, спочатку ОСОБА_8 , а потім ОСОБА_7 намагалися вступити з останньою в статеві зносини природним шляхом, чим спричинили тілесні ушкодження у вигляді осадження в ділянці човникоподібної ямки та присінка піхви з переходом до основи дівочої пліви. Виконавши усі дії, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця, ОСОБА_8 не закінчив злочин з причин, які не залежали від його волі, оскільки через фізичний стан не зміг вчинити фізіологічний статевий акт, а ОСОБА_7 не закінчив злочин з причин, які не залежали від його волі, через під`їзд патрульного автомобіля працівників міліції.
В своїй апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить скасувати вирок районного суду, а справу направити на новий судовий розгляд до суду першої інстанції для нового судового слідства. В своїх доповненнях до апеляційної скарги обвинувачений ОСОБА_7 просить скасувати вирок районного суду та перекваліфікувати його дії з ч. 3 ст. 15 ст. 152 КК України на нанесення тілесних ушкоджень. Свої вимоги апелянт мотивує тим, що суд взяв до уваги відеозапис відтворення, яке було зроблено до початку допиту. Також безпідставно, на його думку, суд взяв до уваги показання потерпілої, яка плуталась в своїх показаннях, та не надав можливості повноцінно допитати потерпілу. Звертає увагу на те, що допитані в суді свідки ОСОБА_13 та ОСОБА_14 щодо однієї ситуації свідчили по різному. Крім того, свідок ОСОБА_15 надав не зрозумілі свідчення, на запитання відповідав сплутано, зокрема щодо того, що на відстані 10 метрів в темному закутку, який не освітлюється, він бачив людей. Також вважає, що під час складання протоколу було порушено вимоги ст. 288 КПК України, а саме: після проведення впізнання в кабінеті були присутні не поняті, а оперативники. Також безпідставно, на думку обвинуваченого, за основу вироку були покладені висновки судово-медичних експертиз, які не є точними, оскільки побудовані на припущеннях, при цьому більшість експертиз було проведено за його клопотанням. Звертає увагу на те, що під час досудового слідства було порушено його право на захист, оскільки його арешт та допит відбувався без участі адвоката. Безпідставно, як вважає обвинувачений ОСОБА_7 районний суд не взяв до уваги те, що пошкодження слизової оболонки та пост травматичні сліди в статевому органі потерпілої ОСОБА_11 могли утворитись за декілька годин до їх зустрічі. Також просить змінити йому запобіжний захід на не пов`язаний із триманням під вартою, оскільки він хворіє на гепатит С.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_9 в своїй зміненій під час судового розгляду апеляційній скарзі підтримала вимоги свого підзахисного, та просить вирок суду скасувати, перекваліфікувавши дії останнього на іншу статтю кримінального закону, за нанесення тілесних ушкоджень потерпілій, обґрунтовуючи це тим, що фізичне насильство, яке є об`єктивною стороною ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 152 КК України, має перебувати в прямому причинно-наслідковому зв`язку, а саме з метою подолати опір та вступити в зносини. Однак стороною обвинувачення не доведено, що її підзахисний спричинив потерпілій тілесні ушкодження з метою вступу з нею у статеві зносини та з метою подолати її опір. Також, на думку захисника, зґвалтування характеризується прямим умислом, однак ОСОБА_7 пояснив суду першої інстанції, що ніяких дій на вчинення зґвалтування та замаху на зґвалтування він не вчиняв. Крім того, на її думку, допитані в суді свідки ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 очевидцями подій не були.

В своїй апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 просить призначити йому покарання за іншим складом злочину ніж той, що призначив йому суд першої інстанції, мотивуючи це тим, що при допиті потерпілого йому не дали можливість поставити запитання. Крім того, районним судом було взято до уваги відеозапис відтворення, який не було досліджено в повному обсязі, та незважаючи на те, що даний запис був видалений із списку доказів. Також посилається на те, що судом не був встановлений час вчинення злочину, та зазначає, що його було доставлено до відділу міліції 05.10.2014 року, а адвоката надано лише 07.10.2014 року, що є порушенням вимог ст. 314 КК України. Ще звертає увагу на те, що свідки ОСОБА_17 та ОСОБА_16 в судовому засіданні давали різні показання.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_10 в своїй апеляційній скарзі, зміненій в судовому засіданні, також просить скасувати вирок суду та призначити його підзахисному покарання за іншим складом злочину, посилаючись на те, що вирок суду не відповідає обставинам кримінального провадження. Так, на думку захисника, показання потерпілої про намагання обвинувачених вступити з нею силоміць у статевий зв`язок, спростовується показаннями свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_19 , які стверджували що потерпіла була цілком одягнута, а на її обличчі були тілесні ушкодження у вигляді гематоми. Свідок ОСОБА_15 чув лише дівочий крик про допомогу, але через темряву не бачив, що відбувається. Тому, з огляду на показання вказаних свідків, захисник вважає, що можна стверджувати лише про доведеність нанесення потерпілій лише тілесних ушкоджень на тлі неприязне них стосунків. Крім того, на думку захисника, суд першої інстанції помилково поклав в основу обвинувального вироку показання обвинуваченого ОСОБА_8 , що були дані на досудовому слідстві під час слідчого експерименту, та від яких останній відмовився під час судового розгляду через порушення його права на мовчання при затриманні та права не свідчити проти себе.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які підтримали свої апеляційні скарги, їх захисників - адвокатів ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які просили задовольнити їх змінені до вимог своїх підзахисних апеляційні скарги, вислухавши думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг обвинувачених та захисту, потерпілої ОСОБА_11 та її представника адвоката ОСОБА_12 , які вважають що підстав для задоволення апеляційних скарг не має, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги обвинувачених та захисників задоволенню не підлягають, з таких підстав.

Суд першої інстанції обґрунтовано визнав обвинуваченого ОСОБА_7 винним у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 152 КК України, а обвинуваченого ОСОБА_8 винним у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ОСОБА_8 ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 152 КК України, оскільки їх вина у повному обсязі підтверджується сукупністю наступних доказів, які суд першої інстанції дослідив під час судового розгляду, та які перебувають у взаємозв`язку між собою та повністю узгоджуються.

Показаннями потерпілої ОСОБА_11 , яка показала суду, що з обвинуваченими до подій того вечора знайома не була. 05.10.2014, приблизно о 21 год. 00 хв. поверталася додому, ідучи в бік центру міста по вул. Пролетарській. Підходячи до перехрестя з іншою вулицею, назви якої не знає, до неї підійшов чоловік з пропозицією познайомитися, на її бажання пройти далі - перегородив шлях, сказав, що прийдуть друзі. З`явився хлопець на вигляд 30 років з жінкою літнього віку (на вигляд 40-50 років), які намагалися приєднатися до їх розмови. Вона намагалася піти, однак хлопець, який представився ОСОБА_20 не давав це зробити, перекривав дорогу. Стояли вчотирьох, чоловік з жінкою відійшли. Вона пішла прямо, повернула на перехресті направо, молодий чоловік забігав наперед та говорив причини, чому вона мала знайомитися. Знову підійшли чоловік з жінкою. ОСОБА_21 почав торкатись її плаття. Потім ОСОБА_21 підійшов ближче та почав брати обома руками навколо шиї та придушувати. Це повторювалося декілька разів, ОСОБА_20 того зупинив або він зупинився сам, вона не пам`ятає. Вона когось з них штовхнула, а ОСОБА_20 її ударив правою рукою по правій щоці. Перебувала у стані жаху, зрозуміла, що просто так не піде звідси. Після придушення розмовляла з ОСОБА_21 , розповідала, що у неї не було чоловіків, щоб вони її не чіпали. Зав`язався спір з приводу цього. Намагалася іти вперед, ОСОБА_21 та жінки поруч не було, з нею йшов ОСОБА_20 . Почала бігти, добігла до рогу вулиці Покровської з іншою вулицею, де біля сходів її наздогнав ОСОБА_20 . ОСОБА_20 запропонував піти до нього додому. Потім підійшов ОСОБА_21 з жінкою, та була п`яна. Жінка сіла в таксі та поїхала, вони залишилися втрьох. Зазначила, що з жінкою (вказала ім`я ОСОБА_22 ) не поїхала, тому що та була п`яна. Денис її відгороджував від ОСОБА_21 , той пішов вперед, вона зрозуміла, що останній образився. ОСОБА_20 сказав, що ОСОБА_21 іде додому. Вона окликнула ОСОБА_21 , потім назвала його «чуркою» на що той повернувся та ударив її рукою в обличчя, в праву щоку. Продовжували йти, у неї була істерика, не пам`ятає чи в той момент її били. Повз них проїхав автомобіль працівників міліції, яким ОСОБА_8 сказав, що вона його дівчина. Вказала, що її залякали, тому нічого не відповіла на запитання працівників міліції, чи все гаразд. Вони зайшли за ріг, почала втікати, ОСОБА_20 її наздогнав, почали осипати ударами. Телефон ОСОБА_8 у неї забрав. Денис стояв в цей час поруч, ОСОБА_21 запропонував викинути телефон. ОСОБА_21 пішов з телефоном вздовж по вулиці набережної, ОСОБА_20 стояв поруч з нею. Повернувся ОСОБА_21 та ударив її долонями чи кулаками по голові. Від чого вона втрачала увагу. ОСОБА_8 та ОСОБА_7 почали вирішувати куди її повести. Поволокли в закуток на вул. Пролетарській, на спроби вирватися її били. Події пам`ятає погано, її лякали, коли вона починала кричати її били. Заволокли в закуток, з одного боку якого був паркан. ОСОБА_20 сказав, що будуть ґвалтувати. Запропонували їх задовольнити, щоб ті її не ґвалтували. Вона кричала, на що її били кулаками та руками, як саме не знає. Потім зрозуміла, що вони починають знімати штани, вона присіла та затулила очі руками та кричала. Повз них проїхала машина. На неї сипалися удари. Не пам`ятає, чи знімали обвинувачені штани, чи ні. Потім встала, її поставили в кут. Коли вона стояла з неї зняли колготи та спідню білизну. Повз них йшов хлопець, вона почала кричати, але їй затулили рот. ОСОБА_8 побіг за хлопцем, а ОСОБА_7 залишався з нею, просила його одуматися. Денис або ОСОБА_21 ударив її головою, лівою скронею об паркан. Вона частково втрачала свідомість, їй здалося, що знаходиться вдома, до неї підійшло цуценя. Потім зрозуміла, що лежить, а ОСОБА_7 перевіряє її пульс, вона почала вставати. Потім її били, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 стояли зі знятими штанами. Говорили, що якщо не хоче займатися оральним сексом, щоб мастурбувала їм. Вона почала кричати, ОСОБА_7 сказав, що йому це набридло. Вона лежала, намагалася встати. Їй розвели ноги силою, та ОСОБА_8 спробував вступити з нею в статевий акт, однак йому не вдалось це зробити, як вона зрозуміла через розмір статевого члена. Потім спробував ОСОБА_7 , лежачи зверху на ній вступити в статевий акт, у нього це вдалося, вона відчула ритмічні рухи. Він припинив, коли побачили машину, що наближалася. Під`їхала машина, вони встали та почали одягати штани, підійшли працівники міліції. В цей момент вона лежала гола. Денис сказав, щоб вона мовчала. ОСОБА_7 та ОСОБА_8 розмовляли з працівниками міліції. Вона одягнута була в плаття, колготи, ботинки. До цих подій зустрічалася з подругою. Потім пішла по вул. Пролетарській поговорити телефоном, оскільки там тихо. ОСОБА_7 пропонував їй вступити в статевий зв`язок на що вона відмовилася. З моменту зустрічі до приїзду в райвідділ міліції пройшло приблизно 2 години.
Показаннями свідка ОСОБА_13 в судовому засіданні, який показав, що працює інспектором батальйону патрульної служби Кіровоградського МВ УМВС України в Кіровоградській області. В день подій (точну дату не пам`ятає) ніс службу в автопатрулі № 611 (територія обслуговування центральний сквер міста, район Арнаутове, с. Гірниче, центр міста Кіровограда). Рухаючись з району Кущівки в центр міста Кіровограда отримали від чергового виклик про те, що біля будинку по вул. Пролетарській, 13, невідомий чіпляється до дівчини. Їдучи по вул. Пролетарській в напрямку моста через ріку Інгул, що по вул. В. Перспективній, проїжджаючи повз будинок № 13, водій ОСОБА_23 висвітив ліхтарем в закутку забору двох чоловіків, які присівши схилилися над чимось. В цей час чоловіки встали, повернулись до машини обличчям та почали обтрушувати власну одежу. На одязі чоловіків малися сліди бруду та трави, зокрема на колінах. На тому ж місці побачили дівчину, яка перебувала в напівлежачому положенні, почала вставати, на обличчі якої побачили гематому, у дівчини було розкуйовджене волосся, колготи, одягнені на дівчині, були розірвані. Вказане привернуло їх увагу. Вийшли з автомобіля, на запитання що сталося дівчина нічого не відповіла. Чоловік, в якому свідок впізнав обвинуваченого ОСОБА_8 , почав пояснювати, що «зняли» дівчину в центральному сквері, вона була на все згодна, потім не згодна та її хтось з них ударив. Дівчина була одягнена в короткий сарафан, колготи тілесного кольору, точно не пам`ятає. На внутрішній частині стегна у дівчини були синці. Дівчина говорила, що втратила телефон та боїться батька. В той час, як він спілкувався з двома хлопцями, його напарник розмовляв з дівчиною. Вони викликали наряд № АП 631, доставили всіх учасників події до Кіровоградського МВ УМВС України в Кіровоградській області, які поїхали добровільно. Від чоловіків відчувався запах перегару.
Приблизно за годину до виклику бачили на тому ж місці (ріг вулиць Володарського і Пролетарської у м. Кіровограді) обвинувачених та потерпілу. Потерпіла намагалася піти, обвинувачені їй перешкоджали, ОСОБА_8 тримав її за руку. Водій під`їхав та запитав дівчину, яка плакала, чи все гаразд. ОСОБА_8 сказав, що це його дівчина, вони посварилися. На обличчі дівчини ушкоджень не було, одежа ціла. Потерпіла відразу відійшла за ріг будинку. Інший обвинувачений стояв осторонь. Крім цих осіб поруч нікого не було.
Показаннями свідка ОСОБА_24 в суді першої інстанції, з яких вбачається, що працює інспектором батальйону патрульної служби Кіровоградського МВ УМВС України в Кіровоградській області. 05.10.2014 ніс службу в автопатрулі № 611 (територія обслуговування центр міста). Вперше побачив обвинувачених та потерпілу при патрулюванні, на розі вулиць Пролетарської та А. Тарковського у м. Кіровограді. Він керував автомобілем автопатруля, під`їхавши до них, запитав у ОСОБА_8 чи все гаразд, з розповіді останнього зрозумів, що у нього з дівчиною виник конфлікт. Дівчина (потерпіла), яка стояла поруч нічого не сказала. Вони поїхали на виклик. О 23 год. 00 хв. з чергової частини надійшов виклик про те, що біля будинку за адресою: м. Кіровоград вул. Пролетарська, 13 невідомі чіпляються до дівчини. Автопатрулем поїхали відпрацьовувати виклик. Рухаючись по вул. Пролетарській в бік центру міста, з лівого боку, в закутку, біля воріт побачив рух, посвітивши ліхтарем побачив двох чоловіків, які виходили та поправляли ремінь і ширинку на штанях. Взуття чоловіків було в пилу. Коли чоловіки відійшли з того місця, побачив потерпілу, яка присіла на коліна, трималася за обличчя та плакала. Одяг потерпілої забруднений пилом та травою, мала розкуйовджене волосся на голові, порвані колготи та гематому під лівим оком. Дівчина одягнена в сарафан, довжиною вище коліна, мала сумку. Потерпіла була твереза. Чув, як ОСОБА_7 та ОСОБА_8 розмовляли з напарником про те, що потерпіла є їх знайомою, вона пішла «в туалет», а ті її прикривали. Він спілкувався з потерпілою. Вони викликали ще один автопатруль, та всі разом поїхали в Кіровоградський відділ міліції для з`ясування обставин події. На обвинувачених тілесних ушкоджень не бачив.
Показаннями свідка ОСОБА_15 , який показав суду, що восени 2014 року (точніше дату не пам`ятає), приблизно о 23 год. 30 хв. проходив по вул. Пролетарській у м. Кіровограді, повз металевий паркан сірого кольору, де почув, як кричала дівчина, кликала на допомогу. Було темно, однак побачив, що біля забору стояли два хлопці та дівчина, яка від них виривалася, а хлопці тримали її. Він пройшов трохи далі, а один з хлопців, в яком впізнає ОСОБА_8 , підійшов до нього та почав розмовляти. Інший хлопець, який був з ОСОБА_8 ОСОБА_7 , впізнає його, оскільки проходив на відстані, приблизно 10 метрів та бачив. ОСОБА_8 йому сказав, що та дівчина повія, щоб він не звертав уваги та йшов далі. ОСОБА_8 його провів по вул. Пролетарській до вул. Кірова, звідки пішов в напрямку, звідки прийшли. Він зателефонував в міліцію повідомив, що відбувається зґвалтування та назвав адресу. В міліції йому показували фотознімки ОСОБА_8 та ОСОБА_7 на комп`ютері. Інші фото йому не показували. На пред`явлених протоколах (а.с. 51-54) інші фото не бачив.
Показаннями судово-медичного експерта ОСОБА_25 в судовому засіданні, з яких вбачається, що вона проводила огляд та судово-медичну експертизу, під час якої виявлені та досліджені тілесні ушкодження ОСОБА_11 (06.10.2014 о 00 год. 55 хв.). та огляд ОСОБА_7 (06.10.2014 о 02 год. 50 хв.), огляд ОСОБА_8 (06.10.2014 о 03. год. 15 хв.) Висновки судово-медичних експертиз підтримала. На запитання обвинувачених та захисників вказала, що сліди клітин можуть не залишитися один на одному при спробі проникнення при статевому акті. Верхній шар слизової оболонки статевих органів потерпілої був порушений. На статевих органах чоловіків сліди піхвового епітелію не знайдені. Термін виникнення тілесних ушкоджень в області статевих органів потерпілої ОСОБА_11 , в межах 6 годин до моменту огляду. Такі тілесні ушкодження спричинені тупим об`єктом, яким саме не можна стверджувати. Локалізація тілесних ушкоджень доступна для спричинення власноруч. Зазначила, що під час огляду ОСОБА_11 була схвильована, з спідньої білизни висипалася трава та сухе листя.
Заявою про вчинення злочину, складеною 05.10.2014 (зареєстрована о 23 год. 08 хв.) ОСОБА_11 , за якою остання просила притягнути до відповідальності двох невідомих осіб, які 05.10.2014 приблизно о 21 год. 00 хв. перебуваючи по вул. Пролетарській вчинили відносно неї зґвалтування (а.с. 10).
Протоколом огляду місця події від 06.10.2014, яким зафіксований огляд службового кабінету № 429 Кіровоградського МВ УМВС України в Кіровоградській області, в якому знаходиться ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , яка одягнена: в спідницю синього кольору, кофтину світло-бежевого кольору, джинсовий піджак світло-синього кольору, балетки чорного кольору та колготки світло-бежевого кольору. Під час огляду виявлено та вилучено нижню білизну та траву, що знаходилася в колготах (а.с. 11).
Протоколом огляду місця події від 06.10.2014 яким зафіксований огляд ділянки місцевості по вул. Пролетарська, а саме від перехрестя вулиць Пролетарської та А.Тарковського в сторону вул. Кірова в м. Кіровограді. Від перехрестя на відстані приблизно 200 м з правої сторони від проїзної частини, знаходиться металевий паркан, який стикується з цегляним парканом, на стику з забором маються ворота, які зачинені. На одній з частин воріт зроблений надпис барвником чорного кольору «Туалета нет штраф 500 грн». На землі поруч з парканом розкидане сміття. Навпроти через дорогу від воріт інша територія з воротами сірого кольору, на яких начеплений знак ПДР. В ході огляду виявлено 4 серветки зі слідами біологічного походження (а.с. 12).
Протоколом слідчого експерименту від 14.11.2014 за участі потерпілої ОСОБА_11 , під час якого остання надала свідчення щодо обставин вчинення ОСОБА_8 та ОСОБА_7 по вул. Пролетарській м. Кіровограда спроби її зґвалтування та показала на статисті, як обвинуваченими наносилися їй удари, що зафіксовано на фото таблиці, яка додається до протоколу(а.с. 26-31).
Висновком судово-медичної експертизи від 08.12.2014 № 1098 (розпочата 05.10.2014), за якими у ОСОБА_11 мались тілесні ушкодження у вигляді: саден на шиї зліва, в ділянці лівого надпліччя з переходом на грудну клітину зліва, грудній клітці справа, в ділянці лівого надпліччя з синцем, правій та лівій сідницях, в ділянці куприка та ділянки почервоніння на правому стегні; синців навколо лівого ока з переходом на вилицеву ділянку зліва, на спинці носу, лівій вушній раковині, правому передпліччі, правій кисті, лівій кисті (3), припухлість на лівій скроневій ділянці. Дані тілесні ушкодження утворились від травматичного контакту з тупим об`єктом (об`єктами), в яких відобразились загальні властивості тупих об`єктів, індивідуальні ознаки не відобразились, можуть відповідати строку вказаному в постанові та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. В ділянці статевих органів виявлені тілесні ушкодження у вигляді осадження в ділянці човникоподібної ямки та присінка піхви з переходом до основи дівочої пліви, які могли утворитись від травматичного контакту з тупим об`єктом (об`єктами), що має (мають) обмежену контактуючу поверхню, чим міг бути і напружений статевий член, та можуть відповідати строку вказаному в постанові. (а.с. 58-59).
Висновком судово-медичної експертизи від 12.12.2014 № 1416/1098 (розпочатої 08.12.2014), згідно з якими, враховуючи локалізацію та взаєморозташування тілесних ушкоджень у ОСОБА_11 , не виключається можливість їх утворення при обставинах, на які вказала потерпіла ОСОБА_11 в протоколі проведення слідчого експерименту від 14.11.2014 та підозрюваний ОСОБА_7 в протоколі проведення слідчого експерименту 07.10.2014. В протоколі проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_8 07.10.2014 кількість травматичних впливів відносно ОСОБА_11 не відповідає кількості наявних тілесних ушкоджень (а.с.61-62).
Висновком судово-медичної експертизи від 28.11.2014 № 847, об`єктом дослідження є жіноча білизна (плавки) ОСОБА_11 . Згідно з висновком, на нижній білизні (плавках), що належать потерпілій ОСОБА_11 , сліди сперми та крові не знайдено (а.с.66).
Висновком судово-медичної експертизи від 13.11.2014 № 1099 (розпочатої 06.10.2014 о 02 год. 50 хв.), згідно з якими у ОСОБА_7 мається тілесне ушкодження у вигляді садна на статевому члені з крововиливом. Дане тілесне ушкодження могло утворитись від травматичного контакту з тупим об`єктом (об`єктами), що має обмежену контактуючу поверхню, утворилось за 12-годин до моменту огляду та відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень. Інші тілесні ушкодження на тілі не виявлені (а.с.69).
Висновком судово-медичної експертизи від 08.12.2014 № 1100 (розпочата 06.10.2014 о 03 год. 15 хв.), згідно з якими у ОСОБА_8 будь-яких тілесних ушкоджень на тілі в тому числі в ділянці статевих органів у вигляді синців, саден, ран не виявлено (а.с.71).
Висновком судово-медичної експертизи від 16.10.2014 № 709 (розпочата 06.10.2014), згідно з якими в двох мазках і двох тампонах з вмістом піхви ОСОБА_11 морфологічним методом та орієнтовною реакцією з картопляним соком сліди сперми не знайдено (а.п.74).
Висновком судово-медичної експертизи від 27.11.2014 № 239 (розпочата 21.11.2014), згідно з якими при судово-медичній експертизі чотирьох серветок, вилучених під час огляду місця події (об. № 1,2,3) клітин піхвового епітелію не знайдено. В об. № 1,3,4 знайдені множинні сперматозоїди, в об. № 2 значна кількість мікробної флори (а.с.79).
Висновком судово-медичної експертизи від 16.10.2015 № 194 (розпочатої 06.10.2014), згідно з якими при судово-медичній експертизі вмісту зі статевого члена підозрюваного ОСОБА_7 клітин піхвового епітелію не знайдено. При судово-медичній експертизі мазка з вмістом з уретри ОСОБА_7 знайдена морфологічна картина, яка співпадає з досліджуємим об`єктом (а.с. 83).
Висновком судово-медичної експертизи від 16.10.2014 № 195 (розпочатої 06.10.2014), згідно з якими при судово-медичній експертизі вмісту зі статевого члена підозрюваного ОСОБА_8 знайдені глікогенвмістимі клітини, статеву приналежність яких встановити не вдалося через не значну їх кількість та значної кількості мікробної флори, але морфологічні особливості їх дають можливість припустити їх походження із піхви жінки. При судово-медичній експертизі мазка з вмістом з уретри ОСОБА_8 знайдена морфологічна картина, яка співпадає з досліджуваним об`єктом (а.с. 87).
Висновком судово-медичної експертизи від 02.12.2014 № 905, згідно з якими кров ОСОБА_7 належить до третьої групи за ізосерологічною системою АВ0 (а.с. 92).
Висновком судово-медичної експертизи від 02.12.2014 № 904, згідно з якими кров ОСОБА_8 належить до другої групи за ізосерологічною системою АВ0 (а.с. 98).
Слідчими експериментами за участі обвинувачених та їх захисників від 07.10.2014 року в ході яких ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в присутності понятих показали на місці як вони намагались зґвалтувати потерпілу ОСОБА_11 (а.с.116-119, 191-194).
Кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 152 КК України та обвинуваченого ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 152 КК України є правильно, оскільки ОСОБА_7 вчинив незакінчений замах на зґвалтування, тобто статеві зносини із застосуванням фізичного насильства, вчинені групою осіб, а обвинувачений ОСОБА_8 вчинив закінчений замах на зґвалтування, тобто статеві зносини із застосуванням фізичного насильства, вчинені групою осіб.

Істотних порушень кримінального процесуального законодавства як під час досудового розслідування даного кримінального провадження, так і під час судового розгляду справи, які вплинули б на правильність прийнятого судом першої інстанції рішення, та були підставою для скасування вироку, колегія суддів не вбачає.
Апеляційні ствердження обвинувачених та їх захисників про те, що потерпіла ОСОБА_11 плуталась у своїх показаннях в суді першої інстанції, та відсутності можливості задавати їй питання є такими, що не найшли свого підтвердження, оскільки як на досудовому слідстві, так і під час судового розгляду даного кримінального провадження потерпіла чітко говорила про те, що обвинувачені заподіяли їй чисельні тілесні ушкодження, намагаючись зґвалтувати її. Допит потерпілої в суді першої інстанції відбувався у відповідності до вимог діючого КПК України, і всі учасники судового розгляду мали можливість задавати їй питання, через що відсутні підстави вважати такий допит відбувся неповно або з порушенням норм КПК України.
Також є такими, що не відповідають дійсності й ствердження захисника адвоката ОСОБА_10 щодо показань свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_19 , які нібито вказали, що коли вони під`їхали, то потерпіла була цілком одягнена. Однак в судовому засіданні зазначені свідки вказали на те, що у потерпілої було розкуйовджене волосся на голові, одягнені на неї колготи були розірвані, що не спростовують твердження потерпілої ОСОБА_11 щодо того, що на місці події вона знаходилась без спідньої білизни.
З приводу заперечення обвинуваченими, та їх захистом правомірності використання в якості доказів матеріалів слідчого експерименту, колегія суддів вважає, що цей доказ є цілком належним та допустимим, оскільки слідча дія проводилась із дотриманням всіх вимог діючого кримінального процесуального законодавства, зокрема слідчий експеримент був зафіксований за допомогою технічних засобів та відбувався в присутності захисників та понятих.
Також є хибними апеляційні ствердження обвинувачених про те, що свідки ОСОБА_13 та ОСОБА_24 давали в судовому засіданні показання, які різняться між собою, так як навпаки, показання вказаних свідків в судовому засіданні є схожими за своїм змістом, та вони повністю узгоджуються між собою, та з показаннями потерпілої ОСОБА_11 .
Не викликають сумніви у колегії суддів і показання свідка ОСОБА_15 в судовому засіданні, оскільки той правильно оцінив ситуацію та зрозумівши, що відбувається зґвалтування потерпілої, повідомив про це міліцію по телефону.
Судом першої інстанції час скоєння злочину був встановлений 05.10.2015 року о 22 годині 00 хвилин, про що зазначено у вироку, а тому в цій частині апеляційна скарга ОСОБА_8 також не може бути задоволена.
Щодо ствердження обвинуваченими про застосування до них недозволених методів слідства під час проведення досудового розслідування, то такі заяви обвинувачених перевірялись під час судового розгляду, та свого підтвердження не знайшли.
Призначаючи обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 покарання, суд першої інстанції в повній мірі дотримався загальних засад призначення покарання, які закріплені у ст. 65 КК України, та належним чином врахував тяжкість вчиненого ними кримінального правопорушення, їх особи, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, в тому числі й таку обставину, що обтяжує покарання, як рецидив злочину, через що правильно призначив їм покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 3 ст. 152 КК України, яке, на думку колегії суддів, є необхідним й достатнім для їх виправлення, та попередження нових злочинів.
Так як ОСОБА_8 після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд першої інстанції обґрунтовано призначив йому остаточне покарання за сукупністю вироків в порядку ст. 71 КК України.
З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку що вирок стосовно обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 є законним та обґрунтованим, а тому підстав для задоволення апеляційних скарг обвинувачених та їх захисників не має, через що залишає вирок місцевого суду щодо них без змін.

Керуючись ст. ст. 376, 405, 407 КПК України, колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційні скарги обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , а також їх захисників адвокатів ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , залишити без задоволення, а вирок Ленінського районного суду м. Кіровограда від 16.06.2015 року стосовно ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 152 КК України та ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 152 КК України, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду Кіровоградської області вступає в законну силу з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженими ОСОБА_8 та ОСОБА_7 в той же строк, з дня вручення їм копії ухвали.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4