н/п 1-кп/640/87/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.11.2015 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Харкова, громадянки України, з вищою освітою, працює викладачем ХНПУ ім. Г.С.Сковороди, одружена, має двох неповнолітніх дітей , доньку ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , раніше не судима, мешкає за адресою : АДРЕСА_1 ,
в скоєні злочину передбаченого ст. 369-2 ч.2 КК України , -
Органами досудового розслідування ОСОБА_6 , обвинувачується в тому, що вона працюючи викладачем Харківського Національного Педагогічного Університету ім. Г.С.Сковороди, відповідно наказу ректора ХНПУ ім. Г.С.Сковороди №5-од від 10.01.2014р. була включена в склад відбіркової комісії для прийому документів абітурієнтів на юридичний факультет ХНПУ ім. Г.С. Сковороди, що дало їй можливість спілкуватися з абітурієнтами, які здають документи для складання іспитів до вузу, займатися прийомом документів абітурієнтів, оформленням особових справ вступників за освітньо-кваліфікаційним рівням бакалавра і проведення консультацій з питань вибору професії на денну та заочну форму навчання, ОСОБА_6 вчинила зловживання впливом за наступних обставин.
07.08.2014р., скориставшись службовим становищем в процесі приймання документів, необхідних для вступу до ХНПУ ім.Г.С.Сковороди, ОСОБА_6 познайомилась з майбутнім абітурієнтом ОСОБА_9 і внесла останній пропозицію незаконно вплинути за неправомірну винагороду у сумі 500 доларів США на посадових осіб предметної екзаменаційної комісії, які перевіряють і оцінюють вступні письмові екзаменаційні роботи абітурієнтів та, відповідно, вирішують питання щодо зарахування до названого навчального закладу.
ОСОБА_6 достовірно знаючи, що головою фахової екзаменаційної комісії з напрямку підготовки «Правознавство», який тимчасово, на період проведення вступних іспитів, обіймає посаду юридичної особи публічного права, яка відповідно ч.2 ст.4 Закону України «Про запобігання і протидії корупції» прирівнюється до осіб, уповноважених на виконання функцій держави, а також приймає вступні іспити у ОСОБА_9 є ОСОБА_10 . ОСОБА_6 запропонувала ОСОБА_9 вплинути на
голову фахової екзаменаційної комісії з напрямку підготовки «Правознавство» таким чином, щоб ОСОБА_9 склала вступні іспити і була зарахована як абітурієнт на 2-й курс Юридичного факультету Харківського Національного Педагогічного Університету ім. Г.С.Сковороди. За це ОСОБА_6 зажадала від ОСОБА_9 неправомірну вигоду у розмірі 500 доларів США.
11.08.2014р., реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на отримання неправомірної вигоди, використовуючи свої робочі стосунки, перебуваючи в адміністративному приміщенні ХНПУ ім. Г.С. Сковороди, ОСОБА_6 звернулась до голови фахової екзаменаційної комісії з напрямку підготовки «Правознавство» ОСОБА_10 з проханням посприяти проведенню вступних іспитів ОСОБА_9 .
В подальшому ОСОБА_6 , здійснюючи свій злочинний намір, 11.08.2014р. приблизно в 12.30. годин, знаходячись в холі приміщення приймальної комісії ХНПУ ім. Г.С. Сковороди, розташованої за адресою : м.Харків вул. Блюхера,2 , діючи умисно, з корисливих мотивів, одержала від ОСОБА_9 неправомірну вигоду в розмірі 6000 грн за вплив на прийняття рішення посадовими особами екзаменаційної комісії про складання вступних іспитів ОСОБА_9 на юридичний факультет ХНПУ ім. Г.С. Сковороди, які віднесла в приміщення приймальної комісії і поклала в свій робочий стіл, після чого ОСОБА_6 була затримана працівниками міліції, а незаконно отримана вигода в сумі 6000 грн виявлена та вилучена.
Допитана в судовому засіданні ОСОБА_6 винною себе в інкримінованому злочині не визнала.
Вона , як і її захисник , вважає, що обвинувачення неконкретне, фактичні обставини викривлені, їх доводи органами досудового слідства не перевірялись, досудове слідство проведено з обвинуваченим уклоном , обставини справи та зібрані докази органами досудового слідства не перевірялись і не оцінювались, працівники міліції за допомогою ОСОБА_9 штучно створили умови начебто злочину.
По суті обвинувачення ОСОБА_6 пояснила, що дійсно вона відповідно наказу ректора ХНПУ ім. Г.С.Сковороди №5-од від 10.01.2014р. була включена в склад відбіркової комісії для прийому документів абітурієнтів на юридичний факультет ХНПУ ім. Г.С. Сковороди, і як технічний секретар приймала документи абітурієнтів, спілкувалася з ними з питань вступу до вузу та необхідних для цього документів та оплати за навчання. 07.08.2014р. в приміщення відбіркової комісії прийшла ОСОБА_9 разом з ОСОБА_11 , як їй потім стало відомо ОСОБА_11 є працівником міліції, та стали з нею спілкуватися щодо вступу ОСОБА_9 до ХНПУ ім. Г.С. Сковороди, в ході бесіди виявилося, що ОСОБА_9 має освіту необхідну для вступу на 2 курс , тому ОСОБА_6 відправила їх до іншого технічного секретаря , спочатку вони підійшли до ОСОБА_12 , а потім до ОСОБА_13 , і саме ОСОБА_13 прийняла в них документи для вступу. Потім ОСОБА_11 знову підійшов до ОСОБА_6 та розпитував про співбесіду необхідну для вступу до вузу, після чого вона надала свій номер телефону для проведення в подальшому необхідних консультацій, якщо в цьому буде потреба. 08.08.2014р. та 09.08.2014р. їй телефонувала ОСОБА_9 повідомила ,що донесла документи та задавала питання щодо оплати за навчання. 11.08.2014р. ОСОБА_9 прийшла до приймальної комісії, звернулась до неї та повідомила, що принесла документи, ОСОБА_14 дала їй конверт, щоб вона поклала в нього документи та здала їх, потім ОСОБА_9 знову їй телефонувала та розпитувала щодо умов оплати за навчання. Ніяких пропозицій щодо впливу на приймальну комісію ОСОБА_6 . ОСОБА_9 не пропонувала, ніяких грошей від неї не отримувала, як в неї в шухляді столу опинився конверт з грошима їй невідомо, в приміщенні де знаходиться її стіл багато інших людей, вхід в це приміщення вільний, і будь хто міг його туди покласти.
Крім того, ОСОБА_6 пояснила суду, що ніякого впливу на членів екзаменаційної комісії вона не має , і в будь якому разі не була в змозі на них вплинути, крім того ОСОБА_9 , за умовами вступу до ХНПУ, не треба було складати ніяких іспитів, а слід було пройти співбесіду на яку вона взагалі не з`явилася, тобто вона взагалі не мала наміру вступати до вузу.
Суд у відповідності до ст. 94 КПК України, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному , повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, виходячи з приписів ст. 373 ч.3 КПК України, відповідно до яких , обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення, прийшов до висновку , що обставини обвинувачення ОСОБА_6 , викладені у обвинувальному акті не знайшли свого об`єктивного підтвердження, її вина в інкримінованому злочині не доведена, а тому ОСОБА_6 підлягає виправданню.
Свідок ОСОБА_9 , повідомила суду, що вона вже має середню юридичну освіту, і мала бажання отримати вищу юридичну освіту, то 07.08.2014р. прийшла до ХНПУ для подачі документів для вступу на факультет правознавство, приходила сама, зустрілась в приміщенні приймальної комісії з ОСОБА_6 , та повідомила щодо вступу в ХНПУ треба надати їй 500 доларів США для сприяння в складанні іспитів. Вона була обурена цією пропозицією тому звернулась до Ленінського РВ ХМУ ГУМВСУ в Харківській області з відповідною заявою щодо вимагання хабара. 08.08.2014р. вона приїжджала до ХНПУ зустрілась з ОСОБА_6 , повідомила їй, що збирає гроші, але документи вона здавала іншій жінки, не ОСОБА_6 11.08.2014р. працівники міліції після помітки грошей, складання відповідних протоколів , встановили їй ауді-відео фіксацію , і разом з нею приїхали до ХНПУ , біля 12.00 години, вона зателефонувала ОСОБА_6 та повідомила, що привезла гроші, ОСОБА_14 запитала в чому завернуті гроші, вона відповіла , що вони не завернуті, потім ОСОБА_6 винесла їй конверт та просила перекласти гроші в нього. ОСОБА_9 відійшла ,переклала помічені гроші в конверт, потім зустрілась з ОСОБА_6 , яка підвела її до ОСОБА_10 та познайомила з ним, він сказав що треба йти на іспити. Потім в приміщенні ХНПУ вона віддала конверт ОСОБА_6 і пішла до працівників міліції , для складання іспитів вона не пішла так, як була налякана всім, що відбувається. Крім того, ОСОБА_9 уточнила, що тільки 07.08.2014р. вона на вулиці біля ХНПУ зустріла свого малознайомого ОСОБА_15 , ні про що йому не повідомляла , сказала тільки, що збирається поступати, про те що він є працівником міліції не знала, ні з якими проханнями до нього не зверталася, про вимагання від неї хабара не повідомляла, він не допомагав їй в здачі документів. Разом з цим, ОСОБА_9 в судовому засіданні не змогла повідомити на який саме курс вона збиралась поступати , зазначивши тільки, що на заочне юридичне відділення, яку заяву вона писала щодо вступу вона теж не пам`ятає. Чому вона звернулась саме до Леніського РВ з відповідною заявою ОСОБА_9 пояснює випадковістю своєї прогулянки 07.08.2014р. біля даного райвідділку.
Свідок ОСОБА_11 повідомив що знайомий з ОСОБА_9 до подій серпня 2014р., є працівником Ленінського РВ ХМУ ГУМВСУ в Харківській області , але був відряджений до обласного управління, ніякої участі в реалізації повідомлення
ОСОБА_9 щодо вимагання хабара не приймав, ОСОБА_9 про це йому не повідомляла. 07.08.2014р. він знаходився в приміщенні приймальної комісії ХНПУ, він бажав вступити до ХНПУ для отримання вищої економічної освіти, але потім передумав так, як не мав можливості сплачувати за навчання, де зустрів ОСОБА_9 , з якої обмовився парою фраз, при цьому він бачив, що ОСОБА_9 спілкувалася з ОСОБА_6 , але про що вони спілкувалися він не чув , а ОСОБА_9 суті розмови йому не повідомляла, після чого він пив з ОСОБА_9 каву , потім він один поїхав в своїх справах. 11.08.2014р. він до ХНПУ не приїздив, ні в яких оперативних або слідчих заходах участі не приймав, в цей день він на прохання іншого працівника міліції , не пам`ятає кого, надав автомобіль, який був у його користуванні ауді з номером 0770.
Свідок ОСОБА_10 , який є доцентом ХНПУ , пояснив суду , що в 2014р. він входив до складу фахової атестаційної комісії щодо прийому абітурієнтів до вузу, 11.08.2014р. близько 12.40 години він знаходився на території університету, спілкувався з співробітниками, абітурієнтами, в тому числі і з ОСОБА_6 . В ході розмови з ОСОБА_6 , яка підійшла до нього разом з ОСОБА_9 , та звернула його увагу на дівчину ( ОСОБА_16 ), та сказала, що це справжня блондинка, оскільки не може до приймальної комісії принести всі необхідні документи, постійно щось не вистачаэ , вони посміялись разом з нею, потім він сказав в якої аудиторії буде проводитися тестування абітурієнтів, після чого ОСОБА_6 пішла. Через деякий час близько 13.00 години працівники міліції запропонували йому пройти до кабінету №111, де проводили огляд місця події та склали відповідний протокол, зробили змиви з його рук та рук ОСОБА_6 , виявили гроші в шухляді столу ОСОБА_6 , при цьому гроші при опромінюванні ультра - фіолетовим світлом світилися, а руки ОСОБА_14 та його ні. В ході даної слідчої дії йому від працівників міліції стало відомо, що виявлені гроші це хабар йому за допомогу ОСОБА_9 в складанні вступних іспитів для вступу в ХНПУ, але іспити взагалі не передбачені , а передбачено тільки тестування. Крім того, ОСОБА_6 взагалі не прохала його щодо сприяння ОСОБА_9 для вступу в ХНПУ та не зазначала її прізвища, при цьому сама ОСОБА_9 на тестування взагалі не з`явилася.
Свідок ОСОБА_17 , який є ректором ХНПУ , повідомив суд, що ОСОБА_6 в 2014р. працювала технічним секретарем юридичного факультету відбіркової комісії, а ОСОБА_10 який є доцентом був членом відбірокової комісії , може характеризувати їх тільки позитивно, 11.08.2014р. біля 13.00 йому повідомили, що в кабінеті №111 проводяться слідчі дії, але суті справи з приводу слідчих дій йому не відомо.
Свідок ОСОБА_18 , яка працює доцентом ХНПУ, повідомила суду, що вона була присутня 11.08.2014р. при проведенні слідчих дій в кабінеті № 111 в приміщенні ХНПУ, де в її присутності виявили гроші в столі ОСОБА_6 у конверті, при цьому гроші при опромінюванні ультра - фіолетовим світлом світилися, а руки ОСОБА_14 ні. В даному кабінеті працює багато технічних секретарів і доступ до нього вільний.
Свідок ОСОБА_19 , який працює в ХНПУ, також повідомив суд, що був присутній 11.08.2014р. при проведенні слідчих дій в кабінеті № 111 в приміщенні ХНПУ, де в його присутності виявили гроші в столі ОСОБА_6 у конверті, при цьому гроші при опромінюванні ультра - фіолетовим світлом світилися, а руки ОСОБА_6 ні. В даному кабінеті працює багато технічних секретарів і доступ до нього вільний.
Свідок ОСОБА_20 , яка працює в ХНПУ , дала аналогічні свідчення.
Свідок ОСОБА_21 , яка працює в ХНПУ , дала аналогічні свідчення.
Свідок ОСОБА_22 , яка працює в ХНПУ , дала аналогічні свідчення.
Свідок ОСОБА_23 , яка працює в ХНПУ , дала аналогічні свідчення.
Свідок ОСОБА_24 , який працює в ХНПУ , дав аналогічні свідчення.
Свідок ОСОБА_25 , яка працює в ХНПУ, пояснила суду ,що вона була присутня 11.08.2014р. при проведенні слідчих дій в кабінеті № 111 в приміщенні ХНПУ, але відлучалася з кабінету 111, а тому не бачила як вилучалися гроші. В даному кабінеті працює багато технічних секретарів і доступ до нього вільний.
Свідок ОСОБА_26 , яка працює в ХНПУ , дала аналогічні свідчення.
Свідок ОСОБА_27 , яка працює в ХНПУ, пояснила суду, що вона була присутня в кабінеті №111 при проведенні слідчих дій, але все чула уривками так, як в неї були свої справи, а в кабінеті було багато народу.
Свідок ОСОБА_28 дала аналогічні пояснення.
Свідки ОСОБА_29 та ОСОБА_30 пояснили суду, що вони були запрошені понятими при складанні протоколу помітки грошових купюр та при огляді місця події, що і засвідчили своїми підписами, в протоколах все зазначено правильно ніяких зауважень у них не виникало.
Свідки зі сторони захисту:
- ОСОБА_13 повідомила суду, що працювала технічним секретарем приймальної комісії ХНПУ у 2014р., ОСОБА_9 разом з хлопцем, як їй потім стало відомо ОСОБА_11 приходили до неї 2 або 3 рази, в серпні 2014р 7-8 числа, для подачі документів ОСОБА_9 для вступу в ХНПУ, при цьому, ОСОБА_11 допомагав ОСОБА_9 знайомитись з документами, роз`яснював як складати заяви тощо.
- ОСОБА_12 пояснила суду, що ОСОБА_11 вона знає як працівника Ленінського райвідділу міліції так, як він є клієнтом її подруги перукаря, і він разом з ОСОБА_9 приходили до неї, як до технічного секретаря приймальної комісії ХНПУ, приблизно 07.08.2014р. для подачі документів для вступу ОСОБА_9 до їх вузу, але вона повідомила їм, що їм треба подавати документи відразу на 2 курс іншому секретарю.
Інші докази , які зібрані органом досудового слідства і досліджені в судовому засіданні, а саме: протокол заяви ОСОБА_9 (т.1 а.с. 12); протокол огляду , помітки та вручення заздалегідь ідентифікованих засобів грошових купюр (т.1 а.с. 29-30); протокол огляду місця події ( т.1 а.с. 34-42); касети з відеозаписами до протоколу місця події (т.1 а.с.43-44); копія журналу реєстрації осіб які вступають до університету в 2014р. (т.1 а.с. 45-46); положення про приймальну комісію ХНПУ (т.1 а.с. 47-55); розписка ОСОБА_9 про надання документів для вступу (т.1 а.с. 56); копії документів ОСОБА_9 наданих для вступу в ХНПУ ( т.1 а.с.58 71); наказ ректора ХНПУ від 10.01.2014р. № 5-од про затвердження складу комісії для прийому документів абітурієнтів ( т.1 а.с. 72 -88); посадова інструкція завідувача кабінетом кафедри (т.1 а.с. 89-90); витяг з наказу ректора ХНПУ від 10.06.2014р. №77 щодо переведення ОСОБА_6 на посаду завідуючої кабінетом кафедри; протокол про результати здійснення НСРД ( т.2 а.с. 70-72) ; електронний вигляд магнітних носіїв іпв. MSDHC № 102т., 103т (т.2 а.с.73-74); висновок експерта № 228 від 27.08.2014р. згідно якого сім слідів пальців рук виявлених на поштовому конверті , який вилучено 11.08.2014р. в приймальній комісії ХНПУ для ідентифікації особи придатні , але залишені не особою, дактилокарта якої заповнена на ім`я « ОСОБА_31 » (т.2 а.с.109-113); висновок експерта №117 від 27.08.2014р.згідно якого нашарування спеціальної хімічної речовини, що виявлені на поверхні грошових купюр сумою 6000 грн , нашарування спеціальної хімічної речовини, що виявлені на поверхні ватних тампонів зі змивами з долонь рук ОСОБА_6 , мають спільну родову належність зі спеціальною хімічною речовиною, представленою у якості зразка помітки грошових купюр на поверхні ватного тампону (т.2 а.с.123-125); висновок експерта № 54 від 23.09.2014р. згідно якого вбачається, що в результаті підсумкових даних, отриманих в процесі трасологічної та інструментальної частини дослідження досліджуваних фонограм, що зафіксовані картах пам`яті №1 «Toshiba micro SD HC 4 GB» (№102), №2 «Toshiba micro SD HC 4 GB» (№103), встановлено, що : механічний монтаж досліджуваних фонограм технічно неможливий; на досліджуваних фонограмах ознак акустичного та електронного монтажу не виявлено. ОСОБА_6 промовлені слова та фрази, які в змісті розмов 1,2 (таблиці №1) позначені як «Ж1» (т.2 а.с. 136- 148) ;
не спростовують висновків суду , щодо недоведеності вини ОСОБА_6 , тобто її невинуватості.
Аналізуючи докази, досліджені в судовому засіданні в розрізі інкримінованого обвинуваченій кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України, суд прийшов до наступного.
У відповідності до ст. 369-2 ч.2 КК України, одержання неправомірної вигоди за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, або пропозиція здійснити вплив за надання такої вигоди - злочин із формальним складом, який визнається закінченим: а) у разі одержання неправомірної вигоди - з моменту фактичного отримання особою-посередником хоча б частини такої вигоди; б) у разі пропозиції здійснити вплив за таку вигоду - з моменту надходження такої пропозиції, тобто доведення її змісту до відома особи, до якої звертається посередник, незалежно від того, чи погодилася особа, до якої він звернувся, з такою пропозицією.
Як пропозиція і надання, так й одержання неправомірної вигоди обумовлені здійсненням з боку особи-посередника впливу на прийняття рішення уповноваженою особою. Але що стосується самого впливу, способу і форми його здійснення, діянь, що становлять його зміст, наслідків їх вчинення, характеру рішення (законне чи незаконне), прийнятого особою, на яку здійснюється такий вплив, - все це перебуває поза межами об єктивної сторони злочину, передбаченого ст. 369-2 КК. Проте, якщо такі діяння містять ознаки певного складу злочину, вони підлягають самостійній кваліфікації за відповідними статтями Особливої частини КК.
Суб`єктивна сторона злочину, передбаченого ч. 1 ст. 369-2 КК, характеризується прямим умислом і будь-якими мотивами, а передбаченого частинами 2 і 3 цієї статті - прямим умислом і корисливими мотивами.
Суб`єктом злочину за ч. 1 ст. 369-2 КК може бути будь-яка особа, у тому числі і службова особа як публічного, так і приватного права. Що ж стосується частин 2 і 3 цієї статті, то суб`єктом передбаченого в них злочину може бути тільки приватна особа. Якщо ж посередник, який обіцяє чи здійснює вплив, є службовою особою приватного права чи особою, яка здійснює професійну діяльність, пов`язану з наданням публічних послуг, то пропозиція чи надання йому, а також одержання ним неправомірної вигоди за такий вплив, здійснений з використанням наданих йому повноважень, карається (за інших необхідних умов) не за ст. 369-2 КК, а за відповідними частинами статей 368-3 або 368-4 КК.
За статтею 190 КК, а не за ст. 369-2 КК слід кваліфікувати і дії такої особи, яка
одержала неправомірну вигоду нібито для здійснення впливу на прийняття рішення уповноваженою особою, але насправді не збиралася цього робити і бажала лише присвоїти таку вигоду.
В силу ст. 17 КПК України , особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Підозра, обвинувачення не можуть ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи. Поводження з особою, вина якої у вчиненні кримінального правопорушення не встановлена обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, має відповідати поводженню з невинуватою особою.
Згідно до ст. 337 КПК України ,судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.
Відповідно до приписів ст. 370 КПК України , судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Статтею 94 КПК України, встановлено, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
Ст. 373 КПК України встановлено, що обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_9 в категоричній формі заперечувала, що 07.08.2014р. приходила до приймальної комісії ХНПУ разом з ОСОБА_11 , якого вона ледве знає , а свідок ОСОБА_11 , який є працівником міліції та займається саме розкриттям злочинів в сфері корупції та хабарництва, навпаки стверджував , що знаходився разом з ОСОБА_9 в приймальній комісії та бачив , що вона там спілкувалася не тільки з ОСОБА_6 , а ще з кількома технічними секретарями, і після цього вони разом з ОСОБА_9 пили каву, але про те, що з неї за вступ до вузу вимагають кошти йому було не відомо.
Свідки ОСОБА_13 та ОСОБА_12 повідомили суду, що ОСОБА_11 та ОСОБА_9 разом приходили 2 або 3 рази, в серпні 2014р 7-8 числа, для подачі документів ОСОБА_9 для вступу в ХНПУ, при цьому, ОСОБА_11 допомагав ОСОБА_9 знайомитись з документами, роз`яснював як складати заяви тощо.
Даючи оцінку даним свідченням, у суду не має сумнівів в показаннях свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_12 , які є послідовними та узгоджуються між собою , а свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_9 дають неправдиві свідчення в цій частині, їх свідчення не тільки протирічять один одному , але взагалі не логічні, оскільки працівниками міліції в тому числі і ОСОБА_11 штучно створювався злочин.
На підтвердження цього свідчить і той факт, що заявник ОСОБА_9 , яка 07.08.2014р. вела перемовини з ОСОБА_6 на території ХНПУ , який розташований в Київському районі м.Харкова, сама мешкала на території Комінтернівського району м.Харкова, а відповідну заяву про злочин подала в Ленінський РВ ХМУ ГУМВСУ в Харківській області , пояснюючи при цьому, що ввечері 07.08.2014р. вона просто гуляла біля вказаного райвідділу міліції, і саме в цей момент вирішила подати заяву. Слід зазначити , що ОСОБА_11 в цей час був оперативним працівником саме цього райвідділу міліції.
Крім того, ОСОБА_11 не заперечує той факт , що користувався автомобілем ауді д.н. НОМЕР_1 , але 11.08.2014р. він передав даний автомобіль кому-то з працівників міліції, і його на місці подій не було. ОСОБА_9 , про те, що зазначеним автомобілем користується ОСОБА_11 не знала, але після начебто надання неправомірної винагороди , пішла саме до цього автомобілю.
Разом з цим ОСОБА_9 , яка не взмозі була пояснити суду , на який курс ХНПУ вона взагалі хотіла втупити, так і не пояснила, чому вона не пішла на тестування для вступу, яке починалося через декілька хвилин.
За таких обставинах суду не доведено за яким провадженням проводилися негласні дії , їх законність та обґрунтованість
Відповідно до ст.246 КПК України, негласні слідчі (розшукові) дії , проводяться тільки у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів, а тому слідчим 07.08.2014р. , саме з метою штучного встановлення злочину і внесено до ЄРДР правова кваліфікація заяви ОСОБА_9 , яка зазначена за ст. 368 ч.3 КК України , тобто за тяжкий злочин.
На з`ясування законності та обґрунтованості проведення негласних слідчих (розшукових) дії, зважаючи на ст. 247 КПК України, судом спрямовувався запит до Апеляційного суду Харківської області щодо отримання відповідних ухвал, але згідно відповіді голови апеляційного суду дані ухвали містять інформацію з обмеженим доступом і розголошенню не підлягають, крім того в запиті слід зазначити номери відповідних ухвал.
На думку суду, після надходження обвинувального акту для розгляду по суті, в якому вже міститься в відкритому доступі інформація , яка отримана на підставі відповідних ухвал, то суду необхідно було б перевірити законність отримання даної інформації, що стосується номерів відповідних ухвал, то не існує ніяких джерел та можливостей у суду дізнатися їх номери.
Окремо слід зазначити, що при огляді місця події , що і зазначено в протоколі, вилучені гроші та конверт при опромінюванні ультра - фіолетовим світлом світилися, а руки ОСОБА_14 ні. Хоча заявниця ОСОБА_9 , чітко зазначила, що вона взяла у ОСОБА_6 конверт, потім відійшла, взяла зі своєї сумочки гроші , які були помічені відповідним порошком, поклала їх до конверту, а потім цей конверт передала ОСОБА_6 .
Виходячи з того, що при перегляді відео з огляду місця події, чітко видно, як працівник міліції , вдягає запечатані рукавички, потім чомусь знімає з себе годинник, а після чого робить змиви з рук ОСОБА_6 , а після чого дані змиви передаються для проведення експертних досліджень, а тому висновок експерта №117 від 27.08.2014р.згідно якого нашарування спеціальної хімічної речовини, що виявлені на поверхні грошових купюр сумою 6000 грн , нашарування спеціальної хімічної речовини, що виявлені на поверхні ватних тампонів зі змивами з долонь рук ОСОБА_6 , мають спільну родову належність зі спеціальною хімічною речовиною, представленою у якості зразка помітки грошових купюр на поверхні ватного тампону, викликає сумнів, і не свідчить про те, що ОСОБА_6 тримала гроші , або конверт з ними в руці.
Висновок експерта № 228 від 27.08.2014р. чітко зазначив , що на поштовому конверті (з грошима) , який вилучено 11.08.2014р. в приймальній комісії ХНПУ є сім слідів пальців рук, які для ідентифікації особи придатні , але залишені не особою, дактилокарта якої заповнена на ім`я « ОСОБА_31 ».
Що стосується відеозапису до протоколу огляду місця події , то в протоколі огляду місця події зазначено , що відеозапис здійснювався на цифрову відеокамеру «Sony», але до нього додані магнітні носії 2 касети. Дане твердження не потребує ніякої оцінки тому, що виходить за межі розуміння науки.
Що стосується висновку експерта № 54 від 23.09.2014р. згідно якого вбачається, що в результаті підсумкових даних, отриманих в процесі трасологічної та інструментальної частини дослідження досліджуваних фонограм, що зафіксовані картах пам`яті №1 «Toshiba micro SD HC 4 GB» (№102), №2 «Toshiba micro SD HC 4 GB» (№103), встановлено, що : механічний монтаж досліджуваних фонограм технічно неможливий; на досліджуваних фонограмах ознак акустичного та електронного монтажу не виявлено. ОСОБА_6 промовлені слова та фрази, які в змісті розмов 1,2 (таблиці №1) позначені як «Ж1» (т.2 а.с. 136- 148) , слід зазначити що на відповідну експертизу надавалися карти пам`яті «Toshiba micro SD HC 4 GB» (№102н/т) та «Toshiba micro SD HC 4 GB» (№103 н/т), а висновки надані по картам пам`яті «Toshiba micro SD HC 4 GB» (№102) та «Toshiba micro SD HC 4 GB» (№103). Разом з цим в протоколі про результати здійснення НСРД ( т.2 а.с. 70-72) , зазначено, що матеріали
(ауді-відео) зберігаються в електронному вигляді на магнітному носії , таке твердження взагалі не підлягає ніякої оцінки а ні з наукової точки зору , а ні юридичної. В цьому ж протоколі зазначено, що магнітний носій MSDHC інв. № 102т. та 103т. існує і зберігається у РСС Ленінського РВ ХМУ ГУМВСУ в Харківській області (але як повідомив прокурор в судове засідання його надати не можливо). За таких обставин експерти при дачі висновку № 54 від 23.09.2014р. користувався не оригіналами записів в магнітному варіанті , а іншими цифровими записами або перезаписами, походження яких не відомо.
Слід також зазначити, що відповідно до показань свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 та ОСОБА_28 , правдивість яких у суду не викликає сумнівів, тому що вони є послідовними та узгоджуються між собою, кабінет приймальної комісії є місцем вільного доступу там є багато народу і будь хто має можливість доступу до столів і шухляд, не тільки ОСОБА_6 але і інших секретарів комісії.
Вивченням особи обвинуваченої ОСОБА_6 встановлено, що вона раніше не судима, характеризується виключно позитивно, має двох неповнолітніх дітей.
Враховуючи викладене, у відповідності до ст. 94 КПК України оцінивши всі докази по справі , враховуючи, що працівники міліції , та ОСОБА_9 , яка безумовно діяла за їх вказівками, не обмежились пасивним розслідуванням, а з метою встановлення злочину , тобто отримання доказів і порушення кримінального провадження, впливали на суб`єкта , схиляючи його до скоєння злочину, який в іншому випадку не був би скоєний, крім того, штучно створювали умови для скоєння злочину і для зібрання відповідних доказів.
Таким чином , сукупність наведених даних свідчить про недоведеність вини ОСОБА_6 і відсутність в її діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 369-2 ч.2 КК України, в зв`язку з чим за вказаними підставами вона підлягає виправданню.
Міру запобіжного заходу слід скасувати.
Судові витрати за проведення експертиз слід віднести за рахунок держави.
Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд -
ОСОБА_6 за обвинуваченням в скоєнні кримінального правопорушення , передбаченого ст. 369-2 ч.2 КК України, визнати невинною та по суду виправдати.
Міру запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно ОСОБА_6 скасувати.
Судові витрати за проведення експертиз віднести за рахунок держави.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Київський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий - суддя ОСОБА_1