Дата документу Справа № 335/7369/15-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
ЄУ № 335/7369/15-к Слідчий суддя ОСОБА_1
Провадж. №11сс/778/726/15 Доповідач 2 інст. ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

розглянула 31 серпня 2015року у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі матеріали провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 31 липня 2015 року про повернення скарги ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_7 ,

апелянт ОСОБА_6 ,

його представник адвокат ОСОБА_8 .

Як вбачається з матеріалів провадження, в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР 25 вересня 2015 року за № 0000323 за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст. 229 КК України, на підставі ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 08 червня 2015 року, якою надано дозвіл на проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , 23 червня 2015 року було проведено обшук. В ході обшуку слідчим СУ ГУМВС України в Запорізькій області було вилучено грошові кошти в розмірі 8 550 грн., 2 долари США та шкіряний гаманець з візитками та банківськими картками, які не входили до переліку речей на вилучення яких слідчим суддею було надано дозвіл. Вилучене майно має статус тимчасово вилученого майна.

28 липня 2015 року ОСОБА_6 звернувся до суду із скаргою на бездіяльність слідчого, що полягає в неповерненні тимчасо вилученого майна, в якій просив суд визнати бездіяльність старшого слідчого СУ ГУМВС України в Запорізькій області, незаконною та зобов`язати його повернути тимчасово вилучене майно, а саме: грошові кошти в розмірі 8 550 грн., 2 долари США та шкіряний гаманець з візитками та баківськими картками. Крім того, вказував на подання ним скарги в установлені законом строки посилаючись на перебування на стаціонарному лікуванні в КЗ «Синельниковська центральна районна лікарня», а з 13 липня 2015 року по 27 липня 2015 року у відрядженні в м. Києві, у зв`язку з чим в нього не було можливості звернутися до суду зі скаргою на бездіяльність слідчого раніше.

Повертаючи скаргу ОСОБА_6 , слідчий суддя вказав на пропуск ним десятиденного строку на оскарження бездіяльності слідчого і відсутність клопотання про поновлення пропущеного строку.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 посилається на порушення судом його прав, що виразились в розгляді скарги за його відсутності, а отже порушення судом права обов`язкової участі заявника, не надіслання судом невідкладно копії оскаржуваного рішення зі скаргою та додатками до скарги. Апелянт просить ухвалу слідчого судді скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції, задовольнити клопотання про дослідження доказів, які стали підставою для тимчасово вилученого майна.

Заслухавши доповідь судді, позицію ОСОБА_6 та його представника, які підтримали вимоги апеляційної скарги, прокурора, який вважав ухвалу законною та обгрунтованою, перевіривши матеріали провадження, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Надані матеріали засвідчують, що скаржник звертався до слідчого судді зі скаргою, поданою в порядку ст. 303 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії чи бездіяльності, а рішення, які оформлюються постановою строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Зміст скарги до слідчого судді засвідчує оскарження ОСОБА_6 саме бездіяльності слідчого з приводу неповернення тимчасово вилученого майна, яке, згідно ч.5 ст. 171 КПК України, за відсутності відповідного клопотання про арешт цього майна, яке повинно бути подано до слідчого судді не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, останнє має бути негайно повернуто.

Так, у скарзі до слідчого судді (а.с.4), з урахуванням дати вилучення майна, заявником вірно визначена дата, з якої має обчислюватися строк на оскарження бездіяльності слідчого, якою є 25.06.2015 року.

Водночас зміст скарги ОСОБА_6 засвідчує помилковість тверджень скаржника про подачу ним скарги у визначені законом строки з посиланням на поважність причин пропуску строку.

За змістом п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України, у разі пропуску строку на оскарження, заявник має поставити питання про поновлення такого строку.

Вимога щодо подачі клопотання про поновлення строку на оскарження, пропущеного з поважних причин, узгоджується також із положенням ч.1 ст. 117 КПК України.

Натомість, ОСОБА_6 питання щодо поновлення строку на оскарження бездіяльності слідчого на розгляд слідчого судді не ставив, що підтверджується матеріалами провадження та поясненнями апелянта і його представника, які до того ж у суді апеляційної інстанції підтвердили розуміння ними пропуску, встановленого ч.1 ст. 304 КПК України, строку на оскарження бездіяльності слідчого.

У відповідності до положень ст. 116 КПК України закон вимагає додержання процесуальних строків. Зазначене положення є визначальним і в практиці Європейського Суду з прав людини, на рішення якого слідчий суддя доречно послався в оскаржуваній ухвалі.

Усталеною практикою Європейського Суду з прав людини, яка відповідно до ч.2 ст. 8 КПК України, є частиною національного законодавства, передбачено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Отже, у зв`язку із пропуском строку на оскарження і за відсутності відповідного клопотання, слідчий суддя, повертаючи скаргу ОСОБА_6 діяв у відповідності до положень ч. 2 ст. 304 КПК України та загальних засад кримінального провадження, передбаченим ст.ст. 22, 26 КПК України щодо змагальності та диспозитивності.

Крім того, слідчий суддя в оскаржуваному рішенні обґрунтовано, згідно положень ч.7 ст. 304 КПК України, зауважив про відсутність перешкод для повторного звернення заявника зі скаргою до слідчого судді після усунення порушень, які стали підставою для повернення скарги.

Доводи апеляції про порушення кримінального процесуального законодавства у зв`язку із розглядом скарги за відсутності заявника, є необґрунтованими.

Так, скарга ОСОБА_6 по суті не розглядалась. Питання про повернення скарги вирішувалось слідчим суддею на стадії розгляду питання про прийняття скарги до розгляду та відкриття провадження за скаргою, що за змістом ст. 304 КПК України, вирішується суддею одноособово.

Вимога апелянта про задоволення клопотання щодо дослідження певних доказів, задоволенню не підлягає, оскільки походить з суті поданої скарги, яка слідчим суддею не розглядалась, тому такі вимоги поза межами компетенції апеляційної інстанції.

Істотних порушень, які могли бути підставою для скасування ухвали слідчого судді, не вбачається, що передбачає відмову у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_6 .

Керуючись ст.ст. 404, 407, 409, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 31 липня 2015 року про повернення скарги ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого з приводу неповернення тимчасово вилученого майна, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4