печерський районний суд міста києва
Справа № 757/1008/16-к
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 січня 2016 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_6 , погоджене прокурором першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 про продовження строків тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернівці, громадянина України, маючого вищу освіту, не працюючого, офіційно не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
Старший слідчий в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_6 за погодженням із прокурором першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із вказаним клопотанням про продовження строків тримання під вартою ОСОБА_5 .

Обгрунтовуючи клопотання, слідчий зазначає, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0001668 за фактами завдання 04.05.2005 тілесних ушкоджень ОСОБА_5 інспектору дорожньо-патрульної служби 5 взводу 1 батальйону ДПС полку ДПС ДАІ ГУМВС України в м. Києві старшому сержанту міліції ОСОБА_7 по вул. Басейній, 4, в м. Києві та вчинення ОСОБА_5 дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 30.05.2007 по бульв. Т. Шевченка в м. Києві, як водієм автомобіля BMW М6,д.н.з. НОМЕР_1 , внаслідок якої ОСОБА_8 та ОСОБА_9 спричинено тілесні ушкодження, що призвели до їх смерті, за ч. 3 ст. 286 та ч. 2 ст. 345 КК України.

Установлено, що 30.05.2007 о 05.00 год. водій ОСОБА_5 , керуючи автомобілем марки BMW М6, д.н.з. НОМЕР_1 , в салоні якого перебувала пасажирка ОСОБА_9 , рухався по проїзній частині бульв. Т. Шевченка зі сторони пл. Перемоги в напрямку вул. Комінтерну в м. Києві.

В цей час попереду зазначеного автомобіля в крайній правій смузі стояв автомобіль марки ВАЗ-21011, д.н.з. НОМЕР_2 , в салоні якого перебував ОСОБА_8 .

Під час руху ОСОБА_5 допустив порушення вимог п.п. 12.1, 12.3 та 12.4 Правил дорожнього руху, а саме:

- під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху не врахував дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним;

- у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, негайно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди;

- перевищив швидкість, дозволену для руху транспортних засобів у населених пунктах (не більшу 60 км/год).

Порушення вищевказаних вимог Правил дорожнього руху з боку водія ОСОБА_5 полягали в тому, що він, керуючи автомобілем BMW М6,

д.н.з. НОМЕР_1 , рухався по проїзній частині бульв. Т. Шевченка зі сторони пл. Перемоги в напрямку вул. Комінтерну в м. Києві з перевищенням максимально допустимої швидкості руху на зазначеній ділянці, проявив неуважність до дорожньої обстановки і її змін, під час руху не вибрав безпечну швидкість керованого ним автомобіля з урахуванням дорожньої обстановки, щоб мати змогу постійно контролювати його рух. При виникненні небезпеки для руху, яку для ОСОБА_5 становив автомобіль марки ВАЗ-21011,

д.н.з. НОМЕР_2 , який він об`єктивно спроможний був виявити, ОСОБА_5 не вжив заходів до зменшення швидкості аж до зупинки керованого ним автомобіля, продовжував рух далі, у результаті чого навпроти буд. № 23 по бульв. Т. Шевченка в м. Києві скоїв наїзд на нерухомий автомобіль ВАЗ-21011, д.н.з. НОМЕР_2 .

Внаслідок згаданої дорожньо-транспортної пригоди водію автомобіля

ВАЗ-21011, д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_8 та пасажирці автомобіля BMW М6, д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_9 були спричинені тілесні ушкодження, від яких вони померли.

Вказані порушення вимог Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, перебувають у прямому причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою та наслідками, що настали.

29.09.2015 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України.

Будучи допитаним 29.09.2015 та в подальшому, підозрюваний ОСОБА_5 із повідомленням про підозру не згоден та від дачі показань на підставі ст. 63 Конституції України відмовився.

Вчинення ОСОБА_5 вказаного кримінального правопорушення підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами.

Так, 30.05.2007 за фактом дорожньо-транспортної пригоди слідчим відділом Шевченківського РУ ГУМВС України в м. Києві було порушено кримінальну справу № 10-13509 за ознаками складу злочину, передбаченого ст. 286 КК України.

02.06.2007 порушено кримінальну справу за ознаками складу злочину, передбаченого ст. 286 КК України, щодо ОСОБА_5 , та цього ж дня, його затримано в порядку ст. 115 КПК України (в редакції 1960 року).

05.06.2007 винесено постанову про притягнення ОСОБА_5 як обвинуваченого в учиненні згаданого злочину.

Того ж дня до Шевченківського районного суду м. Києва направлено подання щодо обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді взяття під варту. Однак, указаним судом подання слідчого не підтримане, у зв`язку з чим ОСОБА_5 обрано запобіжний захід підписку про невиїзд.

11.06.2007 о 08 год. 30 хв. ОСОБА_5 з метою уникнути кримінальної відповідальності намагався покинути межі України чартерним рейсом Київ Тель-Авів (Ізраїль) з аеропорту «Київ», але його було затримано при проходженні митного контролю.

11.06.2007 Апеляційним судом м. Києва розглянуто апеляційне подання прокуратури м. Києва, яким скасовано рішення Шевченківського районного суду м. Києва про відмову в задоволенні подання слідчого стосовно обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу взяття під варту.

12.06.2007 у Шевченківському районному суді м. Києва відбувся розгляд подання про зміну обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу з підписки про невиїзд на взяття під варту. Вказаним судом винесено постанову щодо затримання обвинуваченого та його доставки до суду під вартою для вирішення питання по суті.

У зв`язку з тим, що в період із 30.05.2007 до 14.09.2007 обвинувачений ОСОБА_5 перебував на стаціонарному лікуванні в «Біофармтех», а 15.09.2007 стало відомо, що обвинувачений залишив указаний лікувальний заклад та переховується від слідства, 15.09.2007 прокуратурою м. Києва винесено постанову про оголошення в розшук обвинуваченого ОСОБА_5 .

17.09.2007 Печерським районним судом м. Києва винесено постанову про надання дозволу на затримання обвинуваченого ОСОБА_5 і доставку його до суду для вирішення питання про обрання щодо нього запобіжного заходу.

17.09.2007 Шевченківським РУ ГУМВС України в м. Києві було заведено оперативно-розшукову справу № 10-3065 та розпочато розшук ОСОБА_5

16.12.2014 прокуратурою м. Києва відомості про вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 345 та ч. 3 ст. 286 КК України внесено до ЄРДР під №№ 0001668 та 0001669 відповідно.

27.12.2014 прийнято рішення про їх об`єднання в кримінальне провадження № 0001668.

Після цього, Генеральною прокуратурою України подальше розслідування кримінального провадження № 0001668 доручено ГСУ МВС України.

29.09.2015 в порядку ст.ст. 208 та 191 КПК України ОСОБА_5 затримано.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 застосовано відповідно до ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 30.09.2015.

12.11.2015 першим заступником Генерального прокурора України ОСОБА_10 строк досудового розслідування в кримінальному провадженні № 0001668 від 16.12.2014 продовжено до 6 місяців, тобто до 29.03.2016.

20.11.2015 Печерським районним судом м. Києва ОСОБА_5 продовжено строк тримання під вартою до 18.01.2016 включно.

На даний час, у зазначеному кримінальному провадженні виконані усі необхідні слідчі дії, спрямовані на отримання та перевірку одержаних у ньому доказів. Разом з тим закінчити розслідування у 4-місячний строк не виявляється можливим, продовжується проведення слідчих дій, спрямованих на встановлення об`єктивної істини в кримінальному провадженні, зокрема необхідно: у випадку надання показань ОСОБА_5 допитати його та за згодою підозрюваного провести слідчий експеримент у вигляді відтворення обстановки та обставин дорожньо-транспортної пригоди; скласти в остаточній редакції повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень ОСОБА_5 , погодити з прокурором Генеральної прокуратури України та повідомити останнього; ознайомити потерпілих із матеріалами кримінального провадження та виконати вимоги ст. 290 КПК України; скласти обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування.

Метою застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 , згідно зі ст. 177 КПК України, є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та суду (п. 1); незаконно впливати на потерпілого, свідка, інших підозрюваних, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні (п. 3); перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином (п. 4).

Слідчий зазначає, що є підстави вважати, що ОСОБА_5 з метою ухилення від покарання може знову, повторно, переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Крім того, в разі застосування до ОСОБА_5 більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаних із триманням під вартою, таких, як особисте зобов`язання, особиста порука, застава, домашній арешт, орган досудового розслідування не матиме можливості запобігти здійсненню підозрюваним впливу на свідків у кримінальному провадженні з метою уникнення кримінальної відповідальності під тягарем можливої відповідальності, перешкоджанню дослідженню обставин вчинення кримінального правопорушення, скоєного ОСОБА_5 .

На підставі викладеного слідчий зазначає, що ризики, які виправдовують тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , не зменшилися, та просить продовжити строк тримання його під вартою.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав повністю, посилаючись на викладені в ньому обставини.

Підозрюваний, захисник проти вимог клопотання заперечували, посилаючись на необґрунтованість повідомленої ОСОБА_5 підозри та відсутність передбачених ст. 177 КПК України щодо нього ризиків. Зокрема зазначили, що ОСОБА_5 перебував у розшуку безпідставно, оскільки йому не повідомлялось про необхідність явки до слідчого, не надходило викликів на допити та він не знав, що його оголошено у розшук. Дані щодо намагання перетнути ним кордон не відповідають дійсності, оскільки на той час ОСОБА_5 після ДТП перебував у лікарні. Також зазначили, що стан здоров`я ОСОБА_5 , який отримав багаточисельні серйозні травми внаслідок ДТП 30.05.2007, в умовах тримання під вартою весь час погіршується, і вказане становить загрозу для його життя. На підставі зазначеного в задоволенні клопотання просили відмовити.

Слідчий суддя, вислухавши доводи сторін, дослідивши матеріали, якими обґрунтовується клопотання, приходить до наступних висновків.

ОСОБА_5 є підозрюваним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 268 КК України згідно повідомлення про підозру від 29.09.2015 /а. м. 133-134/.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 30.09.2015 до ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який ухвалою слідчого судді від 20.11.2015 продовжено до 18.01.2016 /а. м. 131-132, 137/.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя вважає, що дані, які вказують на обґрунтовану підозру, та навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів щодо можливого вчинення підозрюваним ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення містяться в їх сукупності в протоколі огляду місця ДТП та схемі ДТП /а. м. 23-28, 29/, протоколах допитів свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 /а. м. 35-41, 42-44/, висновках судово-медичних експертиз щодо ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_5 /а. м. 45, 46-47, 48-57, 58-65/, висновків технічної експертизи №107, кмісійної авто технічної експертизи №10413/10414/208, додаткової транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи №5500/5501, авто технічної експертизи №9-58 /а. м. 66-77, 81-86, 87-95, 96-101/.

Щодо наявності передбачених ст. 177 КПК України ризиків щодо підозрюваного слідчий суддя вважає необхідним зазначити, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують, та міжнародними контактами.

Тож слідчий суддя вважає доведеними в ході розгляду клопотання наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема можливість переховування підозрюваним від органів досудового розслідування, враховуючи тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , та суворість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим, що оцінені в сукупності з даними про особу підозрюваного та даними, що в рамках цього ж кримінального провадження підозрюваний вже перебував у офіційному розшуку; можливість незаконно впливати на свідків, потерпілих у кримінальному провадженні.

Також встановлено, що по даному кримінальному провадженню досудове розслідування не завершено, існує необхідність в проведення ряду слідчих і процесуальних дій, у зв`язку із чим постановою першого заступника Генерального прокурора Україн ОСОБА_10 від 12.11.2015 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до шести місяців, до 29.03.2016. /а. м. 21-22/.

За таких обставин клопотання про продовження строків тримання під вартою підлягає задоволенню, при цьому суд враховує практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, а відтак не приймає доводи сторони захисту щодо неможливості тримання підозрюваного під вартою та вважає неможливим застосування до нього більш м`яких запобіжних заходів.

Доводи сторони захисту не спростовують висновків слідчого судді, що наведені вище.

Згідно з ч.4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Враховуючи дану норму кримінального процесуального закону та обставини вчинення інкримінованих підозрюваному діянь та наслідки їх вчинення, слідчий суддя не знаходить підстав для визначення розміру застави підозрюваному при продовженні строків тримання під вартою.

Поряд із тим, в судовому засіданні з розгляду клопотання сторона захисту зазначила про важкий стан здоров`я підозрюваного, який унеможливлює тримання під вартою останнього, у зв`язку з неможливістю надання належної медичної допомоги та звернулась із клопотання про проведення медичного огляду підозрюваного на базі Київської міської лікарні №6.

Слідчий суддя, вислухавши вказані доводи сторони захисту та дослідивши надані на підтвердження вказаних матеріалів докази, приходить до наступного висновку.

Відповідно до положень ст. 206 КПК України, якщо під час будь-якого судового засідання особа заявляє про застосування до неї насильства під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі (орган державної влади, державна установа, яким законом надано право здійснювати тримання під вартою осіб), слідчий суддя зобов`язаний зафіксувати таку заяву або прийняти від особи письмову заяву та:

1) забезпечити невідкладне проведення судово-медичного обстеження особи;

2) доручити відповідному органу досудового розслідування провести дослідження фактів, викладених в заяві особи;

3) вжити необхідних заходів для забезпечення безпеки особи згідно із законодавством.

В даному випадку, розглядаючи вказане клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, надані відомості стороною захисту стосовно неможливості тримання належної медичної допомоги підозрюваному, вказують на можливе порушення вимог законодавства під час тримання під вартою підозрюваного, а відтак враховуючи правову позиці, викладену в рішеннях ЄСПЛ «Кондратьєв проти України», «Муйсель проти Франції», згідно якої Суд зазначив, що національні органи влади не забезпечили заявникові належного медичного догляду, визнавши при цьому порушення ст. 3 Європейської конвенції з боку держави відповідача, застосовуючи положення ч.6, 7, ст. 206 КПК України, вважає за необхідне зобов`язати орган досудового розслідування, яким проводиться досудове розслідування вказаного кримінального провадження шляхом постановлення окремого процесуального документу ухвали, забезпечити невідкладне проведення медичного обстеження ОСОБА_5 із забезпеченням надання належної медичної допомоги, про що повідомити слідчого суддю протягом 2-х тижнів з моменту проголошення ухвали.

Клопотання про проведення такого обстеження поза межами міся попереднього ув`язнення слідчий суддя на даний час вважає необґрунтованим та таким, що задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 177, 178, 180, 182, 183, 184, 199, 309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ :
Клопотання старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_6 , погоджене прокурором першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - до 10 березня 2016 року включно.

Клопотання захисника ОСОБА_4 про проведення медичного огляду підозрюваного ОСОБА_5 задовольнити частково.

В поряду ст. 206 КПК України зобов`язати орган досудового розслідування, яким проводиться досудове розслідування кримінального провадження за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, забезпечити невідкладне проведення медичного обстеження ОСОБА_5 з метою встановлення і уточнення діагнозу та отримання рекомендацій стосовно подальшого лікування, про що повідомити слідчого суддю протягом 2-х тижнів з моменту оголошення ухвали.

Контроль за виконанням ухвали слідчого судді покласти на слідчого та прокурора у кримінальному провадженні.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення, може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1