У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.04.2013 Справа №607/6519/13-к

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області: в складі

головуючого Свачія І.М.

секретаря Сесик Х.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі клопотання ОСОБА_1 про скорочення іспитового строку і звільнення від виконання обовязків, покладених згідно ст. 76 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з клопотанням про скорочення призначеного йому вироком суду іспитового строку із трьох років до одного року і звільнення від виконання обовязків, які покладені на нього судом як на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням.

В обґрунтування клопотання зазначив, що працює в ПП «Надра» на посаді менеджера і до нього немає будь-яких зауважень як до фахівця та людини, що підтверджується характеристикою з місця роботи. Протягом часу відбування покарання, органи, які відають виконанням вироку до нього жодних претензій немають, оскільки він добросовісно виконує вимоги ст. 76 КК України і вчасно повідомляє про своє місце перебування та вчасно зявляється для реєстрації. Під час іспитового строку своїм чесним відношенням до праці та бездоганою поведінкою довів своє виправлення і повернення до чесного трудового життя і тому просить суд задовольнити подане ним клопотання.

Ознайомившись з клопотанням, суд вважає, що клопотання не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Вироком Тернопільського міськрайонного суду від 19 квітня 2012 року ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 149 КК України і засуджений до 5(пять) років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 3(три) роки. До нього застосовано ст.76 КК України і зобовязано: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично зявлятися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи. Вказаний вирок набрав законної сили.

Відповідно до ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання:

1) про відстрочку виконання вироку;

2) про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання;

3) про заміну невідбутої частини покарання більш мяким;

4) про звільнення від відбування покарання вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до трьох років;

5) про направлення для відбування покарання жінок, звільнених від відбування покарання внаслідок їх вагітності або наявності дітей віком до трьох років;

6) про звільнення від покарання за хворобою;

7) про застосування до засуджених примусового лікування та його припинення;

8) про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком;

9) про звільнення від призначеного покарання з випробовуванням після закінчення іспитового строку;

10) про заміну покарання відповідно до частини пятої статті 53, частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України;

11) про застосування покарання за наявності кількох вироків;

12) про тимчасове залишення засудженого у слідчому ізоляторі або переведення засудженого з арештного дому, виправного центру, дисциплінарного батальйону або колонії до слідчого ізолятора для проведення відповідних процесуальних дій під час досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених іншою особою або цією самою особою, за які вона не була засуджена, чи у звязку з розглядом справи в суді;

13) про звільнення від покарання і помякшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України;

14) інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Таким чином чинним КПК України (як і попереднім 1960 року) не передбачено скорочення іспитового строку призначеного вироком суду.

Крім цього, суд зазначає, що іспитовий строк-це певний проміжок часу, протягом якого здійснюється контроль за засудженим і останній під загрозою реального відбування призначеного покарання зобов'язаний виконувати покладені на нього обов'язки та інші умови випробування. Іспитовий строк містить у собі погрозу реального виконання покарання, якщо засуджений не буде виконувати умови випробування, і можливість остаточного звільнення від відбування покарання і погашення судимості, якщо особа виконає покладені на неї обов'язки. Значення іспитового строку полягає і в тому, що тільки протягом цього строку особа визнається судимою і за нею здійснюється контроль з боку органів виконання покарання. Далі, іспитовий строк дисциплінує засудженого, привчає його до додержання законів, нагадує йому, що він не виправданий, а проходить випробування, від результату якого залежить його подальша доля - звільнення від відбування призначеної основної міри покарання або реальне її відбування .

Враховуючи наведене, суд вважає, що клопотання не підлягає до задоволення, оскільки, скорочення іспитового строку і звільнення від виконання обовязків, покладених згідно ст.. 76 КК України нормами діючого законодавства не передбачено, а передбачено , що у випадку якщо після закінчення іспитового строку засуджений виконав покладені на нього обов'язки, не вчинив нового злочину для нього настає сприятливий наслідок тобто звільнення від відбування призначеного покарання.

Керуючись, ст.ст.537,539 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання ОСОБА_1 про скорочення призначеного вироком суду іспитового строку і звільнення від виконання обовязків, які покладені на нього згідно ст.. 76 КК України - відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляція до Апеляційного суду Тернопільської області протягом 7 діб.

Головуючий: І.М. Свачій