Кузнецовський міський суд Рівненської області
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2010 року м. Кузнецовськ

Кузнецовський міський суд Рівненської області у складі:

головуючого судді Зейкана І.Ю.

при секретарі судового засідання Бірук Н.С.

за участю

прокурора Мізюка Ю.С.

потерпілого ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі засідань Кузнецовського міського суду Рівненської області кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше судимого, а саме: 26.08.2004 року Кузнецовським міським судом Рівненської області за ч.2 ст.15, ч.3 ст. 152 КК України до чотирьох років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з 2-річним іспитовим строком; 10.08.2005 року Кузнецовським міським судом Рівненської області за ч.2 ст.15, ч.2 ст.289, ч.3 ст.185, 71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з призначенням 3-річного іспитового строку; 16.05.2007 року Кузнецовським міським судом Рівненської області за ч.2 ст.186, 71 КК України до 4 років 8 місяців позбавлення волі з поміщенням до кримінально-виконавчої установи, 28.07.2010 року Володимирецьким районним судом Рівненської області звільнений умовно-достроково з не відбутим строком покарання 1 рік 1 місяць 12 днів,

-за ч.2 ст.185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

04 жовтня 2010 року, близько 09 год. 30 хв. у м.Кузнецовську, Рівненської області, ОСОБА_2, будучи судимим за ч.2 ст. 186 КК України, перебуваючи у стані алкогольного спяніння, знаходився у квартирі №25 буд. №29 по м-ну Вараш, за місцем проживання ОСОБА_1.

В цей час ОСОБА_2, з корисливих мотивів, використовуючи обстановку, при якій присутня у квартирі ОСОБА_3, не усвідомлювала злочинного характеру його дій, умисно, таємно, повторно, шляхом вільного доступу, викрав зі столу мобільний телефон марки «Nokia 6233» IMEI 78875, вартістю з урахуванням зносу 860,21 грн., у якому знаходилась картка памяті марки «Kingston 2 GB MicroSD» вартістю з урахуванням зносу 100 грн., сім-карта оператора мобільного звязку «Djuice», абонентський номер +47, вартістю 25 грн., на передплаченому рахунку якої знаходились грошові кошти у сумі 30 грн., чим спричинив шкоду ОСОБА_1 на загальну суму 1015,21 грн.

Викраденим телефоном розпорядився на власний розсуд, а саме сім-карту викинув, а телефон зберігав при собі.

У судовому засіданні ОСОБА_2 свою вину у вчиненому злочині визнав повністю, щиро розкаявся та показав, що 04.10.2010 року близько 7 години ранку, він перебував у стані алкогольного спяніння. До нього підійшов знайомий на імя Андрій та запросив до його знайомих подивитись фільми. Він погодився, тому вони пішли у квартиру 25 по м-ну Вараш, 29, м.Кузнецовськ. У квартирі були дівчата ОСОБА_3, Наталія, Світлана, а також брат останньої ОСОБА_1. Близько 9 год. 30 хв. Андрій пішов додому. Дівчата пішли на балкон курити. А тому він, також, вирішив йти додому. Коли виходив з квартири його проводив ОСОБА_1. Проте біля виходу згадав, що забув шапку. Тому вернувся в квартиру, ОСОБА_1 залишився біля виходу. Він зайшов у спальню де на столі лежала його шапка та взяв її. Коли брав то відчув, що під нею знаходиться чийсь мобільний телефон. У цей час у нього виник умисел заволодіти ним. Оскільки він в кімнаті нікого не помітив, забрав телефон із собою та виніс з квартири. Після цього постійно зберігав при собі. Після цього до нього на мобільний телефон неодноразово телефонувала ОСОБА_3 та просила повернути телефон, але він постійно казав, що не брав його, боячись бути викритим.

Під час судового слідства підсудний ОСОБА_2, прокурор та потерпілий просили суд не досліджувати зібраних у справі доказів, стосовно фактичних обставин справи щодо умисного, повторного, таємного викрадення чужого майна, оскільки ці обставини сторонами не оспорюються. Просили обмежитись лише допитом підсудного, потерпілого та дослідити матеріали, що характеризують ОСОБА_2

Судом зясовано, що підсудний, потерпілий та прокурор правильно розуміють зміст обставин справи, які не оспорюються ними. Вбачається, також, добровільність та істинність їх позицій в поданні такого клопотання про недоцільність дослідження інших доказів щодо фактичних обставин справи. Судом розяснено, що у такому разі сторони будуть позбавленні права оспорювати визнані фактичні обставини у апеляційному порядку.

Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_1 показав суду, що близько 7 год. 30 хв. на запрошення його сестри Світлани до них у квартиру №25 буд. №29 по м-ну Вараш, м.Кузнецовська, прийшли знайомі Андрій та ОСОБА_2, які перебували у стані алкогольного спяніння. Крім цього, у квартирі знаходились ще дві подруги сестри ОСОБА_3 та Наталія. Вони всі пішли у спальну кімнату та дивились фільми і пили пиво. У цей час його телефон марки «Nokia 6233» IMEI 78875, у якому знаходилась картка памяті марки «Kingston 2 GB MicroSD» вартістю з урахуванням зносу 100 грн., сім-карта оператора мобільного звязку «Djuice», абонентський номер +47, на передплаченому рахунку якої знаходились грошові кошти у сумі 30 грн., знаходився на столі у цій же кімнаті.

Близько 9 год. 30 хв. Роман вирішив йти додому, а він сказав, що проведе і вони пішли до виходу. Біля виходу ОСОБА_2 сказав, що забув шапку і вернувся у спальну кімнату. Його шапка лежала на столі разом з його мобільним телефоном. Він сам залишився біля виходу. Роман вийшов з квартири та пішов. Коли він вернувся в квартиру подруга сестри ОСОБА_3 запитала його чи на місці його телефон. У цей час він виявив, що дійсно телефон зник і зрозумів, що ОСОБА_2 його забрав, оскільки ОСОБА_3 сказала, що ОСОБА_2 забрав телефон зі столу.

Заявив, що ОСОБА_2 відшкодував йому завдану шкоду, він претензій майнового характеру до нього не має. Просив не призначати ОСОБА_2 суворе покарання.

Показання підсудного та потерпілого, дані у суді відповідають фактичним обставинам справи, тому суд вважає їх достовірними. Оцінивши у сукупності досліджені під час судового слідства докази, суд вважає повністю доведеною вину ОСОБА_2 у вчиненні таємне викрадення чужого майна, вчиненого повторно.

Органами досудового слідства дії ОСОБА_2 правильно кваліфіковані за ч.2 ст.185 КК України.

При призначенні покарання ОСОБА_2 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що помякшують і обтяжують покарання.

Довідками ДЗ СМСЧ №3 від 05.10.2010 року підтверджується, що ОСОБА_2 на обліках у психіатричному та наркологічному кабінетах СМСЧ № 3 не перебуває. Із характеристики за місцем проживання підсудного виданої ЖЕД № 3 Кузнецовського МКП, вбачається, що скарг на нього не надходило, проте не вбачається позитивних чи негативних рис, що були б властиві йому. ОСОБА_2 проживає разом з батьками та сестрами та племінником. Вимогою про судимість та копіями вироків підтверджено, що підсудний неодноразово судимий за вчинення злочинів переважно проти власності.

Обираючи вид та міру покарання суд враховує, що ОСОБА_2 вчинив злочин середньої тяжкості проти власності, те що він не працює, вчинив злочин маючи судимість за ч.2 ст. 186 КК України, яка не знята і не погашена.

Обставиною, що обтяжує покарання підсудного відповідно до ст.67 КК України є вчинення злочину у стані алкогольного спяніння.

При призначенні необхідно врахувати обставини, що відповідно до ст.66 КК України, помякшують покарання, а саме щире каяття, активне сприяння у розкритті злочину та добровільне відшкодування завданого збитку.

За наведених обставин, оскільки у підсудного сформувалась стійка направленість на вчинення злочинів проти відносин власності, з метою запобігання вчиненню підсудним нових злочинів та виправлення ОСОБА_2, необхідно обрати йому покарання у виді позбавлення волі на певний строк з поміщенням до кримінально-виконавчої установи.

Суд вважає, що сукупність декількох помякшуючих обставин, з урахуванням особи винного, не впливають на істотне помякшення покарання, проте дає суду можливість призначити основне покарання за вчинений злочин, ближче до нижчої межі, встановленої у санкції ч.2 ст.185 КК України.

У звязку з тим, що постановою Володимирецького районного суду Рівненської області від 28.07.2010 року ОСОБА_2 звільнено умовно-достроково на невідбутий строк покарання 1 рік 1 місяць 12 днів від відбування покарання за попереднім вироком і протягом невідбутої частини покарання він вчинив інкримінований йому злочин, тому необхідно вирішити питання про призначення підсудному покарання за правилами ст.71 КК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.323, 324 КПК України, суд,-

З А С У Д И В:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст.71 КК України, ОСОБА_2 шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком остаточне покарання за сукупністю вироків призначити у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки 3 (три) місяці.

Зарахувати у строк відбування покарання засудженому час перебування під вартою і рахувати строк відбування покарання ОСОБА_2 з 04 жовтня 2010 року.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_2 до набрання вироком законної сили залишити попередній - взяття під варту.

Речові докази у справі: мобільний телефон марки «Nokia 6233» IMEI 78875, картку памяті марки «Kingston 2 GB MicroSD», повернути ОСОБА_1.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Рівненської області протягом 15 діб з моменту проголошення, а засудженим, що перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення йому копії вироку, шляхом подачі апеляції через Кузнецовський міський суд Рівненської області.

Головуючий суддя І.Зейкан