Славутицький міський суд Київської області
ВИРОК

іменем України

16 січня 2010 року Славутицький міський суд Київської області у складі судді Орла А..С., при секретарях Потапенко О.О.. ОСОБА_1, з участю:

потерпілого ОСОБА_2.

представника потерпілого ОСОБА_3.

підсудного ОСОБА_4, захисника ОСОБА_5,

розглянувши у судовому засіданні в м. Славутичі кримінальну справу за скаргою ОСОБА_2 по обвинуваченню:

ОСОБА_4, З липня ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, Російська Федерація, росіянина, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, одружений, місце роботи ДСП ЧАЕС. електромонтер, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4. АДРЕСА_1. не судимого,

-у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 умисно заподіяв ОСОБА_2 легкі тілесні ушкодження за наступних обставин.

30 листопада 2008 року близько 17 години 30 хвилин підсудний ОСОБА_4 на запрошення ОСОБА_6 перебував з нею у квартирі АДРЕСА_2, де проживає вона, колишній чоловік ОСОБА_2 та їх дочка. У цей час у кімнату, де вони знаходились, зайшов ОСОБА_2 і між ним та ОСОБА_4, який є його двоюрідним братом, виникла конфліктна ситуація на грунті особистих неприязних стосунків, що склалися між ними раніше та загострилися після розірвання шлюбу між ОСОБА_2 та ОСОБА_6, яку підтримував ОСОБА_4. Під час конфлікту з ОСОБА_2 ОСОБА_4 затіяв з ним бійку, під час якої завдав кілька ударів кулаками, повалив на підлогу, між ними тривала боротьба, внаслідок чого ОСОБА_2 були заподіяні тілесні ушкодження у виді забиття м'яких тканин носа, садна на спинці носа, садна в області лівої брови, крововиливів на нижній губі та грудній клітці, які згідно акту судово-медичної експертизи як у сукупності, так і кожне окремо відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

У судовому засіданні підсудний ОСОБА_4 вину не визнав і показав, що ОСОБА_2. перебуваючи у стані сп'яніння, без дозволу ОСОБА_6 зайшов до її кімнати, у якій за дверима шашличної стояв він, намагаючись уникнути конфліктної ситуації. Відкривши двері і побачивши його. ОСОБА_2 обхопив його рукою за шию і почав здавлювати її. Намагаючись звільнитись від нього, він притиснув його до стіни, обоє впали на підлогу, качались по ній, натикались на різні предмети. Умисних ударів він йому не завдавав, а лише відштовхував і обмежував йому можливість нанести ударів. Сидячи на підлозі. ОСОБА_2 хапав якісь предмети і кидав у нього, деякі з них попадати у нього. За тим ОСОБА_2 виповз з кімнати ОСОБА_6 у свою кімнату, де сів на підлозі і почав реготати, а вони з ОСОБА_6 пішли з квартири. Внаслідок конфлікту з ОСОБА_7 у нього виявились перелом нігтьової фаланги четвертого пальця правої стопи та набряк м'яких тканин цього пальця, у зв'язку з чим він звертався за медичною допомогою. Вважає, що перебував у стані необхідної оборони, зумовленої протиправними діями ОСОБА_2 щодо ОСОБА_6 та його самого.

Вина підсудного в інкримінованому злочині доведена показаннями потерпілого свідків та письмовими доказами.

У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_2 показав, що коли він зайшов у кімнату своєї колишньої дружини з метою зробити фотографії шашличної для надання суду у справі про встановлення порядку користування квартирою, то побачив там ОСОБА_4 і відразу отримав від нього удар в область брови та носа, від якого він втратив свідомість, а коли прийшов до тями лежачи на підлозі, ОСОБА_4 сидів на ньому зверху і наносив удари кулаками в обличчя, від яких він знову втратив свідомість. Коли він отямився, то нікого у квартирі вже не було і він викликав міліцію. ОСОБА_4 йому були завдані тілесні ушкодження на обличчі та грудній клітині, у зв'язку з якими він лікувався амбулаторно протягом тижня. У стані сп'яніння він не перебував, ініціатором бійки не був і удари ОСОБА_4 не наносив. Між ним і його колишньою дружиною ОСОБА_6 склалися конфліктні стосунки щодо користування квартирою і її підтримував ОСОБА_4.

Свідок ОСОБА_6 у судовому засіданні показала, що вона не впускала ОСОБА_2 у кімнату проте він вилаяв її нецензурними словами, відштовхнув і зайшов у кімнату. При цьому перебував у стані сп'яніння і тримаючи у руках мобільний телефон, робив рухи, характерні для фотографування. Коли він відчинив двері у шашличну і побачив там ОСОБА_4. то зі словами «А ти що тут робиш?» накинувся на того і вчепився руками в шию. Вони впали на столик, розбити вазу, качалися по підлозі. ОСОБА_2 ліз у бійку з ОСОБА_4, намагався його вдарити, кидав у нього різні предмети. Після закінчення лайки ОСОБА_2 пішов у свою кімнату, регочучи при цьому, а вони з ОСОБА_4 пішли з квартири. Коли пізніше повернулись, то побачили, що замок у дверях її кімнати зламаний, а у кімнаті обірвана штора на вікні, з приводу чого вона звернулася із заявою до міліції.

Свідок ОСОБА_8 суду показав, що 30 листопада 2008 року він провів ОСОБА_2 до під'їзду будинку, де той проживав разом з колишньою дружиною та дочкою, а сам пішов у своїх справах. При цьому ОСОБА_2 був тверезий, тілесних ушкоджень на обличчі не було. Пізніше ОСОБА_2 йому зателефонував і розповів, що коли він зайшов у квартиру, то отримав удар в голову, а коли отямився, то на ньому сидів ОСОБА_4 і бив його.

Свідок ОСОБА_9 суду показала, що між її батьком ОСОБА_2 та матір'ю ОСОБА_6 давно склалися конфліктні стосунки, а після розірвання шлюбу вони загострилися. 30 листопада 2008 року вона гуляла з друзями на вулиці коли зателефонувала мати і сказала, що у них дома відбувається бійка між ОСОБА_4 та ОСОБА_2. Коли вона прийшла у квартиру, то батько сидів на ліжку у своїй кімнаті і реготав. По всій його кімнаті були розкидані фотографії, у кімнаті матері був безлад. У ОСОБА_4 синців не було, але він кульгав. Після цього мати закрила свою кімнату на замок і вони втрьох пішли з квартири, а коли пізніше повернулися, то замок у дверях кімнати був зламаний і обірвана штора, у зв'язку з чим мати викликала міліцію.

Свідок ОСОБА_10 суду показав, що був на чергуванні у складі групи і черговий міліції направив його на виклик ОСОБА_2. Коли вони з міліціонером-водієм приїхати на квартиру ОСОБА_2. то прийняв у останнього заяву про нанесення йому тілесних ушкоджень ОСОБА_4 та записав пояснення заявника. У квартирі більше нікого не було. Двері кімнати, де відбулася бійка, були зачинені і він туди не заходив. У ОСОБА_2 на обличчі були подряпини та сліди крові. Ознак сп'яніння у нього не було, поводив себе адекватно. Він розповів, що почав його бити ОСОБА_4. Після того як він прийняв у ОСОБА_2 заяву і записав його пояснення, вони разом з ним вийшли з квартири на г. лицю і він поїхав до відділку міліції. Години через півтори-дві до міліції надійшов виклик від ОСОБА_6. на який черговий направив його та дільничного інспектора Кота В.В.. Коли приїхали, то побачили, що двері у кімнату ОСОБА_6 були відкриті, ригель замка загнутий, а у кімнаті частково обірвана штора. ОСОБА_11 прийняв заяву ОСОБА_6 про ушкодження замка дверей, а він записав її пояснення. Вона вважала, що це зробив ОСОБА_7 .У цей час у квартирі були також ОСОБА_9 та ОСОБА_4 з собакою. У нього видимих тілесних ушкоджень не було і ходив він нормально. У ході спілкування з ним щодо заяви ОСОБА_2 про нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 сказав, що відповів йому по-чоловічому за те, що той образив ОСОБА_6.

З оглянутих матеріалів про відмову у порушенні кримінальної справи № 1134 та долученої до справи копії постанови про відмову у порушенні кримінальної справи вбачається. що 30.11.2008 р. ОСОБА_2 звернувся до Славутицького МВ ГУ МВС із заявою про притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_4. який близько 17 годин 30 хвилин цього дня у нього дома наніс йому тілесні ушкодження. Постановою від 9.12.2008 р. у порушенні кримінальної справи було відмовлено з посиланням на відсутність ознак злочину, передбаченого ст. 296 КК України (а.с.6).

З оглянутих матеріалів про відмову у порушенні кримінальної справи № 1133 та долученої до справи копії постанови про відмову у порушенні кримінальної справи видно, що 30.11.2008 р. ОСОБА_2 зверталася до Славутицького МВ ГУ МВС із заявою про проведення перевірки по факту пошкодження дверей до її кімнати. Постановою від 9.12.2008 р. у порушенні кримінальної справи було відмовлено з посиланням на відсутність ознак злочину, передбаченого ст. 194 КК України (а.с.34).

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 29 від 2.11.2009 р. у ОСОБА_2 мали місце забиття м'яких тканин носа, садно на спинці носа, садно в області лівої брови, крововиливи на нижній губі та грудній клітці. Ці тілесні ушкодження виникли в результаті численних ударів тупим твердим предметом, найбільш ймовірно від ударів кулаком. Окремі тілесні ушкодження могли виникнути в результаті падіння, удару об тупі предмети під час бійки. Розмежувати які тілесні ушкодження виникли від ударів кулаком, а які від падіння з положення стоячи, качання по підлозі, ударі об предмети з обмеженою поверхнею неможливо. Всі перелічені тілесні ушкодження в сукупності і кожне окремо відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. У ОСОБА_4 мав місце косий перелом нігтьової фаланги 4-го пальця правої стопи. Це тілесне ушкодження могло виникнути від удару тупим твердим предметом або при ударі об тупий твердий предмет із значною силою. З достовірністю розмежувати механізм виникнення цього ушкодження неможливо. Дане тілесне ушкодження відноситься до категорії середньої тяжкості (а.с.59-61).

Постановою від 16.11.2009 р. матеріали за фактом заподіяння середньої тяжкості тілесного ушкодження ОСОБА_4 виділено з цієї справи і направлено прокурору для вирішення в порядку ст. 97 КПК України (а.с.63-64).

Оцінивши показання підсудного, потерпілого, свідків, письмові докази, досліджені у судовому засіданні, у їх сукупності та взаємозв'язку, суд дійшов висновку про те. що вина підсудного у інкримінованому злочині цілком доведена.

Посилання підсудного та захисника на те. що його дії не є злочином, оскільки мали характер необхідної оборони від нападу потерпілого ОСОБА_2, у судовому засіданні підтвердження не знайшли.

Так відповідно до ст. 36 КК України необхідною обороною визнаються дії. вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідно і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони. Проте достатніх доказів цього у суду немає. З висновку судово-медичного експерта, а також медичної книжки ОСОБА_4 будь-яких інших тілесних ушкоджень, крім перелому фаланги четвертого пальця правої стопи. механізм виникнення якого не встановлений, які б могли свідчити про напад на нього і оборону, не вбачається. Показання підсудного і свідка ОСОБА_6 в тій частині, що ОСОБА_2 у стані сп'яніння напав на ОСОБА_4 суперечать зазначеному висновку експертизи та іншим доказам і судом відкидаються.

Дії підсудного правильно кваліфіковані за ознаками умисного легкого тілесного ушкодження, оскільки доведені у судовому засіданні дії підсудного відповідають кваліфікуючим ознакам злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Призначаючи покарання підсудному відповідно до загальних засад призначення покарання передбачених ст. 65 КК України, суд враховує, що злочин відноситься до категорії невеликої тяжкості, він раніше не судимий, має постійне місце роботи та проживання, одружений.

Обставин, що пом'якшують відповідно до ст. 66 КК України та обтяжують відповідно до ст. 67 цього Кодексу покарання підсудного, не встановлено.

Потерпілим ОСОБА_2 заявлено цивільний позов про стягнення з підсудного ОСОБА_4 на відшкодування завданої моральної шкоди у розмірі 10 000 гривень.

У судовому засіданні потерпілий позов підтримав і просив задовольнити, посилаючись на страждання, яких він зазнав внаслідок заподіяння тілесних ушкоджень. Підсудний цивільний позов не визнав.

Позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 і 2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної глоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я. Згідно ч. 1 ст. 1167 цього Кодексу моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, сім випадків, встановлених ч. 2 цієї статті, коли моральна шкода відшкодовується незалежно від вини.

Вина підсудного у заподіянні тілесних ушкоджень та викликаних ними стражданнях у суді доведена.

Розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає з урахуванням характеру протиправних дій та завданої ними шкоди і тривалості страждань потерпілого у розмірі 2 000 гривень.

Керуючись ст. 321, 323-324, 328, 332-335 КПК України, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 850 гривень.

Цивільний позов потерпілого задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 2 000 гривень на відшкодування моральної шкоди. У задоволенні іншої частини позову відмовити.

Запобіжний захід засудженому у виді підписки про невиїзд залишити до набрання вироком законної сили.

На вирок можуть бути подані апеляції до апеляційного суду Київської області через Славутицький міський суд протягом п'ятнадцяти діб з дня проголошення.

Суддя