УХВАЛА
Іменем України

01.10.2015 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Житомирі кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358, ч.4 ст.358 КК України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000029 від 11.02.2014 року, -

ВСТАНОВИВ:
До суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000029 від 11.02.2014 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.358, ч.4 ст.358 КК України.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні просив постановити ухвалу про призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту, вважаючи, що під час досудового розслідування були дотримані вимоги КПК України.

Захисник заявив клопотання про повернення обвинувального акту прокурору, посилаючись на те, що обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування не відповідають вимогам КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав клопотання захисника про повернення обвинувального акту прокурору.

Заслухавши прокурора, обвинуваченого, захисника, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього документи, суд вважає, що обвинувальний акт по даному кримінальному провадженню необхідно повернути прокурору у зв`язку з невідповідністю вимогам КПК України.

Обвинувальний акт це найголовніший документ досудового розслідування.

Так, відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього кодексу. Вимоги до обвинувального акту встановлені ст. 291 КПК України.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
У порушення п. 5 ч. 1 ст. 291 КПК України обвинувальний акт не містить формулювання обвинувачення та кваліфікації дій обвинуваченого по кожному епізоду, тобто обвинувачення не конкретне.
Зокрема, ОСОБА_4 пред`явлене обвинувачення за ч.3 ст.358 КК України, яке містить обов`язкову ознаку повторності. Однак обвинувачення у вчиненні даного злочину вперше за ч.1 ст.358 КК України або за ч.2 ст.358 КК України не пред`являлося.
Крім того, обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_4 є неконкретним, оскільки:

-його формулювання не містить відомостей про конкретну дату і час (чи неможливість їх встановити) вчинення кожного епізоду;

-відсутні реквізити актів виконаних робіт, до яких згідно обвинувачення, внесено неправдиві відомості, що унеможливлює їх ідентифікацію в якості предмету злочину;
-обвинувальний акт містить протиріччя щодо способу вчинення злочину, оскільки в різних частинах обвинувального акту зазначені різні способи вчинення злочину: на початку обвинувального акту зазначено, що « ОСОБА_4 , діючи умисно, протиправно, переслідуючи умисел на підробку документу … виготовив акти виконаних робіт за договором про надання маркетингово-консалтингових послуг від 01.01.2012 року» (а.с.9), а в подальшому формулюванні обвинувачення зазначено, що підроблення документів здійснено шляхом внесення неправдивих відомостей до актів виконаних робіт.
При цьому в жодному епізоді не конкретизовано спосіб внесення неправдивих відомостей та які саме неправдиві відомості внесено в кожний акт виконаних робіт.

Отже, обвинувальний акт у порушення ст. 291 КПК України не містить вказівки на дату, час та спосіб вчинення злочинних дій по кожному епізоду, тобто обставин, що підлягають доказуванню згідно п.1 ч.1 ст. 91 КПК України
Диспозиція частини 1 статті 358 КК України передбачає обов`язкові ознаки предмету злочину: він надає права або звільняє від обов`язків, а диспозиція частини 2 цієї статті передбачає, що він посвідчує певні факти, що мають юридичне значення або надає права чи звільняє від обов`язків.
В обвинуваченні формально зазначено: «своїми умисними діями, які виразились у підробленні офіційного документу, який видається громадянином-підприємцем, і який надає права, а саме актів виконаних робіт для …», однак не зазначено, які ж права надає обвинуваченому підроблений документ, що є обов`язковим при описуванні злочину, передбаченого ч.3 ст. 358 КК України.
Тобто в обвинуваченні, у порушення п. 5 ч. 1 ст. 291 КПК України, не зазначено обов`язкові ознаки предмету злочину, як обов`язкового елементу даного складу злочину, внаслідок чого обвинувачення не містить повного викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, які підлягають встановленню в даному складі злочину.
У порушення п.5 ч.1 ст. 291 КПК в обвинуваченні не розкрита суб`єктивна сторона кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, оскільки не зазначено мотив і мета вчинення кримінального правопорушення, що згідно п.2 ч.1 ст.291 КК України є обов`язковим.
Також судом встановлено, що обвинувальний акт та доданий до нього реєстр матеріалів досудового розслідування не відповідають вимогам ст.ст. 21 ч.2, 109, 291 КПК України.

Так, ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 18.03.2015 року по справі № 295/2137/15-к обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000029 про обвинувачення ОСОБА_4 за ч.3 ст.358, ч.4 ст.358 КК України був повернутий прокурором у зв`язку із тим, що «В порушення вимог ст.ст.109, 291 КК України в долученому до обвинувального акту реєстрі матеріалів досудового розслідування не в повному обсязі зазначені процесуальні дії, проведені в ході досудового розслідування та не відображені всі процесуальні рішення, а саме: реєстр не містить даних про винесення слідчим процесуальних документів за клопотанням підозрюваного ОСОБА_4 .

Встановлено, що ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира від 11.02.2015р. було скасовано постанову старшого слідчого з ОВС СУФР ГУ ДФС у Житомирській області ОСОБА_6 від 02.02.2015р. про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових дій) у кримінальному провадженні №0000029 та зобов`язано слідчого провести слідчі дії про витребування документів у ряду підприємств щодо придбання ОСОБА_4 товарів у ППФ «Санітас», а також вилучення інформації про рух коштів по рахунках у зазначених підприємств та витребувати з банківських установ дані про перерахування коштів на рахунок ППФ «Санітас» за отримані лікарські засоби в період з січня 2012р. по грудень 2013р. Вказана ухвала суду набрала законної сили.

Тобто, постанову слідчого скасовано і зобов`язано провести слідчі (розшукові) дії, які пов`язані із висунутим ОСОБА_4 обвинуваченням за ч.3 ст.358КК України.

Також встановлено, що не зважаючи на це, та в порушення вимог процесуального закону, в тому числі ст.7, ч.2 ст. 21 КПК України, обвинувальний акт направлено прокурором до суду 13.02.2015р., що слід розцінювати як порушення права ОСОБА_4 на захист.

Дана ухвала набрала законної сили і є обов`язковою до виконання, однак подавши в суд обвинувальний акт з додатками після доопрацювання прокурор знову не виконав не тільки вимоги ухвали слідчого судді від 11.02.2015 року, а й ухвали суду про повернення обвинувального акту на доопрацювання від 18.03.2015 року, оскільки в реєстрі матеріалів досудового розслідування відсутні відомості про таке процесуальне рішення, прийняте під час досудового розслідування, як ухвала слідчого судді ОСОБА_7 від 11.02.2015 року про зобов`язання провести слідчі дії.
Таким чином, в підготовчому судовому засіданні встановлено невідповідність обвинувального акта вимогам ст. 291 КПК України.

Статтею 314 КПК України не передбачено можливості та процедури виправлення помилок, а також внесення якихось додаткових відомостей до обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування після його надходження до суду, зокрема, у підготовчому судовому засіданні.

Виявлені недоліки неможливо усунути також шляхом зміни обвинувачення після його призначення до судового розгляду, це не відповідає нормам КПК України.

Так, згідно зі ст.ст. 338, 339 КПК України, під час судового розгляду прокурор має право змінити обвинувачення тільки якщо під час судового розгляду встановлені нові фактичні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та висунути додаткове обвинувачення у разі отримання відомостей про можливе вчинення обвинуваченим іншого кримінального правопорушення, щодо якого обвинувачення не висувалось і яке тісно зв`язане з первісним.

Главою 28 КПК України, якою врегульовано процедуру судового розгляду, не передбачено процедури виправлення недоліків обвинувального акту.

Таким чином, єдиним процесуальним шляхом усунення виявлених недоліків обвинувального акту, який не відповідає вимогам КПК України, є повернення обвинувального акту прокурору.

Крім того, прокурору необхідно звернути увагу на інші зауваження сторони захисту, в тому числі перевірити доводи щодо повноти досудового розслідування і легітимності одержаних доказів.

Керуючись ст. 291, 314 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Обвинувальний акт з додатками по кримінальному провадженню № 000029 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358, ч.4 ст.358 КК України, - повернути прокурору міста Житомира для усунення недоліків.

Ухвала може бути оскаржена в Апеляційний суд Житомирської області через Богунський районний суд Житомирської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1