Єдиний унікальний номер 341/2630/14-к
Номер провадження 1-кс/341/248/14
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2014 року м. Галич

Слідчий суддя Галицького районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
адвоката ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Галич в приміщенні Галицького районного суду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо;
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та житель АДРЕСА_1 , з неповною середньою освітою, не одруженого, громадянина України, працюючого стропольщиком, раніше судимого,
який підозрюється за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186КК України, -
В С Т А Н О В И В :
Слідчий СВ Галицького РВ УМВС України в Івано-Франківській області ОСОБА_6 за погодженням з прокуратурою Галицького району Івано-Франківської області звернувся з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.186 КК України.
З клопотання вбачається, що 17 листопада 2014 року о 11:30 годин ОСОБА_5 разом з знайомими ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , та ОСОБА_11 перебував в будинку ОСОБА_11 , що в АДРЕСА_2 , де розпивали спиртні напої.
Під час спільного розпивання спиртного ОСОБА_5 побачив у ОСОБА_7 гаманець з грошима і вирішив їх вкрасти.
Для приведення свого злочинного наміру до виконання ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, вийшовши на вулицю, біля господарства ОСОБА_11 , підійшов до ОСОБА_7 , переслідуючи корисливі мотиви, з метою особистого збагачення, почав наносити останньому тілесні ушкодження руками по голові, спричинивши синці та садно в ділянці голови, що відносяться до легких тілесних ушкоджень, відкрито заволодів належним ОСОБА_7 гаманецем із грошовими коштами в сумі 1800 грн.
Після цього ОСОБА_5 направився в будинок ОСОБА_11 , перебуваючи у будинку, витягнув з гаманця грошові кошти ОСОБА_7 та перепустку на роботу останнього, які залишив при собі, а гаманець викинув. В подальшому ОСОБА_5 частину грошових коштів потратив на власні потреби, а частину грошей залишив при собі. Перепустку ОСОБА_7 ОСОБА_5 заховав під сходами будинку, в якому проживає, що належить його дядькові ОСОБА_12 .
Таким чином своїми злочинними діями ОСОБА_5 заподіяв потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 1800 грн.
В судовому засіданні ОСОБА_5 вину визнав та просив суд застосувати щодо нього міру запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку прокурора, який підтримав клопотання, підозрюваного та його захисника, які просили відмовити в задоволенні клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання слід задовольнити, оскільки запобіжний захід, про обрання якого, просить сторона кримінального провадження - з боку обвинувачення є співмірним і доцільним задля забезпечення дієвості даного кримінального провадження.
Можлива причетність ОСОБА_5 до інкримінованих йому дій підтверджується матеріалами, доданими до клопотання, а також доказами, зібраними в кримінальному провадженні.
Згідно зі змістом ст.ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.
За ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
П.3 ч. 2 ст. 183 КПК України зазначає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Враховуючи тяжкість скоєного злочину та те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом; зважаючи на те, що підозрюваний раніше переховувався від слідства, а також може в подальшому переховуватись від органів досудового розслідування та незаконно впливати на свідків, що підтверджується довідкою про судимість і свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, слідчий суддя приходить до переконання, що в засіданні поза розумним сумнівом доведено відсутність можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, а тому до підозрюваного, з урахуванням вимог ст. 197 КПК України, слід обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання згаданих ризиків.
При цьому, обставини, які зазначені підозрюваним та його захисником не можуть бути підставою для відмови в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 оскільки дані обставини є такими, які характеризують підозрюваного, і не виключають наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Згідно з протоколом затримання від. ОСОБА_5 затримано 17.11.2014 року, а тому строк тримання під вартою належить обчислювати з цієї дати.
Виходячи з викладеного, на підставі ст. ст. 29, 55, 62, 63, 129 Конституції України, керуючись ст. ст. 131,132,176,177,178,183,184,193,194,197,309,395 Кримінального процесуального Кодексу України (2012р.), -
у х в а л и в:
Застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк шістдесят днів, терміном до « 16» січня 2015 року.
Тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 здійснювати у СІЗО м. Івано-Франківська.
Про прийняте рішення повідомити заінтересованих осіб.
Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1