ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
№ 384/822/15-к
№пр. 1-кп/384/77/2015
06 листопада 2015 року
Вільшанський районний суд
Кіровоградської області
в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 , обвинувачених ОСОБА_5 ОСОБА_6 ,
- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дорожинка Вільшанського району Кіровоградської області, з неповною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, проживаючого в АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України, такого, що не має судимості,
- ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Данилова Балка Ульяновського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
- у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 126 КК України,
24 вересня 2015 року близько 20 години 00 хвилин, ОСОБА_6 разом з ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп"яніння, знаходились за місцем проживання ОСОБА_7 , яке розташоване за адресою АДРЕСА_2 . Під час сварки з ОСОБА_4 , на грунті виниклих неприязних відносин, ОСОБА_5 наніс ОСОБА_4 один удар головою в область носа та один удар кулаком руки в область голови, який від даного удару впав на підлогу. Після цього ОСОБА_6 підійшов до лежачого на підлозі ОСОБА_4 та наніс йому два удари кулаком руки в область грудної клітини та в область ребер з лівої сорони. В результаті нанесених ударів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 завдали потерпілому ОСОБА_4 фізичного болю, що не потягло за собою спричинення тілесних ушкоджень.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні вищевказаного злочину визнав повністю, щиро розкаявся у скоєному та показав суду, що 24 вересня 2015 року разом з ОСОБА_6 , перебуваючи в с. Добре у домоволодінні ОСОБА_8 , вживали спиртне. В цей час до них прийшов потерпілий ОСОБА_4 .. Між ним та ОСОБА_6 сталася сварка, після чого ОСОБА_4 вдарив ОСОБА_6 в область обличчя, після чого він особисто головою та рукою два рази ударив ОСОБА_4 в область голови.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся у скоєному та показав суду, що 24 вересня 2015 року разом з ОСОБА_5 , перебуваючи в с. Добре у домоволодінні ОСОБА_8 , вживали спиртне. В цей час до них прийшов потерпілий ОСОБА_4 .. Між ними сталася сварка, після чого ОСОБА_4 вдарив його в область обличчя. Після цього ОСОБА_5 два рази вдарив ОСОБА_4 в обличчя і він упав на підлогу. Підійшовши до ОСОБА_4 , який лежав на підлозі, він наніс йому рукою декілька ударів по тулубу.
Обвинуваченим ОСОБА_5 і ОСОБА_6 та іншим учасникам судового провадження правильно зрозумілі суть обвинувачення та обставини кримінального провадження. ОСОБА_5 і ОСОБА_6 у судовому засіданні дали покази правдиво та добровільно, оскільки повністю визнали провину у вчиненні кримінального правопорушення. У зв`язку з цим після роз`яснення всім учасникам судового провадження наслідків, передбачених ч.3 ст.349 КПК України, та за їх згодою при дослідженні доказів у кримінальному провадженні суд обмежився допитом обвинувачених, так як немає жодного сумніву в добросовісності та істинності їх позицій, а також усі учасники судового провадження згодні та не оспорюють обставини вчинення кримінального правопорушення, їх кваліфікацію, вказані в обвинувальному акті у кримінальному провадженні.
Відповідно до ст. 349 КПК України, за згодою всіх учасників судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміють учасники судового провадження зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці фактичні обставини в апеляційному порядку.
Аналізуючи та оцінюючи усі зібрані у кримінальному провадженні та досліджені у судовому засіданні докази у їх сукупності - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, допустимість, належність та достовірність яких не викликає жодних сумнівів, проводячи судовий розгляд у межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, суд вважає із достовірністю встановленою та доведеною вину ОСОБА_5 та ОСОБА_6 і кваліфікує їх дії за ч.2 ст. 126 КК України, як умисне завдання ударів, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень, вчинені групою осіб.
Вирішуючи питання про вид і розмір покарання обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 суд враховує відповідно до ст.ст. 65-67 КК України, ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винних, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до ст. 12 КК України, вчинене обвинуваченими ОСОБА_5 та ОСОБА_6 кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 126 КК України є злочином середньої тяжкості.
Обставинами, які пом`якшують покарання для обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та визнання вини.
У відповідності зі ст. 67 КК України, обставиною, яка обтяжує покарання обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 є вчинення злочину у стані алкогольного сп"яніння.
Обвинувачений ОСОБА_5 за місцем проживання Добрівською сільською радою Вільшанського району Кіровоградської області характеризується посередньо (Т.1 а.п. 61).
Відповідно до довідки Вільшанської центральної районної лікарні Кіровоградської області ОСОБА_5 на обліку у лікаря психіатра - нарколога не перебуває (Т.1 а.п.66).
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує всі обставини провадження та характеризуючі дані про особу, його молодий вік та стан здоровя, який вчинив умисний, закінчений злочин, що відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, в силу ст.89 КК України, такий, що не має судимості, офіційно не займається суспільно-корисною працею, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліках у лікаря нарколога - психіатра не перебуває, наявність обставин, які пом"якшують покарання, а саме: повне визнання вини, щире каяття у скоєному злочині, наявність обставини, яка обтяжує покарання - вчинення злочину у стані алкогольного сп"яніння.
За таких умов, за глибоким переконанням суду, з урахуванням загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації покарання, ставлення обвинуваченого до скоєного, враховуючи позицію потерпілого, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у виді обмеження волі у межах санкції ч.2 ст. 126 КК України, при цьому суд вважає необхідним врахувати і те, що відповідно до вимог ст. 50 КК України покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність, а повинно служити запобіганням до вчинення нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами, таким чином, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, а тому ОСОБА_5 необхідно звільнити на підставі ст.75 КК України від відбування покарання з випробуванням, з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п.2, 3, 4 ст. 76 КК України. Вказане покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Обвинувачений ОСОБА_6 Добрівською сільською радою Вільшанського району Кіровоградської області характеризується посередньо (Т.1 а.п.58).
Відповідно до довідки Вільшанської центральної районної лікарні Кіровоградської області, ОСОБА_6 на обліку у лікаря психіатра - нарколога не перебуває (Т.1 а.п.66).
Згідно з вимогами ЦОДІ ДІТ МВС України ОСОБА_6 не притягувався до кримінальної відповідальності (Т.1 а.п.56-57).
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд враховує всі обставини провадження та характеризуючі дані про особу, його молодий вік та стан здоровя, який вчинив умисний, закінчений злочин, що відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліках у лікаря нарколога - психіатра не перебуває, наявність обставин, які пом"якшують покарання, а саме: повне визнання вини, щире каяття у скоєному злочині та обставини, яка обтяжує покарання - вчинення злочину у стані алкогольного сп"яніння.
За таких умов, за глибоким переконанням суду, з урахуванням загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації покарання, ставлення обвинуваченого до скоєного, враховуючи позицію потерпілого, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_6 покарання у виді обмеження волі у межах санкції ч.2 ст. 126 КК України, при цьому суд вважає необхідним врахувати і те, що відповідно до вимог ст. 50 КК України покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність, а повинно служити запобіганням до вчинення нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами, таким чином, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, а тому ОСОБА_6 необхідно звільнити на підставі ст.75 КК України від відбування покарання з випробуванням, з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п.2, 3, 4 ст. 76 КК України. Вказане покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Цивільний позов по справі не заявлений.
Підстави до вжиття заходів забезпечення кримінального провадження відносно обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 відсутні.
Судові витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 126 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк один рік.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю один рік. Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки:
- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 126 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк один рік.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю одинрік.
Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 такі обов`язки:
- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Кіровоградської області протягом 30 днів з моменту його проголошення через Вільшанський районний суд Кіровоградської області.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченим та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

Суддя ОСОБА_1