Справа № 165/3372/13-к
Провадження № 1-кс/165/289/13
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
26 грудня 2013 року м. Нововолинськ
Нововолинський міський суд Волинської області в складі:
головуючого слідчого судді Ушакова М.М.,
секретаря Лубаєвської Л.В.,
за участю прокурора Васьовчика І.В.,
слідчого Божка С.І.,

Волинської області ОСОБА_3 від 17 вересня 2013 року про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_4 про обвинувачення останнього за ч. 3 ст. 166 КК України в редакції 1960 року.
В судовому засіданні встановлено, що органом досудового розслідування ОСОБА_4 обвинувачувався в тому, що він, працюючи на посаді помічника прокурора Залізничного району м. Львова, являючись посадовою особою - представником влади та працівником правоохоронного органу, 3 січня 2001 року вчинив перевищення влади, яке спричинило тяжкі наслідки при наступних обставинах.
Наказом №1095 від 29 вересня 2000 року ОСОБА_4 призначено на посаду помічника прокурора Залізничного району м. Львова. Працюючи на цій посаді, ОСОБА_4 являвся посадовою особою, що здійснює функції представника влади, та у відповідності з ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду та правоохоронних органів» від 23.12.1993 року був працівником правоохоронного органу.
Згідно розпорядження прокурора Залізничного району м. Львова про розподіл обов'язків за 2000 рік на ОСОБА_4 покладалися наступні обов'язки:
- виконання вимог наказу Генерального прокурора України № 4 від 4 жовтня 1998 року „Про організацію прокурорського нагляду за додержанням законів органами, які проводять оператавно-розшукову діяльність, дізнання та досудове слідство" з питань здійснення нагляду про законність прийому, реєстрації та вирішення в Залізничному районному відділі Львівського міського управління УМВСУ у Львівській області заяв та повідомлень про злочини, ведення з цього приводу спеціального журналу; перевірка законності затримання громадян і поміщення їх в ІТУ, виконання райвідділом внутрішніх справ вимог ст.ст. 10, 11 Закону України «Про міліцію»; нагляд за додержанням органом дізнання та слідчими вимог Закону щодо попередження і розкриття злочинів, забезпечення правильного застосування норм кримінального та кримінально-процесуального Закону при розслідуванні кримінальних справ, узагальнення практики прокурорського нагляду з питань, віднесених до його відання, збір та аналіз статистичної та іншої інформації, підготовка проектів документів прокурорського реагування.
По завершенні проведення перевірки ОСОБА_4 3 січня 2001 року виніс постанову про відмову в порушенні кримінальної справи по заявах ОСОБА_5 та інших за відсутністю складу злочину на підставі ст.6 п.2 КПК України порушуючи вимоги:
- Консульського Статуту України, затвердженого Указом Президента України №127 /94 від 02.04.1994 року:
Консул легалізує документи і акти, складені за участю властей консульського округу або такі, що виходять від цих властей.
Органи України приймають такі документи і акти на розгляд лише при наявності консульської легалізації, якщо інше не передбачено законодавством України або міжнародним договором, учасниками якого є Україна і держава перебування.
Консульська легалізація полягає в установленні і засвідченні справжності підпису, повноважень посадової особи, яка підписала документ чи акт або засвідчила попередній підпис на них, справжності відбитка штампа, печатки, зразки яких отримано консулом офіційним шляхом від компетентних органів держави перебування.
- Інструкції про порядок консульської легалізації офіційних документів в Україні і за кордоном, затвердженої наказом Міністерства Закордонних справ України від 15.07.1997 року №98-од:
1.8. Іноземні офіційні документи можуть бути прийняті до розгляду на території України лише у випадку їх консульської легалізації в дипломатичних представництвах або консульських установах України в державі перебування, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України.
- Договору між Україною і ОСОБА_13 про правову допомогу та правові відносини у цивільних і кримінальних справах, ратифікованого Постановою Верховної ОСОБА_8 України №3941-XII від 4.02.1994 року:
Стаття 18. Пересилка інших документів.
Клопотання громадян однієї Договірної Сторони про видачу і висилку документів про освіту, трудовий стаж і інших документів, що стосуються особистих та майнових прав і інтересів цих громадян, можна пересилати безпосередньо до відповідних органів іншої Договірної сторони.
Документи пересилаються громадянину через дипломатичні представництва або консульські установи тієї Договірної Сторони, орган якої видав ці документи.
3 січня 2001 року, на підставі отриманих від ОСОБА_11 ксерокопій документів, явно виходячи за межі наданих йому повноважень, вчинив дії, які дозволяються з особливим, вищевказаним порядком їх проведення, а саме, виніс незаконну постанову наступного змісту описової та резолютивної її частини:
Постановою Шевченківського районного суду м. Львова від 8 грудня 2004 року справу про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченому ч. 3 ст. 166 КК України 1960 року направлено прокурору Волинської області для проведення додаткового розслідування (т. 8 а.с. 312-315).
Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 29 березня 2013 року постанову Шевченківського районного суду м. Львова від 8 грудня 2004 року скасовано, справу направлено в Шевченківський районний суду м. Львова для розгляду по суті (т. 8. а.с. 332-334).
22.04.2005р. Апеляційним судом Львівської області справу про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченому ч. 3 ст. 166 КК України 1960 року передано для розгляду в Пустомитівський районний суд Львівської області (т. 8. а.с. 339).
13 серпня 2012 року вироком Пустомитівського районного суду Львівської області ОСОБА_4 виправдано за ч. 3 ст. 166 КК України в редакції 1960 року у звязку з відсутністю в його діях складу злочину (т. 9. а.с. 181-184).
Ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Львівської області від 30 жовтня 2012 року за апеляцією прокурора, який брав участь у справі вирок Пустомитівського районного суду Львівської області від 13 серпня 2012 року, яким ОСОБА_4 виправдано за ч. 3 ст. 166 КК України в редакції 1960 року було скасовано, а справу направлено на новий судовий розгляд (т. 9 а.с. 229-233).
08 липня 2013 року постановою заступника прокурора Львівської області визначено підслідність даного кримінального провадження за прокуратурою м. Львова (т. 10 а.с. 31).
В судовому засіданні встановлено, що після скасування ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 30 жовтня 2012 року виправдального вироку Пустомитівського районного суду Львівської області від 13 серпня 2012 року різними слідчими органами, що проводили досудове розслідування в даному кримінальному провадженні було проведено наступні слідчі дії:
- проведено додаткові допити ОСОБА_4 у якості свідка (т. 10 а.с. 25-29, 46-49, 95-98), додатковий допит свідка ОСОБА_15 (т. 10 а.с. 50-53), додатковий допит свідків ОСОБА_16 (т. 10 а.с. 56-59), ОСОБА_17 (т. 10 а.с. 68), які і так неодноразово допитувалися в межах даного кримінального провадження.
- проведено одночасний допит між свідками ОСОБА_4 та свідком ОСОБА_17 (т. 10 а.с. 73-76), свідками ОСОБА_4 свідком ОСОБА_16 та свідком ОСОБА_15 (т. 10 а.с. 140-145).
- було призначено технічну експертизу документів (т. 10.а.с. 55), висновком якої дати відповідь на поставлені слідчим на експертизу питання не виявилося можливим (т. 10 а.с. 124-126).
-6 вересня 2013 року проведено слідчий експеримент, згідно якого вбачається, що на момент проведення слідчого експерименту, тобто на 6 вересня 2013 року ОСОБА_4 може прочитати але з фонетичними помилками та зрозуміти текст виконаний на польській мові (т. 10. а.с. 132-135), однак слідчим експериментом не встановлено чи міг ОСОБА_4 читати та розуміти текст виконаний на польській мові в 2001 році на момент вчинення дій, які йому інкримінувалися.
З матеріалів кримінального провадження також вбачається, що під час проведення досудового розслідування слідчим було подано запит в Департамент митної служби Міністерства доходів і зборів України (т. 10.а.с. 100) відповідь на який так і не отримано.
З матеріалів кримінального провадження також вбачається, що слідчим Божко С.І. викликалися для допиту в якості свідків такі особи, як: ОСОБА_5, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, однак жоден із них допитаний в якості свідків не був і слідчим не було застосовано до вказаних осіб заходів забезпечення кримінального провадження у виді приводу. (т. 10 а.с. 102-108).
Разом з тим закриваючи кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 у звязку із відсутністю в його діях складу злочину передбаченого ч. 3 ст. 166 КК України 1960 року слідчий обґрунтовував свої висновки статтями 1,15 Договору між Україною і ОСОБА_13 про правову допомогу та правові відносини у цивільних і кримінальних справах, ратифікованого Постановою Верховної ОСОБА_8 України від 04.02.1994р., листами управління консульської служби Міністерства закордонних справ України № 71.ВЛ-36-572-1262-04 від 06.04.2004р. та № 71.ВАВ-17-572-942-12 від 22.02.2012р., протоколом слідчого експерименту про можливість ОСОБА_4 прочитати з фонетичними помилками та зрозуміти текст виконаний на польській мові, а також показаннями самого ОСОБА_4 та на підставі цих доказів прийшов до висновку про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_4 у звязку із відсутністю в його діях складу злочину передбаченого ч. 3 ст. 166 КК України 1960 року.
Таким чином, слідчим Божко С.І. в основу постанови про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_4 у звязку із відсутністю в його діях складу злочину передбаченого ч. 3 ст. 166 КК України 1960 року від 17 вересня 2013 року було покладено ті ж самі докази, які були покладені досудовим слідством в основу предявленого ОСОБА_4 30 грудня 2003 року обвинувачення по ч. 3 ст. 166 КК України 1960 року та складеного обвинувального висновку від 22 січня 2004р., згідно яких ОСОБА_4 обвинувачувався у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 166 КК України 1960 року (т. 8 а.с. 210-214, 237-251). І саме з цих підстав, що виправдальний вирок Пустомитівського районного суду Львівської області від 13 серпня 2013 року ґрунтується лише на оцінці окремих доказів по справі, зокрема показань виправданого ОСОБА_4, свідків ОСОБА_16, ОСОБА_23 листів управління консульської служби Міністерства закордонних справ України № 71.ВЛ-36-572-1262-04 від 06.04.2004р. та № 71.ВАВ-17-572-942-12 від 22.02.2012р., аналіз ст.ст. 1, 15 Договору між Україною і ОСОБА_13 про правову допомогу та правові відносини у цивільних і кримінальних справах, постанови від 03.01.2001 року про видачу автомобіля «АУДІ А6» , винесеної ОСОБА_4 ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 30 жовтня 2012 року і було скасовано виправдальний вирок Пустомитівського районного суду Львівської області від 13 серпня 2012 року.
Будь-яких інших додаткових доказів, які б свідчили про відсутність в діях ОСОБА_4 складу злочину, передбаченого ч. 3 ст. 166 КК України 1960 року під час додаткового досудового розслідування досудовим слідством здобуто не було.
Згідно зі ст. 2 КПК України, завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до ч.2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов'язані всебічно, повно, ретельно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом'якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Згідно п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається при встановленні відсутності в діянні складу кримінального правопорушення.
Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів (ст.ст. 2, 284 КПК України).
Відповідно до ст. 110 КПК України, постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.
Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що досудове розслідування по даному кримінальному провадженню, проведено однобічно та неповно, слідчий не провів усіх необхідних дій, передбачених законом, на підставі яких із достовірністю можливо зробити висновок про наявність чи відсутність в діях ОСОБА_4Б складу злочину.
При проведенні досудового розслідування за даним кримінальним провадженням слідчому слід усунути допущені ним порушення вимог матеріального та процесуального закону, перевірити всі обставини, зазначені в скарзі страхової компанії "Winterthur" Дирекція Центральної і Північно-Західної ОСОБА_1 в особі представника фірми "Бехам", що представляє інтереси страхової компанії "Winterthur" ОСОБА_2 і встановити та допитати усіх свідків даної події, провести інші необхідні слідчі дії, дати належну юридичну оцінку усім доказам, які були зібрані в ході досудового розслідування у даному кримінальному провадженні та вирішити питання про наявність чи відсутність в діях ОСОБА_4 складу злочину передбаченого ч. 3 ст. 166 КК України в редакції 1960р. та прийняти процесуальне рішення, яке б відповідало вимогам ст.110 КПК України.
Керуючись ст.ст. 284, 303-307, 461, 466, 467 КПК України, -
Скаргу страхової компанії "Winterthur" Дирекція Центральної і Північно-Західної ОСОБА_1 в особі представника фірми "Бехам", що представляє інтереси страхової компанії "Winterthur" ОСОБА_2 задоволити.
Копію ухвали надіслати прокурору, органу, в провадженні якого вона перебуває, скаржнику.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя підпис
Слідчий суддя М.М. Ушаков