Справа № 1-292/10
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2010 року

Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого судці - Шелєхової Г.В.

при секретарі - Коваленко І.І.

з участю прокурора -Грицук Н.

захисників - ОСОБА_1, ОСОБА_2

законного представника неповнолітнього підсудного - ОСОБА_3

законного представника неповнолітнього потерпілого - ОСОБА_4

представника служби в справах неповнолітніх - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми справу про обвинувачення

ОСОБА_6. ІНФОРМАЦІЯ_1, ур. м. Суми, гр. України, ІНФОРМАЦІЯ_2, не одруженого, не працюючого, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3, б. 1. кв. 47 м. Суми, раніше не судимого,-

за ст.ст. 186 ч.2 , ст. 296 ч. 2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

10.12.2009 року біля 22:00 год., ОСОБА_6, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, знаходячись поблизу перехрестя вулиць Петропавловська та Антонова м. Суми, діючи в групі із особами, матеріали відносно яких виділено в окреме провадження, зупинив потерпілого ОСОБА_4, з мотивів явної неповаги до суспільства, діючи безпідставно, виявляючи себе в низьких хуліганських спонуканнях, з особливою зухвалістю та наніс йому удар рукою по обличчю, від удару потерпілий упав на землю і у нього випав мобільний телефон, після чого спільно з іншими учасниками почав бити ОСОБА_4, наносячи йому численні удари ногами по голові та різним частинам тіла.

В результаті зазначених злочинних дій ОСОБА_6 та осіб, матеріали відносно яких були виділені в окреме провадження. ОСОБА_4 були завдані тілесні ушкодження у вигляді крововиливу в області нижнього віка правого ока, крововиливу в правій скроневій області; забив м'яких тканин в лобно-скроневій області, які згідно судово-медичної експертизи кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.

В процесі побиття ОСОБА_4 у останнього випав на дорогу мобільний телефон. ОСОБА_6, таємно для оточуючих викрав мобільний телефон «Нокиа 5610», разом із флеш-картою пам'яті, обсягом 1 Гб та сім-картою мобільного оператора «МТС», які знаходилася на момент скоєння злочину в мобільному телефоні. Згідно висновку товарознавчої експертизи, загальна вартість зазначеного мобільного телефону та флеш-карти складає 1314 грн. Зазначена сім-карта для потерпілої матеріальної цінності не представляє. В результаті цього ОСОБА_6 завдав ОСОБА_4 матеріального збитку на загальну суму 1314 грн.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_6 свою вину в інкримінованому злочині

визнав повністю та пояснив, що 10.12.2009 року біля 22:00 год., коли він знаходився неподалік від перехрестя вулиць Петропавловська та Антонова м. Суми разом із мало йому знайомими двома хлопцями та двома дівчатами, у нього виникло бажання побити раніше йому не знайомого ОСОБА_4, який йшов йому на зустріч. Для цього він зупинив ОСОБА_4 та спитав котра година. Коли ОСОБА_4 дістав мобільний телефон та сказав котра година, він завдав ОСОБА_4 удар кулаком по обличчю. Від удару у ОСОБА_4 випав із руки мобільний телефон. В цей момент у нього виник умисел на крадіжку телефону і він забрав його собі. Потім разом з іншими продовжив бити потерпілого. Після закінчення побиття ОСОБА_4, він разом із викраденим мобільним телефоном залишив місце скоєння злочину. Викрадений у ОСОБА_4 мобільний телефон він продав ОСОБА_7, при цьому пояснив, що телефон належить йому.

Вина підсудного в повному обсязі знайшла підтвердження в судовому засіданні та доводиться наступними доказами, дослідженими судом:

- потерпілий ОСОБА_4 суду пояснив, що 10.12.2009 року, коли він підходив до перехрестя вулиць Антонова та Петропавловська м. Суми, його зупинив раніше незнайомий ОСОБА_6 Останній спитав у нього котра година. Він дістав із кишені свій мобільний телефон «Нокіа 5610» та сказав ОСОБА_6 час. ОСОБА_6М в свою чергу завдав йому два удари кулаком по обличчю. Від першого удару у нього із руки випав мобільний телефон. Від другого удару він впав на землю. Далі йому стали завдавати удари ногами по голові. Коли йому перестали завдавати удари він підвівся на ноги. Не знайшовши свій телефон, він пішов додому.

- свідок ОСОБА_8 під час досудового слідства пояснив, що в грудні 2009 року він купив у ОСОБА_7 мобільний телефон «Нокіа 5610». При купівлі телефону він не підозрював, що раніше зазначений телефон був отриманий злочинним шляхом. Мобільний телефон він подарував своїй дівчині ОСОБА_9О./ а. с. 67/

- свідок ОСОБА_9 Під час досудового слідства пояснила, що в грудні 2009 року ОСОБА_8 подарував їй мобільний телефон «Нокіа 5610». При цьому вона не підозрювала, що раніше зазначений телефон був отриманий злочинним шляхом. Подарований їй мобільний телефон був вилучений у неї працівниками міліції./ а. с. 66/

- свідок ОСОБА_7 Під час досудового слідства пояснив, що в середині грудня 2009 року він купив за 600 грн. у ОСОБА_6 мобільний телефон «Нокіа 5610». При купівлі телефону, ОСОБА_6 пояснив, що телефон належить саме йому. Приблизно через неділю після зазначених подій він продав мобільний телефон ОСОБА_8 / а. с. 68/

Крім того вина підсудного підтверджується письмовими матеріалами справи:

- протоколом пред'явлення особи для впізнання від 17.02.2010 року за участю потерпілого ОСОБА_4 Під час зазначеної слідчої дії ОСОБА_4 впізнав ОСОБА_6 та пояснив, що саме він скоїв 10.12.2009 року відносно нього злочин /а. с. 78 /;

- протоколом очної ставки між ОСОБА_6 та ОСОБА_4, на якій кожним були підтверджені раніше надані свідчення. ОСОБА_6 визнав свою вину в викраденні мобільного телефону у ОСОБА_4 та побитті останнього /а. с. 80 /;

- протоколом очної ставки між ОСОБА_6 та ОСОБА_7, на якій кожним були підтверджені раніше надані свідчення /а. с. 101 /;

- протоколом огляду місця події від 25.12.2009 року, під час якого був вилучений мобільний телефон «Нокіа 5610», який належить ОСОБА_4 /а. с. 28-29 /;

- протоколом виїмки від 22.03.2010 року, під час якої у ОСОБА_4 був вилучений належний йому мобільний телефон «Нокіа 5610» /а. с. 58 /;

- протоколом огляду предметів - мобільного телефону «Нокіа 5610», який належить ОСОБА_4 від 22.03.2010 року /а. с. 59 /;

- протоколом відтворення обстановки та обставин події за участю ОСОБА_6 від 17.02.2010 року, під час якого ОСОБА_6 вказав на місце скоєння ним злочину та розповів на місці про обставини скоєння ним злочину, які аналогічні його поясненням наданим в суді /а. с. 82-85 /;

- протоколом відтворення обстановки та обставин події за участю ОСОБА_6 від 04.03.2010 року, під час якого ОСОБА_6 продемонстрував механізм нанесення ним ударів ОСОБА_4 /а. с. 92-95 /;

- протоколом відтворення обстановки та обставин події за участю ОСОБА_4 від 04.03.2010 року, під час якого ОСОБА_4 продемонстрував механізм нанесення йому ударів, ОСОБА_6 /а. с. 49-52 /;

- висновком товарознавчої експертизи № 287 від 09.03.2010 року, згідно якого вартість викраденого у ОСОБА_4 мобільного телефону «Нокіа 5610» на момент скоєння злочину могла складати 1314 грн. /а. с. 41-43/;

- висновком судово-медичної експертизи № 303 від 16.03.2010 року, згідно якої у ОСОБА_4 біли виявлені легкі тілесні ушкодження /а. с. 37 /;

- висновком додаткової судово-медичної експертизи № 304 від 16.03.2010 року, згідно якої виявлені у ОСОБА_4 тілесні ушкодження могли утворитися при обставинах, на які вказав ОСОБА_4 під час відтворення обстановки та обставин події від 04.03.2010 року /а. с. 55 /;

- висновком додаткової судово-медичної експертизи № 305 від 16.03.2010 року, згідно якої виявлені у ОСОБА_4 тілесні ушкодження могли утворитися при обставинах, на які вказав ОСОБА_6 під час відтворення обстановки та обставин події від 04.03.2010 року /а. с. 98 /;

Органами досудового слідства дії підсудного в частині викрадення мобільного телефону кваліфіковані за ст.186 ч.2 КК України. Суд вважає за необхідне перекваліфікувати дії підсудного зі ст. 186 ч.2 КК України на ст. 185 ч.1 КК України, оскільки в судовому засіданні не встановлено даних, які б підтверджували наявність у підсудного умислу на відкрите викрадення майна потерпілого. Потерпілий пояснював, що ніяких вимог щодо передачі майна підсудний йому не висловлював, зазначив, що після побиття шукав свій телефон біля місця побиття. Лише під час слухання справи судом потерпілий висловив думку, що підсудний умисно з»ясовував у нього час з метою ознайомлення з мобільним телефоном, але вказане припущення нічим не підтверджується. Не можна покласти в основу вироку зміст протоколу явки з повинною, враховуючи рівень освіти підсудного не можна погодитися з тим, що він самостійно міг кваліфікувати вчинене ним діяння.

Аналізуючи зібрані у справі докази, суд вважає, що вина підсудного знайшла підтвердження в судовому засіданні і його дії слід кваліфікувати

- за ст. 185 ч. 1 К України, оскільки він своїми умисними діями, з корисливою метою викрав чуже майно, яке належить ОСОБА_4 на загальну суму 1314 грн.;

- за ст. 296 ч. 2 КК України, оскільки він своїми умисними діями, грубо порушуючими громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалися особливою зухвалістю, яка виразилася у спричиненні ОСОБА_4 тілесних ушкоджень,

скоєними в групі із невстановленою особою, скоїв хуліганство, кваліфікуючою ознакою я кого є вчинення злочину групою осіб.

Призначаючи вид та міру покарання підсудному суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного.

До оставин, що обтяжують відповідальність підсудного суд відносить вчинення злочину в стані алкогольного сп'яніння.

До обставин, які пом'якшують відповідальність підсудного суд відносить те, що від скоєного тяжких наслідків не настало, підсудний є неповнолітнім, раніше не судимий, завдана злочином матеріальна шкода відшкодована в повному обсязі, моральна - частково, підсудний має незадовільний стан здоров»я. За таких даних про особу винного суд вважає за можливе застосувати ст. 69 КК України і призначити інший більш м»який вид покарання не зазначений в санкції ст. 186 ч.2 КК України та призначити покарання у вигляді арешту.

Запобіжний захід підсудному змінити з підписки про невиїзд на утримання під вартою, взявши під варту з залу суду. Строк відбування покарання обраховувати з 16.09.2010 року.

Уточнений цивільний позов законного представника потерпілого ОСОБА_10 про стягнення з ОСОБА_6 10000 грн. в відшкодування моральної шкоди задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_6 на користь законного представника потерпілого ОСОБА_10 500 грн., врахувавши суму добровільно відшкодованої шкоди - 2500 грн., а у разі відсутності коштів у неповнолітнього ОСОБА_6 вказану суму стягнути з його матері ОСОБА_3.

Речові докази но справі: мобільний телефон « Нокіа 5610 », який переданий на зберігання потерпілі лому ОСОБА_4, залишити останньому на праві власності /а. с. 61/.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави судові витрати на проведення товарознавчої експертизи в сумі 112 грн. 68 коп. / а. с. 41 /.

На підставі вищевикладеного. керуючись ст.ст. 323, 324 К1ІК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_6 визнати винним у скоєнні злочинів та призначити покарання:

за ст. 296 ч. 2 КК України з застосування ст. 69 КК України у вигляді 45 діб арешту,

за ст. 185 ч. 1 КК України у вигляді 30 діб арешту.

На підставі ст. 70 ч.1 КК України шляхом поглинення більш суворого покарання менш суворим остаточно призначити покарання у вигляді 45 діб арешту.

Запобіжний захід підсудному змінити з підписки про невиїзд на утримання під вартою, взявши під варту з залу суду. Строк відбування покарання обраховувати з 16.09.2010 року.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь законного представника потерпілого ОСОБА_10 500 грн.. а у разі відсутності коштів у неповнолітнього ОСОБА_6 вказану суму стягнути з його матері ОСОБА_3.

Речові докази по справі: мобільний телефон « Нокіа 5610 », який переданий на зберігання потерпілі лому ОСОБА_4, залишити останньому на праві власності.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави судові витрати на проведення товарознавчої експертизи в сумі 112 грн. 68 коп.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Сумської області через Зарічний районний суд м. Суми на протязі 15 діб з моменту його проголошення для учасників процессу, а засудженому, який перебуває під вартою - з моменту отримання копії вироку.

Суддя Г.В. Шелєхова