Справа № 697/1834/15-к
№ пров. 1-кп/697/167/2015

Вирок
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30.09.2015 р.

Канівський міськрайонний суд Черкаської області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1

з участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Каневі Черкаської області кримінальне провадження відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ташкент Узбекистан та жителя АДРЕСА_1 , росіянина, без громадянства, з середньою освітою, непрацюючого, раніше не судимого,-

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,-

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_4 , 14.07.2015р. близько 10:30 години, діючи умисно, з корисливих мотивів, переслідуючи мету крадіжки чужого майна, шляхом віджиму вікна, проник до будинку, що розташований по АДРЕСА_2 та належить ОСОБА_5 , звідки таємно викрав грошові кошти у сумі 17 300 грн., чим завдав потерпілій майнової шкоди на вказану суму.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні визнав повністю і показав суду, що він, дійсно, 14.07.2015 року, близько 10 години 30 хвилин, віджавши вікно проник до будинку ОСОБА_5 , що розташований в АДРЕСА_2 та викрав звідти гроші в сумі 17 300 грн. У вчиненому кається, просить суд суворо не карати.

Потерпіла подала до суду заяву, в якій просить розглядати кримінальне провадження без її участі, цивільний позов задовольнити. При призначенні міри покарання покладається на розсуд суду.

Суд вважає можливим, відповідно до положень ст.349 КПК України, визнати недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ні ким не оспорюються, проти чого не заперечують прокурор, обвинувачений, правильно розуміючи зміст даних обставин і в них немає сумнівів у добровільності їх позиції.

Учасникам процесу роз`яснено, що в такому разі вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Розглядаючи кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення, перевіривши істинність й добровільність визнавальних показів обвинуваченого ОСОБА_4 , суд вважає, що його вина у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України доведена і кваліфікує його дії за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який на даний час проживає без реєстрації, серед жителів села характеризується посередньо, раніше не судимий, частково відшкодував завдані збитки.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 згідно ст..66 КК України, суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, а також часткове відшкодування завданих збитків.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до вимог КК України та постанови Пленуму Верховного Суду № 8 від 12.06.2009 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», покарання, призначене судом, має бути необхідним і достатнім для виправлення засуджених та попередження вчинення ними нових злочинів.

Враховуючи зазначені обставини, особу обвинуваченого ОСОБА_4 , суд вважає, що йому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі.

Суд вважає за можливе застосувати до обвинуваченого вимоги ст.75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, з покладенням на нього обов`язків передбачених п.п. 2, 3, 4 ч.1 ст.76 КК України.

Міра запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу зміні не підлягає.

Відповідно до ст. ст. 127 - 129 КПК України, суд, постановляючи обвинувальний вирок залежно від доведеності підстав і розміру цивільного позову, задовольняє позов повністю, частково, відмовляє в його задоволенні чи залишає без розгляду, роз`яснюючи цивільному позивачеві право звернення до суду в порядку цивільного судочинства.

На підставі статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Згідно статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Цивільний позов, заявлений потерпілою ОСОБА_5 на суму 10 300,00 грн. до обвинуваченого ОСОБА_4 про стягнення матеріальних збитків підлягає до задоволення в повному обсязі.

Речові докази: два гіпсові зліпки зі слідами рукавичок та слідом низу взуття необхідно знищити.

Керуючись ст. ст. 349, 369-371 ,373-374, 394 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання за ч. 3 ст.185 КК України у виді 3 (три) роки позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк терміном на 2 (два) роки.

На підставі п.п. 2, 3, 4 ч.1 ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 обов`язок не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти ці органи про зміну місця проживання, роботи та періодично з`являтись для реєстрації до органів кримінально виконавчої інспекції.

Запобіжний захід ОСОБА_4 - особисте зобов`язання залишити без змін, а після вступу вироку в закону силу відмінити.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 задовольнити в повному обсязі та стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 матеріальні збитки в сумі 10 300,00 грн.

Речові докази: два гіпсові зліпки зі слідами рукавичок та слідом низу взуття необхідно знищити.

На вирок суду можуть бути подані апеляції учасниками процесу на протязі 30 діб з моменту його проголошення.

Головуючий ОСОБА_1