печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2013 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва Волкова С.Я., при секретарі Топал А.І., за участю сторони кримінального провадження старшого слідчого в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України Хоменка В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України Хоменка В.М. про арешт майна підозрюваного у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000120 від 20.03.2013 р., у вчиненні злочинів, передбачених ч.1,2 ст.190, ч.1 ст.364, ч.4 ст.27, ч.2 ст.15, ч.4 ст.369 КК України, ОСОБА_2,

В С Т А Н О В И В :

У провадженні Генеральної прокуратури України знаходяться матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000120 від 20.03.2013 р., за підозрою ОСОБА_3 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1,2 ст.190, ч.1 ст.364, ч.4 ст.27, ч.2 ст.15, ч.4 ст.369 КК України.

Старший слідчий в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України Хоменко В.М. звернувся до суду із клопотанням, яке погоджене прокурором відділу процесуального керівництва та підтримання державного обвинувачення у кримінальних провадженнях про корупційні злочини Генеральної прокуратури України Лавренюком М.І., про арешт майна (тимчасово позбавити підозрюваного можливості відчужувати майно до скасування арешту майна у порядку, встановленому КПК України) підозрюваного ОСОБА_2

Сторона кримінального провадження, обґрунтовуючи клопотання, зазначає, що 26.09.2012 р. Деражнянським РВ УМВС України в Хмельницькій області порушено кримінальну справу №5/5082 щодо ОСОБА_5 за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, за фактом придбання, перевезення, виготовлення, зберігання та збуту особливо небезпечних наркотичних засобів. 4.10.2012 р. Деражнянським РВ УМВС України в Хмельницькій області порушено кримінальну справу щодо ОСОБА_5 за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.307 КК України, за фактом придбання, перевезення, виготовлення, зберігання з метою збуту особливо небезпечних наркотичних засобів в особливо великих розмірах, яку об'єднано із кримінальною справою №5/5082 в одне провадження. 25.10.2012 р. кримінальна справа №5/5082 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2,3 ст.307 КК України в порядку ст. 232 КПК України (в редакції 1960 р.) направлена до Деражнянського районного суду Хмельницької області для розгляду по суті, де згідно із розподілом електронної автоматизованої системи «Документообігу загальних судів «Д-3» передана на розгляд судді Деражнянського районного суду Хмельницької області ОСОБА_2 Враховуючи, що підсудний ОСОБА_5 є рідним братом ОСОБА_6, яка перебуває у шлюбних відносинах з ОСОБА_7, який є кумом ОСОБА_2, останній подав заяву про самовідвід, яку задоволено, а справу передано на розгляд судді Деражнянського районного суду Хмельницької області ОСОБА_9 Наприкінці жовтня 2012 р. ОСОБА_8, який є батьком підсудного ОСОБА_5, достовірно знаючи про те, що ОСОБА_2 і ОСОБА_7 підтримують дружні стосунки, та ОСОБА_2, будучи суддею, у якого вказана справа спочатку перебувала у провадженні, володіє інформацією щодо обставин розслідування, та, враховуючи його становище, може легше домовитися з іншим суддею з приводу винесення у справі позитивного рішення, звернувся до ОСОБА_7 із проханням поспілкуватись із ОСОБА_2 та дізнатись у нього про можливі варіанти вирішення питання щодо призначення суддею ОСОБА_9 його синові покарання, не пов'язаного із позбавленням волі. ОСОБА_7, виконуючи прохання ОСОБА_5, наприкінці жовтня 2012 р. прибув до Деражнянського районного суду Хмельницької області за адресою: Хмельницька обл., м. Деражня, вул. Миру, 43, де зустрівся із ОСОБА_2, якому повідомив про хвилювання ОСОБА_8 з приводу можливого призначення його синові покарання у виді позбавлення волі на певний строк. Після цього ОСОБА_7, використовуючи свої дружні стосунки із ОСОБА_2, звернувся до останнього із проханням поспілкуватись із суддею ОСОБА_9 та переконати його у необхідності та доцільності призначення ОСОБА_5 покарання, не пов'язаного із позбавленням волі. Вислухавши ОСОБА_7, ОСОБА_2, якому у зв'язку з виконанням покладених на нього обов'язків були відомі обставини кримінальної справи, діючи умисно, зловживаючи наданою йому владою всупереч інтересам служби, вирішив використати вказану ситуацію у своїх корисливих цілях, а саме: заволодіти грошовими коштами ОСОБА_8 шляхом обману. ОСОБА_2, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману, зловживаючи владою, на початку січня 2013 р. зустрівся із ОСОБА_7, якому, діючи умисно, всупереч інтересам служби, з корисливих мотивів, повідомив неправдиву інформацію про те, що він розмовляв із суддею ОСОБА_9 і той погодився призначити ОСОБА_5 покарання, не пов'язане із позбавленням волі, за умови давання йому хабара у розмірі 6 тис.доларів США. При цьому ОСОБА_2 зазначив, що вказаний хабар має бути переданий судді ОСОБА_9, який відповідно до положень п.1 примітки до ст.364 та п.2 ст.368 КК України є службовою особою, яка займає відповідальне становище, через нього. Цього ж дня про розмову із ОСОБА_2 та про його вимогу щодо давання судді Деражнянського районного суду Хмельницької області ОСОБА_9 хабара, ОСОБА_7 повідомив ОСОБА_8, який, будучи введеним в оману, боячись, що його синові за результатами розгляду кримінальної справи може бути призначене покарання у виді позбавлення волі, та, не бажаючи цього, погодився виконати умови, висунуті ОСОБА_2, тобто дати судді Деражнянського районного суду Хмельницької області ОСОБА_9 хабара у розмірі 6 тис.доларів США. При цьому ОСОБА_8 повідомив ОСОБА_7, що у нього немає вказаної суми грошових коштів і йому потрібен деякий час, щоб її зібрати. Таким чином ОСОБА_2 схилив ОСОБА_8 до вчинення злочину, а сааме: до замаху на давання хабара службовій особі, яка займає відповідальне становище. 8.01.2013 р. приблизно о 17 год. ОСОБА_7, зателефонувавши ОСОБА_2, повідомив, що ОСОБА_8 зібрав потрібну суму грошових коштів і готовий їх передати з метою подальшої передачі ОСОБА_2 як хабар судді Деражнянського районного суду Хмельницької області ОСОБА_9 ОСОБА_2, вислухавши ОСОБА_7 та, дізнавшись про готовність ОСОБА_8 до передачі грошових коштів, діючи умисно, з корисливих мотивів, висунув ОСОБА_7 вимогу, щоб наступного дня, тобто 9.01.2013 р. грошові кошти у розмірі 6 тис.доларів США йому передала його дружина ОСОБА_6 в приміщенні кафе «Міф» за адресою: Хмельницька обл., м. Деражня, вул. Миру, 97, де ОСОБА_6 працює та куди він прийде обідати. Наступного дня, тобто 9.01.2013 р. близько 12-30 год. ОСОБА_6, перебуваючи у приміщенні кафе «Міф», зустрілась із ОСОБА_2, якому передала, а ОСОБА_2, діючи умисно, зловживаючи владою, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння майном ОСОБА_8, а саме: грошовими коштами, одержав 6 тис.доларів США, що відповідно до офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Нацбанком України на 9.01.2013 р., становило 47 958 грн., начебто для послідуючої передачі вказаних грошових коштів як хабара судді Деражнянського районного суду Хмельницької області ОСОБА_9 за призначення підсудному ОСОБА_5, який обвинувачувався у вчиненні злочинів, передбачених ч.2,3 ст.307 КК України, покарання, не пов'язаного із позбавленням волі. ОСОБА_2, заволодівши грошовими коштами ОСОБА_8, розпорядився ними на власний розсуд.

Крім того, 18.01.2013 р. суддею Деражнянського районного суду Хмельницької області ОСОБА_9 проголошено вирок, згідно з яким ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2,3 ст.307 КК України, на підставі ст.69 та ч.1 ст.70 КК України призначено покарання у виді п'яти років позбавлення волі та на підставі ст.ст.75,76 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням строком на 3 роки. Не погодившись із вказаним вироком Деражнянського районного суду Хмельницької області, 24.01.2013 р. прокурор Деражнянського району Хмельницької області подав до апеляційного суду Хмельницької області апеляцію, в якій просив вирок Деражнянського районного суду Хмельницької області від 18.01.2013 р. в частині призначення ОСОБА_5 покарання скасувати та постановити новий вирок, яким засудити останнього за ч.2 ст.307 КК України до 6 років позбавлення волі з конфіскацією належного майна, за ч.3 ст.307 КК України - до 9 років позбавлення волі з конфіскацією належного майна, і на підставі ч.1 ст.70 КК України призначити остаточне покарання у виді 9 років позбавлення волі з конфіскацією належного майна. ОСОБА_8, який є батьком ОСОБА_5, дізнавшись про вказані обставини, наприкінці лютого 2013 р., усвідомлюючи, що апеляційним судом Хмельницької області за результатами розгляду апеляції прокуратури Деражнянського району Хмельницької області може бути винесений його синові вирок із призначенням покарання у виді позбавлення волі, та, не бажаючи цього, звернувся до ОСОБА_7 з проханням знову поспілкуватись із ОСОБА_2 та дізнатись у нього про можливі варіанти вирішення питання щодо залишення вироку Деражнянського районного суду Хмельницької області від 18.01.2013 р. без змін. ОСОБА_7, виконуючи прохання ОСОБА_8, в кінці лютого 2013 р., перебуваючи біля приміщення Деражнянського районного суду Хмельницької області за адресою: Хмельницька обл., м. Деражня, вул. Миру, 43, зустрівся із ОСОБА_2, якому повідомив про хвилювання ОСОБА_8 з приводу того, що його синові ОСОБА_5 апеляційним судом Хмельницької області за результатами розгляду апеляції прокуратури Деражнянського району Хмельницької області від 24.01.2013 р. може бути призначено реальну міру покарання. Також ОСОБА_7, виконуючи прохання ОСОБА_8, поцікавився у ОСОБА_2 про можливі варіанти вирішення питання щодо залишення апеляційним судом Хмельницької області вироку Деражнянського районного суду Хмельницької області від 18.01.2013 р. без змін. ОСОБА_2, якому у зв'язку з виконанням покладених на нього обов'язків були відомі обставини кримінальної справи, вислухавши ОСОБА_7, діючи умисно, зловживаючи наданою йому владою всупереч інтересам служби, вирішив використати вказану ситуацію у своїх корисливих цілях, а сааме: повторно заволодіти грошовими коштами ОСОБА_8 шляхом обману. ОСОБА_2, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на повторне заволодіння чужим майном шляхом обману, зловживаючи владою, на початку березня 2013 р. зустрівся із ОСОБА_7, якому, діючи умисно, всупереч інтересам служби, з корисливих мотивів, повідомив неправдиву інформацію про те, що він розмовляв із суддями апеляційного суду Хмельницької області і вони погодились залишити вирок Деражнянського районного суду Хмельницької області від 18.01.2013 р. без змін, за умови давання їм хабара у розмірі 5 тис.доларів США. При цьому ОСОБА_2, бажаючи заволодіти майном ОСОБА_8, висловив погрозу, що у випадку відмови від давання хабара, судді апеляційного суду Хмельницької області у повному обсязі задовольнять апеляцію прокуратури Деражнянського району Хмельницької області від 24.01.2013 р. та призначать ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі. Також ОСОБА_2 зазначив, що зазначений хабар має бути переданий суддям апеляційного суду Хмельницької області, які відповідно до положень п.1 примітки до ст.364 та п.2 ст.368 КК України, є службовими особами, які займають відповідальне становище, через нього. Цього ж дня про розмову із ОСОБА_2 та про його вимогу щодо давання суддям апеляційного суду Хмельницької області хабара ОСОБА_7 повідомив ОСОБА_8, який, будучи введеним в оману, боячись, що за результатами розгляду апеляційним судом Хмельницької області апеляції прокуратури Деражнянського району Хмельницької області від 24.01.2013 р. його синові може бути призначене покарання у виді позбавлення волі, та, не бажаючи цього, погодився виконати умови, висунуті ОСОБА_2, тобто дати через останнього суддям апеляційного суду Хмельницької області хабара у розмірі 5 тис.доларів США. Таким чином, ОСОБА_2 схилив ОСОБА_8 до вчинення злочину, а саме: до давання хабара службовій особі, яка займає відповідальне становище. 28.03.2013 р. приблизно о 16-30 год. за попередньою домовленістю ОСОБА_8 прибув до автобусної станції м. Деражня, що знаходиться за адресою: Хмельницька обл., м. Деражня, вул. Миру, 95, де зустрівся із ОСОБА_2, якому повідомив про свою готовність передати першу частину раніше обумовлених грошових коштів, а сааме: 2 тис.доларів США з метою їх подальшої передачі як хабара суддям апеляційного суду Хмельницької області. ОСОБА_2 відмовився отримувати грошові кошти частинами та сказав ОСОБА_8 щоб він передав йому всю суму, тобто 5 тис.доларів США 31.03.2013 р. 31.03.2013 р. близько 12-50 год. згідно з попередньою домовленістю ОСОБА_8 прибув до будинку по вул. Перемоги, 8/2 у м. Хмельницькому, де зустрівся із ОСОБА_2 та, будучи введеним ним в оману, передав, а ОСОБА_2, реалізуючи свій умисел на повторне заволодіння грошовими коштами ОСОБА_8, одержав 5 тис.доларів США, що згідно офіційного курсу валют, встановленого Нацбанком України на 29.03.2013 р, складає 39 950 грн., начебто, для передачі вказаних грошових коштів в якості хабара суддям апеляційного суду Хмельницької області за прийняття рішення про відмову у задоволенні апеляції прокуратури Деражнянського району Хмельницької області від 24.01.2013 р. та залишення вироку Деражнянського районного суду Хмельницької області від 18.01.2013 р. відносно ОСОБА_5 без змін. 31.03.2013 р. після одержання від ОСОБА_8 грошових коштів у розмірі 5 тис.доларів США ОСОБА_2 був затриманий працівниками УСБ України у Хмельницькій області, а зазначені грошові кошти у нього вилучені.

У клопотанні зазначено, що 10.04.2013 р. за результатами досудового слідства у кримінальному провадженні №0000120 ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.190, ч.1 ст.364, ч.4 ст.27, ч.2 ст.15, ч.4 ст.369 КК України. 21.05.2013 р. у зв'язку із встановленням слідством факту зміни 5.04.2005 р. ОСОБА_2 прізвища на ОСОБА_2, винесено постанову про уточнення анкетних даних останнього. Цього ж дня 21.05.2013 р. ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.1,2 ст.190, ч.1 ст.364, ч.4 ст.27, ч.2 ст.15, ч.4 ст.369 КК України та зазначено, що санкція ч.4 ст.369 КК України передбачає додаткове покарання у виді конфіскації майна.

Відповідно до відповіді на запит Хмельницького бюро технічної інвентаризації №1970/0115 від 19.04.2013 р. за ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності на житло НОМЕР_1 від 18.06.1999 р. зареєстровано право власності на 1/3 долю АДРЕСА_1

В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав, посилаючись на викладені в ньому доводи, просив його задовольнити.

Слідчий суддя, враховуючи вимоги ст.172 КПК України, визнав можливим розгляд клопотання у відсутності підозрюваного.

Слідчий суддя, вислухавши думку слідчого, дослідивши надані матеріали, враховуючи достатність доказів, що вказують на вчинення підозрюваним ОСОБА_2 кримінальних правопорушень, передбачених ч.1,2 ст.190, ч.1 ст. 364, ч.4 ст.27, ч.2 ст.15, ч.4 ст.369 КК України, наявність даних про належність майна, на яке слідчий просить накласти арешт, саме підозрюваному, розумність та співмірність обмеження права власності останнього з метою забезпечення можливої конфіскації майна, що особою, що подала клопотання, доведено необхідність такого арешту, вважає необхідним клопотання задовольнити та арештувати майно, зазначене у клопотанні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.170-173,175,209,272,392,532 КПК України,

У Х В А Л И В :

Клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України Хоменка В.М., яке погоджене прокурором відділу процесуального керівництва та підтримання державного обвинувачення у кримінальних провадженнях про корупційні злочини Генеральної прокуратури України Лавренюком М.І., про арешт майна підозрюваного у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000120 від 20.03.2013 р., у вчиненні злочинів, передбачених ч.1,2 ст.190, ч.1 ст.364, ч.4 ст.27, ч.2 ст.15, ч.4 ст.369 КК України, ОСОБА_2, - задовольнити.

Накласти арешт на: 1/3 долі квартири АДРЕСА_1, належної на праві власності підозрюваному ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, шляхом заборони його відчуження.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором у порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження».

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляду питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту мана повністю або частково. Таке клопотання подається слідчому судді.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом п'яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя С.Я. Волкова