АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
з участю секретаря ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу заступника прокурора міста Києва ОСОБА_5 на вирок Дарницького районного суду м. Києва від 04 червня 2015 року відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з вищою освітою, працюючого начальником відділу аудиту ТОВ «Юнітс Колсандінг», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_7 ,
захисника - ОСОБА_8 ,
обвинуваченого - ОСОБА_6

В с т а н о в и л а:

Вироком Дарницького районного суду м. Києва від 04 червня 2015 року затверджено мирову угоду про примирення, укладену 27.04.2015 року між потерпілим ОСОБА_9 та обвинуваченим ОСОБА_6 .
ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України та призначено покарання у виді обмеження волі строком на один рік.
На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на один рік тапокладено обов`язки, передбачені п.п. 2-4 ст. 76 КК України.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції заступник прокурора міста Києва ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу та доповнення до неї, в яких просить вирок Дарницького районного суду м. Києва від 04 червня 2015 року скасувати у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, кримінальне провадження направити на новий судовий розгляд.
В своїй апеляційній скарзі та доповненнях до неї вказує на те, що основним об`єктом кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України є такі складові авторитету правоохоронних органів, як особиста недоторканість та (або) законні майнові інтереси їх працівників близьких родичів останніх, забезпечення яких держава досягає необхідних умов для належного виконання такими працівниками своїх службових обов`язків. Здоров`я конкретного правоохоронця є додатковим, похідним об`єктом злочинного посягання. Неправомірні дії обвинуваченого завдали шкоду в першу чергу суспільним інтересам, а спричинення шкоди здоров`ю потерпілого є проявом посягання на основний об`єкт. За таких умов, на думку апелянта, у даному кримінальному провадженні, укладення мирової угоди про примирення між потерпілим та підозрюваним неприпустиме. Однак, суд першої інстанції, грубо порушуючи вимоги ч. 3 ст. 469 КПК України, ігноруючи роз`яснення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, ухвалив незаконний вирок, яким затвердив мирову угоду про примирення у кримінальному провадженні, в якому вона не могла бути укладена. Крім того, у порушення вимог п. 2 ч. 3 ст. 374, ч. 3 ст. 475 КПК України, вказаний вирок суду, не містить формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив скасувати вирок, кримінальне провадження направити на новий судовий розгляд до суду першої інстанції, обвинуваченого та його захисника, які заперечували щодо задоволення апеляційної скарги, провівши судові дебати та надавши обвинуваченому останнє слово, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з вироком суду, 26 березня 2015 року, приблизно о 17 год., знаходячись за адресою: м. Київ, вул. Урлівська, 40, ОСОБА_6 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, вчинив злочин проти авторитету органів державної влади, умисно завдавши удар головою в область голови потерпілого ОСОБА_9 , чим спричинив останньому легкі тілесні ушкодження.

За таких обставин органом досудового розслідування дії ОСОБА_6 кваліфіковано за ч. 2 ст. 345 КК України, як умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням ним службових обов`язків.

Затверджуючи угоду про примирення суд першої інстанції, посилаючись на ч. 3 ст. 469 КПК України, а також враховуючи ту обставину, що укладення угоди про примирення між обвинуваченим та потерпілим є добровільною, затвердив її.

Разом з тим, згідно ч. 3 ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим і обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальних провадженнях у формі приватного обвинувачення.

За змістом указаної норми закону умовами для укладення угоди про примирення є те, що кримінальне правопорушення стосується тільки приватних (особистих або майнових) інтересів конкретної фізичної особи або приватного інтересу юридичної особи, яка не є державним чи комунальним підприємством, установою.

Ця умова випливає з того, що в межах розслідування кримінального провадження справи має бути наявна особа потерпілого (з яким відбудеться примирення), оскільки саме його волевиявлення має істотне значення для притягнення до кримінальної відповідальності винного, а це неприпустимо, якщо злочином порушуються публічні інтереси.

Диспозиція ч. 2 ст. 345 КК України, передбачає, що суспільна небезпека вказаного злочину, полягає в тому, що внаслідок цих дій порушується або може бути порушена нормальна діяльність правоохоронного органу, створюються перешкоди для виконання його працівниками своїх службових обов`язків, підривається їх авторитет, заподіюється шкода здоров`ю, майновим та іншим законним інтересам працівників правоохоронних органів.

Виходячи із цього, угода про примирення може бути укладена тільки у випадках, коли кримінальне правопорушення завдає шкоди приватним інтересам (інтересам фізичної особи) та/або майновим інтересам юридичної особи, тобто лише щодо діянь, які посягають на приватні інтереси та не зачіпають значною мірою публічних інтересів. У злочинах, де основним безпосереднім об`єктом виступають публічні інтереси (зокрема немайнові), а спричинена конкретним фізичним чи юридичним особам шкода є лише проявом посягання на основний об`єкт, укладення угоди про примирення не допускається.

Заслуговують на увагу доводи прокурора про те, що вказаний вирок суду не містить формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

Таким чином, аналізуючи вищенаведені норми закону, колегія суддів дійшла висновку про незаконність постановленого судом першої інстанції рішення, оскільки укладення угоди про примирення в даному випадку є неприпустимим тому, що вчиненим злочином було спричинено шкоду не тільки приватним інтересам потерпілого ОСОБА_9 , а й суспільним інтересам, підірвано авторитет правоохоронних органів загалом, особисту недоторканість інтересів працівника правоохоронного органу, забезпеченням якої держава досягає необхідних умов для належного виконання такими працівниками своїх службових обов`язків.

Враховуючи наведене, на думку колегії суддів, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню, із поверненням кримінального провадження на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 418, 419, 425, 426 КПК України, колегія суддів,-

П о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу заступника прокурора міста Києва ОСОБА_5 задовольнити.
Вирок Дарницького районного суду м. Києва від 04 червня 2015 року, щодо обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України скасувати і призначити у вказаному кримінальному провадженні новий розгляд у суді першої інстанції.
На ухвалу може бути подано касаційну скаргу до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

С У Д Д І:

___________ _________________ _______________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11кп/796/1381/2015
Головуючий судя в суді 1-ї інстанції: ОСОБА_10
Категорія ч. 2 ст. 345 ККУкраїни
Доповідач: ОСОБА_1