ВИЩИЙ СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ СУД УКРАЇНИ
З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ СПРАВ
Ухвала
ІМЕНЕМ України
Вищий спеціалізований суд України
з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого судді-доповідача ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю прокурора ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянула 16 лютого 2016 року в м. Києві кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 за касаційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді справи судом апеляційної інстанції, на вирок Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 12 березня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Черкаської області від 1 липня 2015 року.

Вказаним вироком місцевого суду, залишеним без зміни вищезазначеною ухвалою апеляційного суду, засуджено:
ОСОБА_6 , 1984 р. н., громадянина України, не судимого, уродженця та мешканця м. Сміла Черкаської обл.,

- за ч. 2 ст. 121 КК України на 7 років позбавлення волі;
- за ч. 1 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі;
- на підставі ст. 70 КК України остаточно за сукупністю злочинів на 7 років позбавлення волі.

Згідно вироку ОСОБА_6 30.04.2014 о 21:00 в кв. АДРЕСА_1 під час сварки з ОСОБА_7 на ґрунті неприязних стосунків, що виникли раптово, ударив останнього ножем в груди, заподіявши тяжкі тілесні ушкодження у вигляді сліпого проникаючого поранення передньої стінки грудної клітки з ушкодженням серця, що спричинило смерть потерпілого на місці події, після чого витягнув з кишені останнього та викрав 4800 доларів США (54 727,59 грн).
У касаційній скарзі прокурор порушує питання про скасування вищевказаних судових рішень з призначенням нового судового розгляду у суді першої інстанції через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення й особі засудженого внаслідок м`якості.
В запереченнях на цю касаційну скаргу засуджений та його захисник просять залишити її без задоволення, як необґрунтовану, а оскаржені рішення - без зміни.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав касаційну скаргу прокурора, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів визнає її такою, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Згідно роз`яснень, які містяться у п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 7 лютого 2003 року «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи», для відмежування умисного вбивства від умисного заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого, суди повинні ретельно досліджувати докази, що мають значення для з`ясування змісту і спрямованості умислу винного. Питання про умисел необхідно вирішувати виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки.
Доводи прокурора про недотримання судом першої інстанції цих вимог закону та роз`яснень Пленуму ВСУ, а також про м`якість призначеного покарання відхилені апеляційним судом без зазначення належних та достатніх мотивів, через що ухвала цього суду визнається касаційним судом такою, що не відповідає вимогам ст. ст. 370, 419 КПК України через невмотивованість.
Таке порушення вимог кримінального процесуального закону є істотним, оскільки могло перешкодити постановити законне й обґрунтоване рішення.
Зокрема поза належною оцінкою апеляційного суду залишились доводи прокурора про те, що орган досудового слідства правильно кваліфікував дії ОСОБА_6 як умисне вбивство, оскільки засуджений передбачав та бажав настання смерті потерпілого про що свідчать знаряддя злочину ніж, сила й спрямованість удару в життєво важливий орган серце та холоднокровна й цілеспрямована поведінка після вбивства щодо викрадення з одягу ОСОБА_7 значної суми валюти, залишення останнього без будь-якої допомоги, невжиття заходів для виклику швидкої медичної допомоги, приєднання відразу ж після вчинення тяжкого злочину до компанії знайомих, що розпивали спиртні напої тощо.
При цьому висновок апеляційного суду про неможливість проведення повторного дослідження обставин, встановлених під час кримінального провадження, не обґрунтований посиланням на відповідні положення закону.
Зважаючи на зазначене, керуючись ст.ст. 434, 436 КПК України, колегія суддів,
УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу прокурора задовольнити частково.
Ухвалу Апеляційного суду Черкаської області від 1 липня 2015 року щодо вироку Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 12 березня 2015 року стосовно ОСОБА_6 скасувати, призначивши новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_8 ОСОБА_9