Провадження № 1-кп/642/852/14
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 жовтня 2015 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10
представника потерпілих ОСОБА_11 ,
захисника ОСОБА_12 ,
обвинуваченого ОСОБА_13
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Ленінського районного суду м. Харкова кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харкова, українця, громадянина України, раніше не судимого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_13 , згідно до п. 6 рішення засновників № 1 від 17.08.2006 року, займає посаду директора ТОВ «Водолій--М», ЄДРПОУ № 34466302, що зареєстроване за адресою: Харківська область, Дергачівський район, вул. Радянська, 2. Згідно статуту ТОВ «Водолій-М», п. 9.2.1 - директор діє від імені підприємства, представляє його інтереси в органах державної влади і органах, місцевого самоврядування, інших організаціях, у відносинах з юридичними особами та громадянами, формує адміністрацію підприємства і вирішує всі питання по діяльності товариства, за винятком тих, які відносяться до компетенції зборів Учасників; п. 9.2.2 - рішення Директора приймаються одноособово; п. 9.2.3 - рішення директора приймаються в письмовій формі і підписуються директором; п. 9.2.4 - директор має право без довіреності виступати від імені товариства.
Директор ТОВ «Водолій-М» ОСОБА_13 , грубо порушуючи законодавство про працю, всупереч вимогам ч. І, ч. З ст, 24 КЗпП України в частині використання найманої праці без складання трудових договорів, або видання наказу, або розпорядження в письмовій формі, в період з липня 2011 року по серпень 2011 року використовував найману працю наступних громадян, а саме: ОСОБА_5 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ОСОБА_4 , ОСОБА_14 по забетонуванню стрічкового фундаменту та виконанню кладки цоколя при будівництві банно-оздоровчого комплексу, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , без оформлення з останніми трудових договорів, не забезпечивши додержання передбачених ст.46 Конституції України прав робітників на соціальний захист.
При цьому, в порушення ч.2 ст.З0 Закону України «Про оплату праці», якою передбачено що власник зобов`язаний забезпечити достовірний облік виконаної працівником роботи і бухгалтерський облік витрат на оплату праці у встановленому порядку, будь-які документи ОСОБА_13 щодо обсягу та розрахунку за виконані роботи ОСОБА_5 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_15 , ОСОБА_4 , ОСОБА_16 умисно не складав.
Крім цього, в усупереч вимогам ст. 110 КЗпП України, ОСОБА_17 виплачував заробітну плату працівникам готівкою на руки, при цьому працівники не розписувалися про отримання заробітної плати, не ознайомлювалися про розмір нарахувань та відрахувань з заробітної плати.
Використовуючи найману працю ОСОБА_5 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_4 , ОСОБА_14 , без укладення письмових трудових договорів, ОСОБА_13 грубо порушив конституційні права вищезазначених громадян, а саме вимоги ч. 1, ч. З ст.24 КЗпП України щодо оформлення трудових відносин з найманими працівниками, ст. 110 КЗпП України виплачуючи заробітну плату працівникам готівкою на руки, при цьому працівники не розписувалися про отримання заробітної плати, відповідно не ознайомлюються про розмір нарахувань та відрахувань з заробітної плати до фондів страхування, так як це передбачено чинним законодавством.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_13 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення не визнав і пояснив, що дійсно, він контактував з ОСОБА_10 та його сином з приводу обсягу робіт, при зустрічі з ОСОБА_10 , який, з його слів, брав на себе зобов`язання знайти робітників для бетонування фундаменту та виконання пов`язаних робіт.
Вказав, що в питанні праці найманих працівників покладався на ОСОБА_10 , як бригадира, трудові договори не оформлювались, оскільки ОСОБА_10 повідомив, що у нього в бригаді є чоловік-підприємець, через якого можна оформити його громадян, які будуть працювати для здійснення робіт по договору будівельного підряду, однак якого він не бачив і в цьому питанні покладався на ОСОБА_10 .
При цьому не заперечував, що потерпілі робили цегляну кладку цоколя при будівництві бані, після яких залишився недобудований фундамент, в кінці робіт майже їх не бачив, з іншими з бригади людьми він не спілкувався, гроші платив авансом спочатку за роботу ОСОБА_10 , який в останній раз коли приїхав просив велику суму, в зв`язку з чим вони розійшлися.
Під час судового розгляду вина обвинуваченого ОСОБА_13 знайшла своє підтвердження наступними доказами, зокрема допитом потерпілих, які будучи допитаними в судовому засіданні, попереджувались про кримінальну відповідальність за ст.384 КК України (завідоме неправдиве показання).
Показами потерпілого ОСОБА_7 , який пояснив, що влітку 2011 р. він працював на будівництві фундаменту банного комплексу, ОСОБА_13 обіцяв працевлаштувати його в бригаді в майбутньому, оплата праці повинна була проводитись по факту виконаних робіт, будівельні матеріали надав сам ОСОБА_13 , директор ТОВ «Водолій М», його трудові права були грубо порушені.
Показами потерпілого ОСОБА_8 про те, що липень та серпень 2011 року він працював муляром з бетонування цегляної кладки бані, роботодавцем був ОСОБА_13 , трудовий договір з ним не укладався, він працював не офіційно хоча таке питання не однократно ставилося перед останнім.
Показами потерпілого ОСОБА_9 про те, що в липні 2011 року він працював з бетонування цегляної кладки, головним був ОСОБА_10 , але в усній формі була домовленість про оплату робіт по факту їх виконання с директором ТОВ «Водолій-М», також у питанні про офіційне працевлаштування, яке підіймалось неодноразово.
Показами потерпілого ОСОБА_5 про те, в 2011 році спочатку липня місяця працювали з батьком ОСОБА_10 який був головним з бетонування стрічкового фундаменту та цегляної кладки цоколя при будівництві бані, яка будувалася біля комплексу "Берлога», поруч з кільцевою дорогою, будівельний матеріал надавав ОСОБА_13 , а вони виконували роботу.
Показами потерпілого ОСОБА_4 , який пояснив про те, що в 2011 році працював в бригаді з ОСОБА_10 на усних домовленостях, ОСОБА_13 був замовникам будівництва, в обов`язки якого входило укладення договору про працевлаштування та офіційного оформлення найманого працівника, оскільки таке питання ставилось перед директором.
Показами потерпілого ОСОБА_6 про те, що в липні серпні 2011 року працювали на будівництві бані ТОВ «Водолій-М», підіймали питання про працевлаштування, однак в трудову книжку ніяких записів не вносилось.
Показами потерпілого ОСОБА_10 про те, в 2011 році з ОСОБА_13 , який є директором ТОВ «Водолій-М» він обговорював обсяг та строки робіт з цокольного поверху на об`єкті бані, була виплачена авансова сума, а після закінчення робіт ОСОБА_13 відмовився виплачувати гроші, з яким завчасно була розмова про остаточний розрахунок, оскільки інші працівники бажали отримати кошти за виконані роботи при усній домовленості о розрахунках.
Свідок ОСОБА_18 , допитана в судовому засіданні, пояснила, що за час її трудової діяльності у ТОВ "Водолій-М" в якості бухгалтера не оформлювались працівники, які займались будівництвом банного комплексу, будь-які документи директор ОСОБА_13 їй не представляв.
До показань свідків сторони захисту ОСОБА_19 та ОСОБА_20 суд ставиться критично, які пояснили, що зазначений фундамент будувався за їх участі в травні - червні 2011 року, а інших працівників вони начебто ніколи й не бачили, з огляду на те, що обвинувачений особисто пояснював про періодичність присутності потерпілих, та працю друзів його сина.
Крім того вина ОСОБА_13 підтверджується зібраними досудовим слідством письмовими доказами, які містяться в матеріалах кримінального провадження, а саме:
Довідкою територіальної державної інспекції з питань праці у Харківській області, з якої вбачається наступне. На підставі вивчених документів, які зібрані в ході розслідування кримінального провадження № 0006605 встановлено, що директор ТОВ «Водолей-М» ОСОБА_13 . Трудові договори з усіма працівниками у письмовій формі шляхом укладення договору (контракту), або видання наказу, або розпорядження не укладались. ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_14 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 працювали у ТОВ «Водолей-М». Таким чином, директором ТОВ Водолей-М ОСОБА_13 порушені вимоги ч. 1, ч. З ст. 24 КЗпПУ в частині використання найманої праці без укладення трудових договорів, або видання наказу, або розпорядження, в письмовій формі. За усною домовленістю між директором ТОВ ВОДОЛЕЙ-М та гр. ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_14 , ОСОБА_4 , ОСОБА_21 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 виплата буде проведена за фактом виконаних робіт, а саме забетонувати стрічковий фундамент та зробити цегляну кладку цоколя при будівництві бані, яка будується біля комплексу Берлога, поруч з кільцевою дорогою. За бетонування фундаменту працівники ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_14 , ОСОБА_4 , ОСОБА_22 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 отримали приблизно 3600,00 грн. (з розрахунку 60,00 грн. за 1 метр кубічний), за цегляну кладку Бє ОСОБА_23 виплатив працівникам аванс в розмірі 10000,00 грн., та повинен був виплатити 18500,00 грн.Заробітна плата ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_14 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 виплачувалась готівкою без належного документального оформлення.Таким чином має місце порушення вимог ч.2 ст. ЗО Закону України про оплату праці в частині забезпечення бухгалтерського обліку витрат на оплату праці. Тобто, дії директора ТОВ Водолей-М ОСОБА_13 , грубо порушили права найманих працівників на працю в частині використання найманої праці без офіційного оформлення та виплаті заробітної плати при фактичній несплаті податку з доходів фізичних осіб та внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, тобто дії директора ТОВ Водолей-М ОСОБА_13 містять ознаки кримінального злочину, що кваліфікується ст.172 ККУ. (а.с.161-162)
Листом УПФУ в Дергачівському районі Харківської області від 10.02.2014 р. про інформацію по найманим працівникам із зазначенням ПІБ (зокрема, ОСОБА_18 , ОСОБА_24 ), ідентифікаційних номерів та доходу за період з 01.01.2011 року по січень 2014 року, про нараховані суми заробітної плати застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до органів Пенсійного фонду України. (а.с.154-155)
Листом Дергачівської об`єднаної державної податкової інспекції ГУ Міндоходів у Харківській області від 26.08.2014 р., згідно якого в доповнення до листа від 07.07.2014 року № 10320 повідомляється про кількість найманих працівників ТОВ «Водолій-М» (). (а.с.159)
У судових дебатах захисник обвинуваченого заявив про те, що обвинувачений на підлягає кримінальної відповідальності за ст. 172 ч.1 КК України, оскільки в його діях відсутні грубі порушення законодавства про працю, а тому стосовно нього необхідно ухвалити виправдувальний вирок. При цьому зазначив, що з долученої довідки, яка стороною обвинувачення надана в якості письмового доказу в кримінальному провадженні та підтверджує вину ОСОБА_13 не вбачається підпису виконавця.
Однак, в спростування цього факту з супровідного листа підготовленого висновку, щодо порушень трудового законодавства директором ТОВ «Водолій-М» міститься підпис Заступника начальника інспекції Головного державного інспектора з питань праці області ОСОБА_25 (а.с.161)
Відповідно до ст.172 ч.1 КК України під грубим порушенням законодавство про працю слід розуміти випадки обмеження трудових прав громадян. Поняття «грубе порушення» має оціночний характер, і в кожному конкретному випадку воно повинне встановлюватися, зокрема, виходячи з тривалості, систематичності порушень.
Приймаючи до уваги, що потерпілі працювали у обвинуваченого без належного оформлення і їх трудові права порушувалися на протязі більш ніж одного місяця, (з липня 2011 р. по серпень 2011 р.), тобто тривалий час, суд вважає що обвинувачений допустив грубе порушення законодавства про працю, а наведені доводи захисника є необґрунтованими, оскільки таке порушення законодавства про працю тягне за собою ненадання передбачених законом соціальних пільг, компенсацій, тобто, ставить працівника в умови соціальної незахищеності.
Не вбачається підстав сумніватися в достовірності прийнятих за основу доказів, які логічно доповнюють один одного, протиріч по суті не мають.
На підставі викладеного, висунуте на досудовому слідстві обвинувачення, в межах свого пред`явлення в суді, знайшло своє підтвердження у судовому засіданні.
Виходячи з наведених доказів суд приходить до висновку, що обвинувачений ОСОБА_13 грубо порушив законодавство про працю, а тому кваліфікує його дії за ст. 172 ч.1 КК України.
З вивчення особистості обвинуваченого ОСОБА_13 вбачається, що він є директором ТОВ «Водолій-М», одружений, постійно проживає в м. Харкові, характеризується посередньо, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває.
У відповідності до ст.ст. 66, 67 КК України обставин, які б пом`якшували або обтяжували покарання обвинуваченого, суд не вбачає.
Обираючи міру покарання обвинуваченому ОСОБА_13 , суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого, дані про особу обвинуваченого, позицію потерпілих осіб, і вважає, що обвинувачений підлягає покаранню в межах санкції ст. 172 ч.1 КК України у вигляді штрафу на користь держави, в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян.
Саме таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_13 та попередження вчинення ним нових злочинів.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_13 , не застосовувся.
Цивільний позов заявлений потерпілими ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 про стягнення на їх користь з обвинуваченого ОСОБА_13 спричиненого матеріального збитку в сумі 18500 грн. (18500 : 7 тобто по 2642 грн. кожному), та в частині стягнення на їх користь спричиненої моральної шкоди в сумі 1000 грн., підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. 370, 371, 374 КПК України, суд, -
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_13 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 172 ч.1 КК України і призначити йому покарання у вигляді штрафу на користь держави в сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.
Стягнути з ОСОБА_13 на користь ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 матеріальний збиток в сумі - по 2642 (дві тисячі шістсот сорок дві) грн. кожному; розмір моральної шкоди в сумі по - 1000 (одній тисячі) грн. кожному.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Ленінський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.
Суддя ОСОБА_1