ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 695/760/13-к

Номер рядка у звіті 54

11 грудня 2015 року м. Золотоноша Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю:

прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5

обвинуваченої ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, уродженки та жительки АДРЕСА_1 , не працюючої, освіта середня, не одруженої, має на утриманні малолітніх синів 2010 та 2015 року народження, групи інвалідності не має, раніше судимої: 24.09.2012 року Золотоніським міськрайонним судом за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 100 годин громадських робіт.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 389 КК України.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 , будучи засудженою 24.09.2012 року Золотоніським міськрайонним судом Черкаської області за ч.1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 100 годин громадських робіт та перебуваючи на обліку в Золотоніському міськрайонному підрозділі кримінально-виконавчої інспекції ДДУ ПВП в Черкаській області, умисно не з`являлася до кримінально-виконавчої інспекції без поважних причин та не відпрацювала 100 годин громадських робіт, чим умисно ухилилася від відбування покарання, не пов`язаного з позбавленням волі.

Обвинувачена ОСОБА_6 винною у пред`явленому обвинуваченні визнала себе повністю, щиро розкаялася, просила суд не карати її суворо та пояснила, що після винесення вироку вона посварилася з матір`ю та пішла через це з дому. Вона знала про те, що їй необхідно відпрацювати громадські роботи, але думала, що для відпрацювання громадських робіт їй треба мати постійне місце проживання та працевлаштуватися.
Враховуючи, що учасники судового провадження визнали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ними не оспорюються, з`ясовано, що обвинувачена правильно розуміє зміст цих обставин і у суду немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також їй роз`яснено, що у такому випадку вона буде позбавлена права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, - суд, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України розглянув справу за правилами, передбаченими даними нормами.

Окрім повного визнання своєї вини з боку обвинуваченої, її винність підтверджується доказами, які були зібрані органами досудового розслідування і які вона визнала в судовому засіданні відповідно до ч.3 ст.349 КПК України.

Оцінюючи докази в їх сукупності, в результаті всебічного, повного та об`єктивного їх дослідження, суд вважає пред`явлене обвинувачення доведеним.

Дії обвинуваченої ОСОБА_6 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 389 КК України, як ухилення від відбування громадських робіт, особою, засудженою до цього покарання.

Санкцією ч. 2 ст. 389 КК України передбачено покарання лише у виді арешту та обмеження волі.

Згідно з ч. 3 ст. 60 КК України арешт не застосовується до осіб віком до шістнадцяти років, вагітних жінок та до жінок, які мають дітей віком до семи років.
Відповідно до ч. 3 ст. 61 КК України обмеження волі не застосовується до неповнолітніх, вагітних жінок і жінок, що мають дітей віком до чотирнадцяти років, до осіб, що досягли пенсійного віку, військовослужбовців строкової служби та до інвалідів першої і другої групи.
Як встановлено в судовому засіданні, обвинувачена ОСОБА_6 має на триманні двох малолітніх синів 2010 та 2015 років народження, тобто вона входить у перелік осіб, яким згідно зі статтями 60 та 61 КК України не може бути призначено покарання у виді арешту або обмеження волі.

Згідно п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003р. суд не вправі перейти до більш м`якого виду покарання у випадках, коли санкцією закону, за яким засуджується особа,
передбачено лише такі покарання, які з огляду на її вік чи стан не можуть бути до неї застосовані. В таких випадках суд, за наявності до того підстав, відповідно до ст. 7 КПК ( 1001-05 ) повинен
закрити справу і звільнити особу від кримінальної відповідальності або постановити обвинувальний вирок і звільнити засудженого від покарання.
Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
При призначенні остаточного покарання за сукупністю злочинів (вироків) шляхом повного або часткового їх складання заміна покарань провадиться за правилами, передбаченими ст.. 72 КК України.

Враховуючи, що обвинуваченій не може бути призначене ні один з видів покарання, передбачених ч. 2 ст. 389 КК України, суд вважає, що обвинувачену ОСОБА_6 слід засудити без призначення покарання та звільнити від покарання на підставі ст.. 74 КК України.

При цьому, вирок Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 24.09.2012р., за яким ОСОБА_6 засуджено за ч. 1 ст. 185 КК України та призначено покарання у вигляді 100 годин громадських робіт слід виконувати окремо.

Речові докази по справі відсутні.
Судові витрати по справі відсутні.

На підставі зазначеного та керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 373, 374, 376, 395 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_6 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України без призначення покарання.
На підставі ст. 74 КК України звільнити ОСОБА_6 від покарання як особу, до якої не може бути застосовано жоден з видів покарання, передбачених у санкції ч. 2 ст. 389 КК України.

Вирок Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 24.09.2012р., за яким ОСОБА_6 засуджено за ч. 1 ст. 185 КК України та призначено покарання у вигляді 100 годин громадських робіт, виконувати окремо.

Речові докази по справі відсутні.
Судові витрати по справі відсутні.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок суду може бути оскаржено протягом 30 днів з дня його проголошення до апеляційного суду Черкаської області через Золотоніський міськрайонний суд.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Суддя ОСОБА_1