Справа №1-154/10
Провадження №
ВИРОК

іменем України

17 грудня 2010 року

Радехівський районний суд

Львівської області

В складі головуючого: Крета А.І.

при секретарі: Загайській І.В.

з участю прокурора: Микитюха Р.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Радехові справу про обвинувачення

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, неодруженого, не працюючого, раніше судимого 25.10.2007 року Радехівським районним судом Львівської області за ст. ст. 185 ч.2, 185 ч.3 КК України до 3-ох років 6-ти місяців позбавлення волі,

за ст. ст. 129 ч.1, 162 ч.1, 186 ч.2 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Підсудний ОСОБА_1, 09.08.2010 року, приблизно о 1 год., перебуваючи в стані алкогольного сп»яніння, шляхом вибиття вхідних дверей, самовільно зайшов в житловий будинок ОСОБА_2, що по вул. Ржищівська, 2 в с. Стоянів Радехівського району.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_1, перебуваючи в будинку ОСОБА_2, почав розмахувати ножем, погрожуючи вбивством присутнім ОСОБА_2 та ОСОБА_3, при цьому усвідомлюючи, що ця погроза здатна викликати у останніх побоювання за своє життя, яку потерпілі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 сприйняли як реальну.

ОСОБА_4 цього, 27.08.2010 року, приблизно о 12 год., ОСОБА_1, перебуваючи в стані алкогольного сп»яніння, знаходячись в житловому будинку ОСОБА_5, що в с. Стоянів по вул. Марка Вовчка, 13, Радехівського району, скориставшись тим, що останній заснув, в присутності гр. ОСОБА_6, повторно, оскільки судимість за раніше скоєні корисливі злочини не занята і не погашена у встановленому законом порядку, відкрито викрав мобільний телефон марки «Нокія 1800» з сім-карткою «Київстар» та зарядним пристроєм, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 385 грн.

Підсудний ОСОБА_1 винним себе в скоєнні злочинів визнав частково та показав в судовому засіданні, що він проживає в ІНФОРМАЦІЯ_4. В с.Стоянів також проживає ОСОБА_3, яка раніше була одружена з ОСОБА_2, жителем с. Стоянів. Розлучившись із ОСОБА_2, починаючи з 2000 року, вона почала жити з ним. В 2001 році від спільного проживання в них народилася дочка ОСОБА_7. Від попереднього шлюбу з ОСОБА_2 в неї є ще старша донька Марія. Починаючи з 2002 року і по даний час він був двічі судимий і відбував покарання в місцях позбавлення волі. В той термін коли його не було, ОСОБА_3 йшла жити до ОСОБА_2, а після його повернення з місць позбавлення волі поверталася жити до нього назад.

08.08.2010 року, приблизно о 19 годині, він прийшов в господарство ОСОБА_2 Підійшовши до дверей, він відкрив їх поштовхом ноги. Дверей він не виважував. На той час ОСОБА_2 сидів за столом в приміщенні кухні і він запитався де є ОСОБА_3 і чому вона прийшла сюди, як повинна бути в будинку свого дядька ОСОБА_8, де перед цим по їхній домовленості вона жила. ОСОБА_2 відповів, що її немає вдома. Тоді він почав оглядати кімнати і знайшов ОСОБА_3 в одній з кімнат під ліжком. Він попросив її вилізти з під ліжка і коли вона вибралась з-під ліжка то він почав розпитуватися в неї, чому вона втекла від нього, оскільки перед цим вони жили разом в будинку її дядька ОСОБА_8 Тоді ОСОБА_3 повідомила, що цієї ночі заночує в ОСОБА_2, так як вона випивша, а до нього прийде наступного дня. З ним того вечора вона не хотіла іти. Ножем він нікому не погрожував ні ОСОБА_2 ні ОСОБА_3, і погрози вбивством не висловлював, а одразу відправився додому. Наступного рану, тобто 09.08.2010 року ОСОБА_3 сама прийшла в господарство, щоб жити з ним.

27.08.2010 року зранку він разом з ОСОБА_6 відправилися в господарство ОСОБА_5 косити город. Покосивши город, він разом з ОСОБА_6 та ОСОБА_5 присіли в приміщенні кухні в житловому будинку, де почали снідати та розпивати спиртне. В загальному вони вжили трохи більше 0,5 л. горілки. На той час була близько 12 год. ранку. ОСОБА_5 сказав, що хоче спати і при цьому пішов в кімнату де приліг на ліжко, він ще з ОСОБА_6 трохи вжили спиртного, після чого ще обривали квасолю, а дальше мали намір покинути дане господарство. В зв»язку з тим, що ОСОБА_5 заснув, він двічі підходив до ліжка де спав останній і просив встати та закрити за ними двері, але той ніяк не реагував. Коли він його будив, то побачив, що на столі біля ліжка лежить зарядний пристрій від телефона «Нокія» і в цей момент в нього виникла думка викрасти дане зарядне та телефон. Скоріш за все на нього вплинуло спиртне і саме тому вирішив вчинити крадіжку. Далі він взяв телефон, який поклав в коробку та зарядне. Все це бачив ОСОБА_6, який почав робити йому зауваження, щоб він не брав цього телефона і що він належить ОСОБА_9 Однак він не бажав слухати ОСОБА_10 і всеодно забрав мобільного телефона.

Незважаючи на часткове визнання вини підсудним ОСОБА_1 його вина у скоєнні злочинів стверджується зібраними по справі доказами, а саме:

Допитаний в судовому засіданні по справі в якості потерпілого ОСОБА_2 показав, що 09.08.2010 року, приблизно о 1 год. ночі, він перебував у своєму будинку і спав разом з ОСОБА_3 В той час він почув сильний стук у вікно і голос ОСОБА_1, який почав вимагати, щоб ОСОБА_3 відкрила двері. Далі ОСОБА_1 підійшов до вхідних дверей почав сильно по них стукати. ОСОБА_3 злякалася і заховалася під ліжко, так як ОСОБА_1 вимагав відкрити двері і йти їй разом з ним. Згодом він почув, що вхідні двері з шумом відкрилися і зрозумів, що ОСОБА_1 їх виважив. Далі ОСОБА_1 пройшов в приміщення кухні де увімкнув світло, і зайшовши в приміщення спальні почав підсвічувати мобільним телефоном, який був обладнаний ліхтариком. ОСОБА_1 почав обсвічувати кімнату та бігати по будинку шукаючи ОСОБА_3 Знайшовши ОСОБА_3 під ліжком він витягнув її силоміць звідти. Він побачив, що під час того, як ОСОБА_1 витягував ОСОБА_3, яка пручалася, декілька разів її копнув, але куди саме він не бачив. Коли ОСОБА_3 підвелася той почав вимагати, щоб вона ішла з ним, але ОСОБА_3 відмовлялася з ним іти і тоді ОСОБА_1 почав їй наносити удари руками по обличчі. В цей час він підійшов до ОСОБА_1 і між нами розпочалася штовханина в процесі якої вони впали на ліжко. Коли ОСОБА_1 заспокоївся, то почав просити, щоб вони припинили цей конфлікт і на цю пропозицію він погодився та відпустив його. Коли він підвівся з ліжка і підійшов до ОСОБА_3, то ОСОБА_1 з кишені штанів добув розкладного ножа, якого розклав і тримаючи в правій руці почав наближатися до нього розмахуючи перед його обличчям і погрожував при цьому що його зараз заріже. Про те, що у нього був в руках саме ніж, він бачив чітко, так як через дверний отвір в кімнату проникало світло і в його руці він бачив цей ніж. ОСОБА_1 наказав йому відійти в сторону від ОСОБА_3 і від двере й і він змушений це зробити, так як злякався за своє життя. ОСОБА_1 підійшов до ОСОБА_3 і почав погрожувати, якщо вона не піде з ним, то він заріже ОСОБА_2 і при цьому копнув ОСОБА_3 в ногу, а далі схопивши за руку потягнув в приміщення кухні, а вже звідти вивів з будинку. Він боявся наздоганяти ОСОБА_1, так як в нього в руках був ніж.

Погрози вбивством із сторони ОСОБА_1 він прийняв як реальні і був впевнений, що ОСОБА_1 міг виконати ці погрози за допомогою ножа.

Допитана в судовому засіданні по справі в якості потерпілої ОСОБА_3 показала, що вона в 1994 році почала жити разом з ОСОБА_2 в його будинку і від спільного проживання в 1995 році в них народилася донька Марійка. Цього ж року вона з ОСОБА_2 офіційно одружилася. В 2001 році в неї народилася друга донька Мирослава. В 2000 році вона також познайомилася з ОСОБА_1, жителем с. Стоянів з яким також стала періодично жити. З ОСОБА_11 в неї виникали сварки і тому пішла жити до ОСОБА_1 і час від часу приходила до ОСОБА_2, щоб попрати одежу так-як з ним залишилася жити старша дочка. Коли ОСОБА_1 мали засудити до позбавлення волі, то він попередив її, щоб в ніякому разі не йшла жити до ОСОБА_2, бо в іншому випадку він після звільнення всеодно забере її, а ОСОБА_2 заб»є. Вона цьому уваги ненадала і почала жити з ОСОБА_2 В червні 2010 року з місць позбавлення волі повернувся ОСОБА_1, який дізнавшись, що вона повернулася жити до ОСОБА_2, почав її переслідувати, вимагав повернутися до нього. Однак вона продовжувала жити з ОСОБА_2

09.08.2010 року, приблизно о 1 год. ночі, вона перебувала в будинку ОСОБА_2 і спала. В цей час почула голос ОСОБА_1, який голосно вимагав, щоб вона виходила з будинку і йшла з ним. При цьому ОСОБА_1 спочатку сильно стукав по вікнах, а потім став стукати у вхідні двері. Вона злякалася і заховалася під ліжко. Згодом почула шум і зрозуміла, що це ОСОБА_1 виважив двері, які були зачинені на застібку. В приміщенні кухні увімкнулося світло і ОСОБА_1 почав її шукати. Знайшов її він схопив за руку витягувати з-під ліжка, при цьому копнув ногою в лице. Вона перестала пручатися і підвелася. В той час за неї заступився ОСОБА_2, який почав відштовхувати ОСОБА_1 і між ними виникла штовханина в результаті якої вони попадали на ліжко. ОСОБА_2 спочатку вдалося заспокоїти ОСОБА_1, але коли того відпустив, ОСОБА_1 одразу добув розкладеного ножа, яким почав розмахувати перед лицем ОСОБА_2 наближаючись до нього і при цьому вимагав, щоб той відступився, а також промовляв в її адресу, що якщо не піде з ним, то він заріже ОСОБА_2 Далі ОСОБА_1 взяв її за руку і потягнув до виходу, при цьому ще двічі копнув її в стегно лівої ноги. Вона була налякана і вважала, якщо б ОСОБА_2 все таки почав заважати ОСОБА_1 її забрати з дому, то останній дійсно міг пустити у хід ножа.

Від ударів в процесі побиття її ОСОБА_1 в неї були синці на ногах, тулубу, обличчі, які згодом зійшли. Від проходження судово-медичної експертизи відмовилась і на даний час відмовляється.

Погрози вбивством з сторони ОСОБА_1 вона сприйняла як реальні і впевнена, що він їх міг виконати.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_12 показав, що він проживає в с .Стоянів Радехівського району у власному господарстві. В с. Стоянів проживає ОСОБА_1, який в червні 2010 року звільнився з місць позбавлення волі і по старій пам»яті він почав інколи приходити до нього, щоб допомогти по господарству.

28 липня 2010 року в м. Радехові в магазині він придбав мобільний телефон марки «Нокія» 1800 ІМЕІ 69979 чорного кольору телефон придбав за 349 грн. ОСОБА_4 цього за 25 грн. купив сім картку «Київстар».

27.08.2010 року з ранку в його господарство прийшли знайомі ОСОБА_1 та ОСОБА_6, які допомагали косити город біля присадибної ділянки. Після цього він запросив їх до себе в будинок де почали обідати та розпили 0,5 л. горілки. Він вирішив прилягти в кімнаті, щоб відпочити і заснув. Перед цим він попросив ОСОБА_10 та ОСОБА_1, що коли вони будуть покидати будинок, щоб його розбудили і він закриє двері.

Згодом він проснувся і виявив, що нікого в будинку немає. Тоді помітив, що пропав телефон разом з коробкою та документами. В крадіжці телефона одразу запідозрив ОСОБА_1 На другий день до нього в господарство прийшов ОСОБА_6, який повідомив, що його телефон вкрав саме ОСОБА_1

В результаті крадіжки йому було завдано збитків на суму 385 грн., тобто вартість телефону - 349 грн., сім картки - 25 грн., а також на рахунку сім картки було 11 грн.

Допитаний в судовому засіданні по справі в якості свідка ОСОБА_13 показав, що він проживає в ІНФОРМАЦІЯ_4 і працює сільским головою.

10.08.2010 року вечором до нього прийшов ОСОБА_2 і попросив, щоб він разом з ним пішов до ОСОБА_1 і допоміг забрати ОСОБА_3, яку ОСОБА_1 насильно утримує біля себе. Наступного дня, після 9 год., він відправився в господарство ОСОБА_5, де як йому стало відомо, досить часто буває ОСОБА_1 Приїхавши в дане господарство він застав там ОСОБА_3, якій сказав, щоб вона йшла додому до ОСОБА_11 і доглядала за дітьми, але ОСОБА_3 повідомила, що боїться іти додому, так, як її контролює ОСОБА_1 і в подальшому може побити її.

Допитаний в судовому засіданні по справі в якості свідка ОСОБА_6 показав, що він проживає в ІНФОРМАЦІЯ_4.

27.08.2010 року зранку він разом з ОСОБА_1 пішли в господарство ОСОБА_5 де допомагали останньому викошувати город. Після чого в приміщенні кухні його житлового будинку пообідали та вжили спиртне. Від випитого він трохи сп»янів і вирішив прилягти на дивані в приміщенні кухні. ОСОБА_5 також приліг на ліжко, але в сусідній кімнаті. Він лежав на дивані і бачив, як ОСОБА_1 спочатку відправився в кімнату де заснув ОСОБА_5 звідки одразу вийшов тримаючи в руці зарядний пристрій до телефона. Далі ОСОБА_1 підійшов-до столу, який стоїть біля вікна приміщення кухні звідки взяв коробку на мобільний телефон, документи на телефон, а також забрав сам телефон марки «Нокія», який належав ОСОБА_5 Він почав робити зауваження ОСОБА_1, навіщо він забирає цей мобільний телефон і сказав, щоб він його поклав на місце, але ОСОБА_1 відповів, що це нейого справа і щоб він не вмішувався.

Винність підсудного ОСОБА_1 в скоєнні злочинів стверджується й іншими зібраними під час досудового слідства доказами, які є в матеріалах справи, а саме:

- протоколом очної ставки, проведеної між ОСОБА_2 ОСОБА_14 та ОСОБА_1 з якого вбачається, що ОСОБА_2 повністю настоює на своїх показах. (а/с .39-40);

- протоколом відтворення обстановки та обставин події від 15.09.2010 року з якого вбачається, що ОСОБА_1 розповів і на місці показав всі обставини відкритого викрадення телефона в будинку ОСОБА_5, що в с. Стоянів Радехівського району. (а/с 72-74);

- протоколом огляду місця події від 08.09.2010 року з якого вбачається, що місцем події є житловий будинок ОСОБА_5, де 27.08.2010 року ОСОБА_15 викрав його телефон марки «Нокія 1800» з зарядним пристроєм, упаковкою та документами(а/с.52);

- з протоколу огляду речових доказів від 15.09.2010 року вбачається, що оглянуто мобільний телефон «Нокія 1800» та зарядний пристрій, який ОСОБА_1 повернув потерпілому ОСОБА_5 (а/с 67-70);

Таким чином, на думку суду винність підсудного ОСОБА_1 в скоєнні злочинів доведено повністю.

Дії підсудного ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за 129 ч.1 КК України, як погроза вбивством, якщо були реальні підстави побоюватися здійснення цієї погрози.

Дії підсудного ОСОБА_1 по епізоду від 09.08.2010 року правильно кваліфіковані за ст. 162 ч. 1 КК України, як незаконне проникнення до житла.

Дії підсудного ОСОБА_1 по епізоду викрадення мобільного телефона «НОКІЯ 1800» з зарядним пристроєм з будинку ОСОБА_5 правильно кваліфіковані за ст. 186 ч. 2 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж) вчинений повторно.

Визнаючи підсудному ОСОБА_1 міру покарання, суд, в якості обставин, що обтяжують покарання, суд визнає вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного спяніння.

Обставин, що пом»якшують покарання, на думку суду, в справі немає.

Враховуючи, особу підсудного, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності і знову вчинив ряд злочинів, а тому на думку суду, виправлення його без ізоляції від суспільства неможливе.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним в скоєнні злочинів передбачених ст. ст. 129 ч.1, 162 ч.1, 186 ч.2 КК України України та призначити йому покарання:

за ст.129 ч.1 КК України, у вигляді 2-х років обмеження волі.

за ст. 162 ч. 1 КК України, у вигляді 1 року обмеження волі.

за ст.186 ч.2 КК України, у вигляді 4 років позбавлення волі.

На підставі ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити ОСОБА_1 покарання у вигляді 4-х років позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу взяття під варту залишити засудженому ОСОБА_1 без змін.

Початок відбуття покарання обчислювати з 13 вересня 2010 року з моменту взяття під варту.

Речові докази по справі: мобільний телефон «НОКІЯ 1800» з зарядним пристроєм повернути ОСОБА_5.

На вирок може бути подана апеляція до Львівського апеляційного суду протягом 15 діб з моменту оголошення всіма учасниками судового розгляду, засудженим ОСОБА_1- протягом 15 діб з моменту вручення йому копії вироку.

ГоловуючийОСОБА_4