ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18.02.2016 року м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

у відритому судовому засіданні в м. Харкові розглянув кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Жовтневе, Балаклійського району, Харківської області, громадянина України, освіта середня спеціальна, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 20.11.2007 р. Зміївським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 186 КК України до 4-х років позбавлення волі; 19.11.2008 року Зміївським районним судом Харківської області за ст. 185 ч. 2, 187 ч. 1, 70, 71 КК України до 5 років позбавлення волі, звільненого 25.03.2013 р за відбуттям строку покарання; 09.07.2014 року Ленінським районним судом м. Харкова за ст. 263 ч. 1 КК України до 3-х років позбавлення волі, на підставі ст. 75, 76 КК України звільнений від відбуття покарання на 2 роки
за ч. 2 ст. 15 і ч. 3 ст. 185 КК України;

встановив:

ОСОБА_4 , будучи раніше неодноразово засудженим за умисні корисні злочини, судимість за які не погашена та не знята у встановленому порядку, на шлях виправлення і перевиховання не став, належних висновків не зробив, та знову вчинив умисне корисне кримінальне правопорушення у період іспитового строку за наступних обставин.
Так, 11.11.2015 року, близько 16.30 год., ОСОБА_4 , знаходячись поблизу гаражу № НОМЕР_1 , який розташований за адресою м. Харків, вул. Металіста 10, побачив, що двері гаражу відчинені та у середині нікого не має. Після чого, він реалізуючі раптово виниклий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, поєднаний з проникненням у приміщення, діючи повторно, з корисливих мотивів, скориставшись тим, що в гаражі нікого не має, таємно проник до гаражу та викрав дитячі ковзанки, вартістю 360 грив., згідно судово-товарознавчої експертизи №413 від 17.11.2015 року, які знаходилися на полу біля входу в гараж.
Після цього, ОСОБА_4 вийшов із приміщення гаражу із викраденим майном та пішов в сторону приватних будинків, але свій злочинний умисел до кінця не довів, з причин, що не залежали від його волі, оскільки при спробі залишити місце скоєння злочину, а саме зникнути з викраденим майном він був зупинений власником гаражу ОСОБА_5 .. Тобто ОСОБА_4 вчинив усі дії, які він вважав необхідним для доведення кримінального правопорушення до кінця, але злочин не був доведений до кінця, з причин які не залежали від його волі. Своїми умисними діями гр. ОСОБА_4 заподіяв матеріальну шкоду ОСОБА_6 у розмірі 360 грив..
Обвинувачений винним себе у пред`явленому йому звинуваченні визнав повністю і підтвердив факт скоєння крадіжки при вказаних в обвинувальному акті обставинах. Вказав, що крадіжку скоїв з ціллю продати і пропити. З вартістю дитячих ковзанок згодний. Вказав, що винним себе визнає добровільно.

Оскільки обвинувачений розуміє зміст обставин злочину, в якому він себе визнав винним, і визнає ці обставини в повному обсязі і добровільно, суд, зі згоди учасників судового провадження, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів по справі і розглянув справу без дослідження доказів.

Суд вважає вину обвинуваченого у пред`явленому йому обвинуваченні доказаною повністю.

Дії обвинуваченого суд кваліфікує за ч. 2 ст. 15 і ч. З ст. 185 КК України - закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаний із проникненням до приміщення, вчинено повторно.
Вивченням даних про особу обвинуваченого судом встановлене, що він раніше неодноразово засуджувався, покарання за останнім вироком не відбув, не працює, на обліку в диспансерах не знаходиться, за місцем мешкання характеризується задовільно, проходить курс реабілітації в реабілітаційному центрі ре соціалізації «Незалежність-Харків».

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, є щире каяння у вчиненому кримінальному правопорушенні і надання допомоги слідству і суду у встановленні обставин злочину, а також повернення вкраденого майна потерпілому.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлене.

З урахуванням обставин справи, характеру і ступені тяжкості скоєного злочину, даних про особу обвинуваченого і пом`якшуючих покарання обставин, суд призначає йому покарання у вигляді позбавлення волі, оскільки його перевиховання та виправлення не можливі без ізоляції від суспільства.

К призначеному покаранню за даним вироком суд частково приєднує не відбуте покарання, яке призначене за вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 09.07.2014 року за ст. 263 ч. 1 КК України і остаточне призначає покарання на підставі ст. 71 КК України.

Міра запобіжного заходу в ході досудового слідства обвинуваченому не обиралась.

Керуючись ст. ст. 368, 369, 370, 374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 15 і ч. 3 ст. 185 КК України і засудити його до 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 71 КК України до призначеного за даним вироком суд покарання частково приєднати не відбуте покарання, яке призначене за вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 09.07.2014 року за ст. 263 ч. 1 КК України у вигляді 6 (шести) місяців позбавлення волі, і остаточно призначити до відбування покарання у вигляді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання рахувати з дня затримання обвинуваченого.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя: