Справа № 1-54/11
ПОСТАНОВА

іменем України
«30» червня 2015 року Шевченківський районний суд м. Львова
в складі: головуючого-судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
підсудного ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові
кримінальну справу про обвинувачення
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, українця, громадянина України, з вищою освітою, працюючого на посаді спеціаліста ПАТ „Дельта Банк, розлученого, має на утриманні малолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , військовозобов`язаного, на військовому обліку перебуває в ІНФОРМАЦІЯ_4 , не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст. 364, ч.1 ст.366 КК України,

у с т а н о в и в :

У провадженні Шевченківського районного суду м. Львова знаходиться кримінальна справа про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст. 364, ч.1 ст.366 КК України.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням, в якому просить кримінальну справу відносно нього в частині обвинувачення за ч.3 ст. 364 КК України закрити у зв`язку з відсутністю події злочину, а за ч.1 ст. 366 КК України - у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

В обгрунтування клопотання зіслався на те, що згідно з обвинувальним висновком він, ОСОБА_4 , органом досудового слідства обвинувачується в тому, що будучи службовою особою, представником влади та працівником правоохоронного органу, в період липня серпня 2009 року він вчинив зловживання владою та службовим становищем, тобто умисне, в інтересах третіх осіб використання службовою особою влади та службового становища всупереч інтересам служби, що спричинило тяжкі наслідки, тобто вчинив злочин. передбачений ч.3 ст. 364 КК України, а також скоїв в серпні 2009 року службове підроблення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 366 КК України.

Разом з тим, Законом України «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України щодо імплементації до національного законодавства положень статті 19 Конвенції ООН проти корупції» від 21 лютого 2014 року, який вступив в законну силу 28 лютого 2014 року, діяння особи, які кваліфікувались за ч.3 ст. 364 КК України, декриміналізовані. Цим же Законом до диспозицій ч.1 і ч.2 ст. 364 КК України внесено зміни, якими передбачено інший склад злочину (в частині суб`єктивної сторони), ніж той, котрий був передбачений даною нормою кримінального закону до внесення відповідних змін.

Положеннями ст. 11 КК України встановлено, що злочином є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину.

У відповідності до вимог ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, має зворотну дію в часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності. Закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної сили.

Таким чином, вважає, що кримінальна справа відносно нього в частині обвинувачення за ч.3 ст. 364 КК України підлягає закриттю, оскільки Законом України «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України щодо імплементації до національного законодавства положень статті 19 Конвенції ООН проти корупції» скасовано кримінальну відповідальність за ч.3 ст. 364 КК України, а ч.1 та ч. 2 ст. 364 КК України встановлено кримінальну відповідальність за новий злочин.

Крім цього, він, ОСОБА_4 , органом досудового слідства обвинувачується в тому, що ним, як службовою особою, 03 серпня 2009 року було складено та видано завідомо підроблені документи два акти державного виконавця про проведення огляду майна боржника у виконавчому проваджені.

Враховуючи санкцію ч.1 ст. 366 КК України та приписи ч.2 ст. 12, ч.1 ст. 49 цього ж Кодексу, злочин, який передбачений ч.1 ст. 366 КК України, відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості, з часу його вчинення минуло більше трьох років, а тому кримінальна справа в частині його обвинувачення за ч.1 ст. 366 КК України підлягає закриттю у зв`язку зі спливом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Заслухавши думку прокурора ОСОБА_3 , який вважає, що клопотання підсудного ОСОБА_4 в частині закриття провадження за ч.1 ст. 366 КК України слід задовольнити, а в частині закриття кримінальної справи з ч.3 ст. 364 КК України просить відмовити, суд приходить до висновку, що клопотання підсудного ОСОБА_4 підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

У відповідності до ст. 11 КК України злочином є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину.
У відповідності до приписів ч.ч.1-3 ст. 12 КК України залежно від ступеня тяжкості злочини поділяються на злочини невеликої тяжкості, середньої тяжкості, тяжкі та особливо тяжкі.
Злочином невеликої тяжкості є злочин, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років, або інше, більш м`яке покарання за винятком основного покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Злочином середньої тяжкості є злочин, за який передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.
Згідно з вимогами ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули, зокрема, такі строки: два роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі; п`ять років - у разі вчинення злочину середньої тяжкості. Перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила злочин, ухилилася від досудового слідства або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. Перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності в цьому разі починається з дня вчинення нового злочину. При цьому строки давності обчислюються окремо за кожний злочин.
З обвинувального висновку видно, що інкримінований підсудному ОСОБА_4 злочин, який передбачений ч.1 ст.366 КК України, було вчинено у серпні 2009 року.
Згідно з приписами ст. 12 КК України злочин, який передбачений ч.1 ст.366 КК України відносяться до категорії злочинів невеликої тяжкості.
З огляду на вищенаведене та враховуючи вимоги ст. 49 КК України, суд приходить до висновку, що клопотання підсудного ОСОБА_4 про закриття провадження у справі в частині обвинувачення його за ч.1 ст. 366 КК України у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності є обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення.
Що стосується клопотання підсудного ОСОБА_4 в частині закриття провадження по справі за ч.3 ст. 364 КК України, то в цій частині клопотання не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
Законом України №746-VII «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України щодо імплементації до національного законодавства положень статті 19 Конвенції ООН проти корупції» від 21 лютого 2014 року в статтю 364 Кримінального кодексу України внесено зміни, згідно з якими, в абзаці першому частини першої слова «з корисливих мотивів чи в інших особистих інтересах або в інтересах третіх осіб» замінено словами «з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для самої себе чи іншої фізичної або юридичної особи», а частина третя цієї статті виключена.

Зі змісту Закону України №746-VII від 21 лютого 2014 року випливає, що фактично стаття 364 КК України не є декриміналізованою, а в ній внесено лише зміни та відповідно до цих змін й надалі передбачено кримінальну відповідальність щодо службових осіб, які вчинили умисне використання влади чи службового становища всупереч інтересам служби, якщо воно завдало істотної шкоди або заподіяло тяжкі наслідки охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб.
Керуючись ст.ст. 7-1, 11-1, 273, 296 КПК України (в редакції 1960 року), суд

п о с т а н о в и в:

Клопотання задовольнити частково.

Кримінальну справу в частині обвинувачення ОСОБА_4 за ч.1 ст. 366 КК України провадженням закрити у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

У задоволенні клопотання про закриття провадження в справі за ч.3 ст. 364 КК України відмовити.

На постанову протягом семи діб з моменту її проголошення може бути подана апеляція до апеляційного суду Львівської області через Шевченківський районний суд м. Львова.

Суддя ОСОБА_1