АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 11-сс/790/1423/ 15 Слідчий суддя: ОСОБА_1
Категорія: ст. 303 КПК України Доповідач: ОСОБА_2
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря - ОСОБА_5 ,
прокурора - ОСОБА_6 ,
представника заявника - ОСОБА_7 ,
Приймаючи таке рішення слідчий суддя зазначив, що органом досудового розслідування були виконані вимоги ст. ст. 2, 40, 93, 94 КПК України і проведені всі необхідні слідчі дії для перевірки обставин, відомості за якими були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань (ЄРДР) за заявою ОСОБА_8 про вчинення проти нього працівниками міліції кримінального правопорушення, в результаті чого слідчий, оцінивши зібрані ним докази, прияв обґрунтоване рішення про необхідність закриття провадження у справі, а з приводу вимоги заявника про відмову слідчого призначити судову психологічну експертизу, то у відповідності до вимог п. 1. ч.1 ст. 303 КПК України така бездіяльність слідчого не оскаржується.
Не погодившись з таким рішенням суду ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 25.09.2015 року скасувати та скасувати постанову прокуратури Харківської області від 21.08.2015 року про закриття кримінального провадження, посилаючись на те, що органом досудового розслідування необґрунтовано було відмовлено визнати його потерпілим, і таке рішення незаконно було залишено в силі ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова. В результаті таких порушень він був позбавлений процесуального права заявляти клопотання, у тому числі і щодо призначення експертизи. Апелянт вважає, що хоча діючий КПК України не встановлює конкретних строків здійснення слідчим тих чи інших дій, але ст. 242 цього Кодексу прямо зобов`язує слідчого звернутись до експерта для вирішення питання про призначення експертизи на предмет встановлення розміру шкоди немайнового характеру.
Оскільки слідчим цього зроблено не було, апелянт вважає рішення про закриття кримінального незаконним, підлягаючим скасуванню.
Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який заперечував проти задоволення скарги, представника заявника, який підтримав апеляційну скаргу, дослідивши матеріали провадження колегія суддів вирішує апеляційну скаргу в межах заявлених вимог та доводах, і вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до матеріалів кримінального провадження, 11 березня 2015 року ОСОБА_8 звернувся до прокуратури Харківської області з заявою про вчинення, на його думку, відносно нього кримінального правопорушення співробітниками СУ ГУМВС України у Харківській області, а саме - зловживання та перевищення влади або службового становища вчинене працівником правоохоронного органу та примушування давати показання.
ОСОБА_8 в ході допиту повідомив, що 10.03.2015 року працівники СУ ГУМВСУ в Харківській області в службовому кабінеті понукали його повідомити в усній формі відомості щодо діяльності центрального парку культури та відпочину імені М. Горького, працівником якого він є, але почувши, що він буде спілкуватись з ними тільки у присутності адвоката, наполягаючи на своїх вимогах, стали його залякувати тюрмою, образливо вели себе, після чого видали повістку для явки на іншу дату.
Постановою старшого слідчого першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області ОСОБА_9 від 21 серпня 2015 року вказане кримінальне провадження було закрито.
З таким рішення та його обґрунтуванням погодився і слідчий суддя.
Апелянт, вважаючи необхідним скасувати ці рішення вказує, що орган досудового розслідування повинен був звернутись до експерта для встановлення розміру заподіяної йому працівниками міліції немайнової шкоди, і лише тоді приймати рішення по суті.
Апеляційний суд вважає цей висновок хибним, оскільки такий обов`язок покладено на слідчого тоді, коли в ході розслідування ним були встановлені протиправні дії (бездіяльність), як їх наслідок заподіяння шкоди.
В матеріалах кримінального провадження є постанова прокурора від 20.08.2015 року про відмову у визнанні ОСОБА_8 потерпілим з обґрунтуванням такого рішення відсутністю доказів наявності в діях працівників міліції складу кримінального правопорушення та заподіяння ОСОБА_10 їх діями шкоди. Ця постанова залишена в силі ухвалою слідчого судді від 25.09.2015 року.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів, -
постановила
Апеляційну скаргу ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Оскарження вказаної ухвали в касаційному порядку не передбачено.
Судді