Справа № 134/708/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Радянське Крижопільського району Вінницької області, українця, громадянина України, освіта середня, неодруженого, пенсіонера, проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше судимого:
29 вересня 2004 року Крижопільським районним судом Вінницької області за ст.. 187 ч.3 КК України до позбавлення волі на строк 10 років з конфіскацією майна; звільнений 24 вересня 2014 року по відбуттю строку покарання; згідно ст.. 89 КК України судимість не знята та не погашена;
до якого застосовано запобіжний захід-тримання під вартою (27.02.2015 року обрано запобіжний захід на 60 днів, 23.04.2015 року продовжено строк запобіжного заходу на 60 днів, 16 червня 2015 року продовжено строк запобіжного заходу на 60 днів, 4 серпня 2015 року продовжено строк запобіжного заходу на 60 днів,
у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_7 , будучи раніше судимим за вчинення нападів, відносно нього судимість не знята і не погашена, на шлях виправлення не став та чинив новий злочин.
Так, 24 лютого 2015 року біля 15-00 години ОСОБА_7 , з корисливою метою, спрямованою на заволодіння чужим майном, шляхом вільного доступу через відкриті двері проник до будинку, що розташований в АДРЕСА_2 , яке належить і в якому проживає ОСОБА_8 , 1935 року народження. Через відчинені вхідні двері ОСОБА_7 зайшов до житлового будинку даного господарства та увійшов до кімнати, де знаходилася господарка ОСОБА_8 діючи відкрито, після короткотривалої розмови ОСОБА_7 , маючи умисел на заволодіння чужим майном, почав вимагати гроші у ОСОБА_8 , пояснюючи при цьому, що живе вона одна, тому повинна мати гроші.
ОСОБА_8 , зрозумівши, що ОСОБА_7 прийшов до неї саме за грішми, знаючи, що ОСОБА_7 раніше неодноразово судимий, побоюючись за своє життя, пішла до іншої кімнати будинку, де із свого гаманця дістала наявні в неї кошти в сумі 700 гривень і передала їх в руки ОСОБА_7 .
Отримавши дані кошти, ОСОБА_7 кинув їх на лавку та сказав, що ця сума є замалою, після чого з метою отримання більшої суми грошей вчинив напад на потерпілу, поєднаний із насильством, небезпечним для її життя і здоров`я, а саме, наніс ОСОБА_8 один удар кулаком своєї руки в область обличчя з лівого боку. В результаті спричиненого удару ОСОБА_8 впала на підлогу, після чого ОСОБА_7 наніс ще їй декілька ударів ногами в область тулуба. Продовжуючи свій злочинний умисел на заволодіння грішми, ОСОБА_7 взяв з дивана хустку потерпілої та, продовжуючи вимагати гроші, застосовуючи насильство, небезпечне для життя і здоров`я потерпілої, стиснув кінці хустки на шиї потерпілої, намагаючись її душити. ОСОБА_8 вдалося підкласти під хустку руку, відвернувши таким чином удушення шиї. Після цього обвинувачений відпустив з рук хустину потерпілої та, продовжуючи погрози щодо застосування насильства, небезпечного для життя, дістав з рукава своєї куртки ніж, яким демонстративно пригрозив вбивством ОСОБА_8 у разі, якщо вона комусь розповість про вчинений злочин. Після цього ОСОБА_7 залишив житловий будинок ОСОБА_8 з привласненими коштами в сумі 700 гривень, частину з яких витратив на власний розсуд.
Згідно висновку експерта № 030 від 26 лютого 2015 року, у ОСОБА_8 виявлено: забій м`яких тканин лівої половини обличчя (розлитий синець в ділянці лівої орбіти, на верхньому та нижньому повіках, з переходом у верхній частині на брову, на зовнішню частину перенісся, знизу у вилучну ділянку ліву щоку до зовнішнього кута рота та в ділянку кута нижньої щелепи); розлитий синець по зовнішній поверхні лівого плеча у верхній середній та нижній третинах, з переходом на зовнішньо-задню поверхню передпліччя. Вказані ушкодження мають незначні скороминущі наслідки тривалістю не більше як шість днів і за своїми ознаками відносяться до легких тілесних ушкоджень.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою винність в пред`явленому обвинуваченні визнав, пояснив, що 24 лютого 2015 року після обіду він через відкриті двері зайшов до будинку потерпілої, щоб запитати у неї адресу її двоюрідної сестри. ОСОБА_8 в той час стояла в одній із кімнат біля плити. Після того, як він запитав у потерпілої про адресу, остання почала кричати, що він бандит і щоб він тікав з її будинку. Обурившись від почутих образ у свою адресу зі сторони потерпілої, обвинувачений сказав ОСОБА_8 дати йому гроші. Потерпіла відразу ж пішла до іншої кімнати, звідки принесла гроші купюрами по 100 гривень, яких було більше шести штук, та віддала їх йому. Так як вказаних грошей для обвинуваченого здалося замало, тому він відразу ж вдарив потерпілу в обличчя кулаком руки, від чого вона впала на підлогу. Коли ОСОБА_8 лежала на підлозі, ОСОБА_7 ще декілька разів вдарив її ногою по тулубу та наказав дати ще грошей. Потерпіла сказала, що грошей у неї більше немає, після чого піднялася з підлоги. Далі обвинувачений взяв у ОСОБА_8 хустину та з метою залякування накинув її потерпілій на шию, наказавши при цьому, щоб не повідомляла в міліцію, після чого вийшов з будинку.
Наскільки пам`ятає обвинувачений, ніякого ножа при ньому не було.
Незважаючи на те, що ОСОБА_7 свою винність у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України визнав, його винність доказується зібраними по справі органами досудового слідства і дослідженими в судовому засіданні доказами.
Потерпіла ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила, що 24 лютого 2015 року ввечері вона перебувала у своєму будинку. Двері будинку були відчиненими. В цей час до будинку, а саме до кімнати, де вона знаходилася, не запитуючи у неї дозволу, зайшов обвинувачений ОСОБА_7 , який присів біля неї на лавку та почав розпитувати про сільських жінок. Далі відразу ж він наказав дати йому гроші. Потерпіла зрозуміла, що він прийшов саме по гроші і, якщо вона їх не дасть йому, то останній розпочне продовжувати їх вимагати та бити її, тому відразу пішла до кімнати, де знаходилася сумка, взяла звідти всі гроші, які там були, після чого повернулася та віддала їх обвинуваченому. Грошей було приблизно біля 1000 гривень.
Обвинувачений сказав: «Хіба це гроші?», після чого кинув їх на лавку, вдарив потерпілу кулаком руки в ліву сторону обличчя, від чого остання впала на підлогу. Далі ОСОБА_7 почав вимагати у потерпілої, щоб та дала йому ще грошей, а коли остання відповіла, що грошей у неї більше немає, обвинувачений вдарив її декілька разів ногою по тулубу. Потерпіла, піднявшись з підлоги, присівши на поріг, сказала ОСОБА_7 , що той може її бити, однак грошей у неї більше немає. Тоді обвинувачений взяв хустину, яка була у ОСОБА_8 на колінах, накинув її на шию потерпілої, припіднявши нею голову, та наказав останній, що якщо вона про це заявить в міліцію, то він її вб`є, після чого забрав з лавки гроші потерпілої, вийшов з будинку.
Крім того, потерпіла ОСОБА_8 доповнила, що, коли вона лежала на підлозі, то в рукаві обвинуваченого бачила кухонний ніж, однак ним він їй не погрожував. Коли ОСОБА_7 накинув їй на шию хустину, то вона сприйняла це, як те, що реально він буде її душити.
В даний час потерпіла ОСОБА_8 будь-яких претензій матеріального і морального характеру до обвинуваченого не має, щодо міри покарання поклалася на розсуд суду.
Свідок ОСОБА_9 суду пояснила, що 25 лютого 2015 року, почувши від односельчан, що ОСОБА_8 , якій вона іноді допомагає, впала і має синці на обличчі, вирішила провідати останню. Прийшовши до потерпілої додому, ОСОБА_9 одразу ж побачила з лівого боку на обличчі ОСОБА_8 великий синець на всю щоку та запливше червоне око. Свідок почала розпитувати потерпілу, що сталося, на що ОСОБА_8 повідомила, що впала. ОСОБА_9 не повірила в це та наполягла, щоб остання розповіла правду. Потерпіла не хотіла розповідати, однак згодом повідомила, що не бажала нікому розказувати про те, що насправді сталося, однак ОСОБА_9 розповість.
ОСОБА_8 розповіла, що до неї приходив ОСОБА_10 , який почав вимагати гроші, вдаривши її по обличчю. Злякавшись, ОСОБА_11 вирішила віддати ОСОБА_12 гроші, які знаходилися в її гаманцеві, тому пішла до іншої кімнати, де взяла гаманець, та віддала обвинуваченому гроші, що там знаходилися. ОСОБА_12 сказав, що тих грошей йому мало та почав наносити потерпілій удари ногами. Згодом обвинувачений покинув будинок потерпілої, однак йдучи погрозив, щоб вона нікому не розповідала про його візит, бо інакше він її вб`є, тому ОСОБА_8 попросила свідка ОСОБА_9 нікому не розповідати про даний випадок, однак свідок розповіла все своїм донькам та повідомила працівників міліції.
Свідок ОСОБА_13 суду пояснила, що вона є соціальним працівником та обслуговує жителів с.Радянське ОСОБА_14 та ОСОБА_15 .
23 лютого 2015 року вона відвідала потерпілу і ніяких ушкоджень на ній не помітила.
25 лютого 2015 року, зайшовши до ОСОБА_16 , яку свідок також обслуговує, остання повідомила, що у село прийшов ОСОБА_10 , який сидів у тюрмі за вбивство та крадіжки. ОСОБА_13 повідомила ОСОБА_17 про необхідність закривати двері на замок та вирішила повідомити про це і ОСОБА_11 .
Прийшовши до потерпілої, свідок одразу ж помітила у неї сильне почервоніння на лівій щоці та синець під оком. Окрім того, потерпіла перебувала у дуже збудженому стані, тому ОСОБА_18 запитала, що сталося. Малюта повідомила, що впала та на пропозицію свідка, щоб до неї прийшов фельдшер, відмовилася.
Ярцун зайшла до будинку потерпілої та віддала продукти харчування, однак гроші за продукти потерпіла не змогла віддати, повідомивши, що віддасть з отриманої пенсії, що дуже здивувало свідка, оскільки на день раніше потерпіла мала гроші, зокрема, купюру в 100 гривень.
ОСОБА_13 наголосила ОСОБА_8 зачиняти двері та поїхала додому, а ввечері подзвонила фельдшеру та повідомила, що до ОСОБА_17 заходив ОСОБА_12 , а Малюта побита, в зв`язку з чим просила фельдшера оглянути потерпілу.
Свідок ОСОБА_19 суду пояснив, що 26 лютого 2015 року був запрошений працівниками міліції при складання протоколу затримання ОСОБА_7 . В його присутності було здійснено обшук затриманого, при якому в лівій кишені штанів було виявлено та вилучено 306 гривень. ОСОБА_7 пояснив, що дані кошти він викрав 24 лютого 2015 року у Малюти Тамари.
Крім показів потерпілої та свідків, даних в судовому засіданні, винуватість ОСОБА_7 у скоєнні злочину також підтверджується:
а.с. 92-висновком експерта № 030 від 26 лютого 2015 року, згідно якого при проведенні судово-медичної експертизи ОСОБА_8 виявлено: забій м`яких тканин лівої половини обличчя (розлитий синець в ділянці лівої орбіти, на верхньому та нижньому повіках, з переходом у верхній частині на брову, на зовнішню частину перенісся, знизу у вилучну ділянку ліву щоку до зовнішнього кута рота та в ділянку кута нижньої щелепи); розлитий синець по зовнішній поверхні лівого плеча у верхній середній та нижній третинах, з переходом на зовнішньо-задню поверхню передпліччя. Дані ушкодження утворилися від дії тупого твердого предмету (ів) з обмеженою контактуючою поверхнею, якими може бути кулак дорослої людини, взута нога дорослої людини, або ж інший предмет, який має такі ж властивості та згідно описової частини висновку експерта, відповідають строку настання, який вказаний у постанові слідчого про призначення судово-медичної експертизи та на який посилається ОСОБА_8 , тобто 24 лютого 2015 року. Синці у ОСОБА_8 мають незначні, скороминущі наслідки, тривалістю не більше як шість днів і за своїми ознаками відносяться до легких тілесних ушкоджень. Утворення вищезазначених тілесних ушкоджень при падінні з висоти власного зросту виключається. Характер, вираженість та розташування тілесних ушкоджень у гр.. ОСОБА_8 унеможливлює їх утворення власноручно.
Заслухавши пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 , потерпілої ОСОБА_8 , свідків, дослідивши матеріали кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого, суд вважає, що винність ОСОБА_7 у скоєнні злочину доведена і його дії вірно кваліфіковано за ч.3 ст. 187 КК України, тобто напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства небезпечного для життя та здоров`я особи, вчинений особою, яка раніше вчинила розбій, поєднаний із проникненням у житло.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого, особу обвинуваченого, який визнав вину, розкаявся у вчиненому, що суд визнає як обставину, що пом`якшує покарання, за місцем проживання сільська рада компрометуючими матеріалами не володіє, вчинив злочин щодо особи похилого віку, що суд визнає як обставину, що обтяжує покарання, раніше неодноразово судимий за корисливі злочини, судимість в даний час в установленому законом порядку не знята та не погашена, тому суд приходить до висновку, що необхідне і достатнє ОСОБА_7 з метою його виправлення, перевиховання, а також попередження вчинення ним нових злочинів, буде покарання в умовах ізоляції його від суспільства у виді позбавлення волі.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
У разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Підстав для зміни чи скасування запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 , передбачених ст.ст. 176, 177 КПК України, суд не вбачає.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368-371, 373-376, 395 КПК України, суд-
З А С У Д И В:
ОСОБА_7 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк сім років із конфіскацією належного ОСОБА_7 на праві власності всього майна.
Строк відбуття покарання ОСОБА_7 рахувати з моменту затримання-з 26 лютого 2015 року.
Запобіжний захід ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили залишити попередній-тримання під вартою.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави витрати, пов`язані з проведенням по справі дактилоскопічного дослідження в сумі 491,04 грн (чотириста дев`яносто одну гривню 04 копійки).
Згідно ст.ст. 376, 392, 393, 395, 532 КПК України, вирок може бути оскаржений до апеляційного Вінницької області через Томашпільський районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а засудженим в той самий строк з моменту отримання копії вироку.
Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3