Провадження № 1-кп/734/202/15 Справа № 734/3714/15-к
іменем України
10 грудня 2015 року смт. Козелець
Козелецький районний суд Чернігівської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_1 ,
при секретареві ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
15 травня 2014 року обвинувачений ОСОБА_4 був призваний на військову службу ІНФОРМАЦІЯ_2 на підставі Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» №454/2014 від 06 травня 2014 року та в той же день був направлений для проходження військової служби до військової частини польова пошта НОМЕР_1 .
Наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 №13 від 15 травня 2014 року обвинувачений ОСОБА_4 був призначений на посаду командира автомобільного відділення указаної військової частини та зарахований до списків особового складу частини, поставлений на всі види забезпечення, а також відповідно до ст.ст. 2, 4, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» вважається військовослужбовцем, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період.
Відповідно до наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 № 136 від 23 вересня 2014 ОСОБА_4 надано щорічну основну відпустку з 23 вересня 2014 року по 11 жовтня 2014 року.
Згідно з вимогами ст. ст. 17, 65 Конституції України визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком громадян України; ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначають, що військовий обов`язок встановлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни.
У відповідності до вимог ст. ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року №548-XIV, та ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року №551-XIV, обвинувачений ОСОБА_4 під час проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, повинен свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; беззастережно виконувати накази командирів; знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою; бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків
У порушення вищевказаних вимог обвинувачений ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, військової частини польова пошта НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ), 11 жовтня 2014 року після перебування у відпустці не повернувся у військову частину і лише 03 листопада 2015 добровільно з`явився до військової прокуратури Деснянського гарнізону.
Під час незаконного перебування за межами указаної військової частини обвинувачений ОСОБА_4 до органів місцевої влади і військового управління з питань подальшого проходження військової служби не звертався, хоча об`єктивно мав можливість це вчинити, тобто ОСОБА_4 не з`явився вчасно на службу без поважних причин тривалістю понад один місяць, в умовах особливого періоду, який відповідно до вимог ст.1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Указу Президента України Про часткову мобілізацію від 17.03.2014 № 303/2014, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України "Про часткову мобілізацію" від 17 березня 2014 року № 1126-VII, розпочався 17 березня 2014 року.
Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 , проходячи військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 , в порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. ст. 1, 2, 4, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст.11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548-XIV, та ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 551-XIV, умисно, з метою тимчасового ухилення від військової служби, не одержавши дозволу відповідного начальника, не з`явився вчасно на службу без поважних причин тривалістю понад один місяць. Під час незаконного перебування за межами указаної військової частини ОСОБА_4 до органів місцевої влади і військового управління з питань подальшого проходження військової служби не звертався, хоча об`єктивно мав можливість це вчинити.
Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні свою вину у інкримінованому кримінальному правопорушенні визнав повністю. Фактичні обставини його вчинення та зібрані докази не оспорював та показав, що 15 травня 2014 року він був призваний на військову службу ІНФОРМАЦІЯ_2 та в той же день був направлений для проходження військової служби до військової частини польова пошта НОМЕР_1 . 23 вересня 2014 року по 11 жовтня 2014 він перебував у відпустку. Після її закінчення він повернувся до військової частини лише 03 листопада 2015 року. Своєчасно не повернувся на військову службу, оскільки станом на 11 жовтня 2014 року його військова частина перебувала на ротації і він не знав куди їхати. Після чого він тричі знаходився на стаціонарному лікуванні, при цьому втратив мобільний телефон і тому не мав зв`язку з військовою частиною. У зв`язку з вказаним він був затриманий за рішенням суду та добровільно з`явився до військової прокуратури.
Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України за згодою учасників процесу судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності його позиції немає. Учасникам процесу роз`яснено, що в такому разі, вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.
При встановлених обставинах суд вважає доведеним, що обвинувачений ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем за призовом під час мобілізації, на особливий період, не з`явився вчасно на службу без поважних причин тривалістю понад один місяць, тому його дії необхідно кваліфікувати за ч. 3 ст. 407 КК України.
При призначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує, що він засуджується вперше, визнає свою вину та розкаюється у скоєнному; активно сприяв розкриттю злочину і вважає вказані обставини, як обставини, що пом`якшують покарання, тому вважає можливим призначити ОСОБА_4 покарання, яке передбачене ч. 3 ст. 407 КК України, з випробуванням.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 не обирався.
Цивільний позов по даному кримінальному провадженню не заявлений.
Процесуальні витрати в даному кримінальному провадженні відсутні.
Речові докази відсутні.
Керуючись ст.ст. 369, 370, 371, 373, 374 і 376 КПК України, суд
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України та призначити покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 2 (двох) років не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 не обирався.
Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання або роботи і періодично з`являтися в ці органи для реєстрації.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених пунктами 1 та 2 частини 4 ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Чернігівської області через Козелецький районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді, а обвинуваченому і прокурору вирок суду вручається негайно після його проголошення.

Суддя
Козелецького районного суду ОСОБА_1