АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у приміщенні суду у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0003760 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Харкова, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимої, останній раз 27.11.2014 вироком Ірпінського міського суду Київської області з урахуванням змін, внесених ухвалою Апеляційного суду Київської області від 25.02.2015, за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців,

у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_5 на вирок Святошинського районного суду м. Києва від 21 травня 2015 року,
в с т а н о в и л а :

Вироком Святошинського районного суду м. Києва від 21 травня 2015 року ОСОБА_5 визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення

злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та їй призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом частково складання призначених покарань за даним вироком та за вироком Ірпінського міського суду Київської області від 27 листопада 2014 року остаточно визначено ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Ухвалено стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави процесуальні витрати за проведення експертизи в розмірі 293 грн. 40 коп.

Вирішено питання про речові докази відповідно до ст. 100 КПК України.

Вироком суду першої інстанції ОСОБА_5 визнано винуватою у незаконному придбанні та зберіганні наркотичного засобу, вчиненому за наступних обставин.

Так, ОСОБА_5 за невстановлених досудовим розслідуванням обставин незаконно придбала наркотичний засіб опій ацетильований масою у сухій речовині 0, 047 г, що містився у медичному шприці, який продовжила зберігати при собі без мети збуту. 7 березня 2013 року приблизно о 15 год. 44 хв. в першому під`їзді будинку АДРЕСА_2 на сходинковій клітині між четвертим та п`ятим поверхами ОСОБА_5 , яка в руці тримала медичний шприц з наркотичним засобом опієм ацетильованим, була виявлена в непритомному стані мешканцями будинку та через деякий час була затримана працівниками міліції, а медичний шприц з наркотичним засобом опієм ацетильованим було у неї вилучено.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 , посилаючись на неповноту судового розгляду та допущені судом істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, просить вирок Святошинського районного суду м. Києва від 21 травня 2015 року скасувати та призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції.

Так, за доводами захисника неповнота судового розгляду полягає в тому, що суд не допитав свідка ОСОБА_8 , відхиливши заявлене про це стороною захисту клопотання. Крім того, судом було задоволено клопотання сторони захисту щодо проведення судово-дактилоскопічної експертизи на предмет наявності відбитків пальців рук ОСОБА_5 на медичному шприці, вилученому працівниками міліції 7.03.2013 по бульвару Вернадського, 73 у м. Києві, проте, експертиза проведена не була з причин ненадання співробітниками Святошинського РУ ГУ МВС України в м. Києві шприца в розпорядження експертів.

Також захисник стверджує, що суд ухвалив вирок за відсутності висунутого у встановленому законом порядку обвинувачення, тобто фактично за відсутністю обвинуваченого. І при цьому посилається на те, що змінений під час судового розгляду обвинувальний акт не відповідає положенням ст. 291 КПК України, оскільки не затверджений прокурором, а лише погоджений й підписаний та на ньому відсутня гербова печатка прокуратури, а також в даному обвинувальному акті фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими та формулювання обвинувачення є повністю ідентичними, та наявна вказівка, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

В апеляційній скарзі обвинувачена ОСОБА_5 просить вирок суду першої інстанції щодо неї скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції. При цьому посилається на те, що судом не досліджено всі докази у кримінальному провадженні, зокрема, не проведено судово-дактилоскопічну експертизу.

Іншими учасниками судового провадження апеляційні скарги на вирок суду першої інстанції не подані.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи обвинуваченої ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_7 , які підтримали подані апеляційні скарги, доводи прокурора про законність та обґрунтованість вироку суду першої інстанції, провівши судові дебати та вислухавши останнє слово обвинуваченої, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів не вбачає підстав для їх задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційної скарги.

Висновок суду про доведеність винуватості обвинуваченої ОСОБА_5 у вчиненні злочину за обставин, викладених у вироку, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження та підтверджується доказами, дослідженими у судовому засіданні, яким суд дав належну оцінку в їх сукупності, та які докладно викладені у вироку.

При цьому як вбачається з вироку, доводи обвинуваченої про те, що вона випадково 7 березня 2013 року потрапила до першого під`їду будинку АДРЕСА_2 , де через погане самопочуття втратила свідомість, і до шприца, який за повідомленням працівників міліції, коли вона прийшла до тями, було знайдено біля неї, вона ніякого відношення не має, оскільки наркотичних засобів ніколи не придбавала, не вживала і не вживає, були ретельно перевірені під час судового розгляду та правильно визнані судом необ`єктивними, оскільки спростовуються доказами у кримінальному провадженні.

Так, свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні суду першої інстанції показав, що проживає в першому під`їзді будинку АДРЕСА_2 та разом з сусідкою ОСОБА_8 приймав участь в огляді місця події за безпосередньою участю обвинуваченої ОСОБА_5 , за наслідками проведення якого був вилучений медичний шприц. Також свідок ОСОБА_9 показав, що 7 березня 2013 року у післяобідній час він дізнався від сусідки ОСОБА_8 про те, що на сходах в під`їзді сидить в незрозумілому стані невідома жінка. Вийшовши зі своєї квартири, він побачив ОСОБА_5 . При цьому свідок категорично наполягав, що ОСОБА_5 сиділа в під`їзді на сходинковий клітині між четвертим та п`ятим поверхом, притулившись до поручнів та тримаючи в правій руці медичний одноразовий шприц ємкістю 5 мл з невідомим вмістом. У ОСОБА_5 був стан легкого запаморочення від вживанням наркотичного засобу, що він, свідок припустив, маючи медичну освіту. Тому він став виганяти ОСОБА_5 з під`їзду. Проте, обвинувачена не поспішала, висловлювала невдоволення тим, що її потурбували, при цьому шприц тримала при собі. В подальшому виявилося, що ОСОБА_5 під`їзду не покинула, оскільки, коли її через деякий час затримали працівники міліції, біля неї був вилучений медичний шприц.

Такі показання свідка ОСОБА_9 були послідовними, незмінними, не містили будь-яких суперечностей та надані суду безпосередньо під час судового засідання, і вони стосувались лише фактів, які свідком сприймались особисто.

Крім того, такі показання свідка ОСОБА_9 об`єктивно узгоджуються з іншими даними, які містяться в наступних зібраних та наведених у вироку джерелах доказів.

Так, згідно протоколу огляду місця події від 7.03.2013 на сходинковому майданчику між четвертим та п`ятим поверхом в першому під`їзді будинку АДРЕСА_2 виявлена жінка, яка назвалась ОСОБА_10 , а біля неї на сходах виявлено медичний одноразовий шприц ємністю 5 мл, частково заповнений рідиною коричневого кольору (а.п. 60-62).
Згідно висновку експерта № 595/х від 15.03.2013 рідина коричневого кольору масою 0, 601 г, що містилась в об`єкті дослідження одноразовому медичному шприці ємкістю 5 мл, вилученому за адресою: м. Київ, вул. Вернадського, 73, містить особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований, маса якого в рідині (в перерахунку на суху речовину) становить 0, 047 г (а.п. 72-75).
Судом першої інстанції було оглянуто речовий доказ медичний із пластика прозорий одноразовий шприц ємкістю 5 мл, який був предметом експертного дослідження згідно висновку № 595/х від 15.03.2013, і при цьому порушення цілісності пакування, що забезпечує зберігання об`єктів дослідження й запобігання несанкціонованому доступу, виявлено не було.
З протоколу впізнання за фотознімками від 23.12.2014 вбачається, що свідок ОСОБА_8 впізнала жінку, зображену на фото №3, яка перебувала в першому під`їзді будинку АДРЕСА_2 між четвертим та п`ятим поверхами у непритомному стані та тримала в руці медичний шприц з рідиною коричневого кольору (а.п. 69-70).

При цьому в судовому засіданні суду першої інстанції обвинувачена ОСОБА_5 визнала, що у даному протоколі впізнання під №3 міститься її фото, а також підтвердила, що саме вона 7 березня 2013 року перебувала в першому під`їзді будинку АДРЕСА_2 та від працівників міліції приховала дійсні дані про себе, назвавшись ОСОБА_10 .

Як обґрунтовано зазначив суд першої інстанції, доводи обвинуваченої про її непричетність до виявленого біля неї наркотичного засобу спростовує і поведінка ОСОБА_5 відразу після вчиненого, а саме те, що вона приховала дійсні дані про себе, а на нещирість її пояснень про таку поведінку внаслідок розгубленості перед працівниками міліції вказує тривалість таких дій до встановлення її особи іншими засобами, в тому числі із залученням спеціалістів. Зокрема, згідно даних перевірки відбитків пальців за дактилокартою від 19.05.2014 встановлено, що відбитки пальців жінки, яка назвалась ОСОБА_10 , належать обвинуваченій ОСОБА_5 .

Що стосується доводів апеляційних скарг про неповноту судового розгляду через непроведення судово-дактилоскопічної експертизи на предмет наявності відбитків пальців рук ОСОБА_5 на медичному шприці, вилученому 7.03.2013 по бульвару Вернадського, 73 у м. Києві, яку було призначено судом, то вони є безпідставними, оскільки непроведення вказаної експертизи з незалежних від суду причин суд першої інстанції тлумачив виключно в інтересах обвинуваченої, взявши до уваги, що відбитків пальців ОСОБА_5 на вилученому шприці не встановлено. Проте, вказані обставини не спростовують наведені вище докази щодо придбання та зберігання ОСОБА_5 наркотичного засобу.

Всупереч доводам апеляційної скарги захисника змінений під час судового розгляду обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0003760 відповідає положенням ст. 291 КПК України. Зокрема, в ньому викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, зазначена правова кваліфікація правопорушення з посиланням на положення закону і частину статті закону України про кримінальну відповідальність. В обвинувальному акті сформульовано і обвинувачення, в якому визначено час, місце, спосіб вчинення злочину (а.п. 90-93). Що ж стосується посилань на те, що він не затверджений прокурором, то вони не ґрунтуються на законі, оскільки вказаний обвинувальний акт було складено безпосередньо прокурором у даному кримінальному провадженні, який дійшов до переконання про необхідність змінити обвинувачення, у порядку, передбаченому ст. 338 КПК України, та з дотриманням положень ст. 341 цього Кодексу. При цьому відсутність на обвинувальному акті гербової печатки прокуратури не свідчить про його невідповідність вимогам ст. 291 КПК України.

Таким чином, вирок суду першої інстанції згідно з вимогами ст. 370 КПК України відносно ОСОБА_5 є законним, обґрунтованим і вмотивованим, ухваленим компетентним судом з дотриманням вимог кримінального процесуального закону на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені зазначеними у ньому доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом згідно визначених ст. 94 КПК України правил, в тому числі щодо їх належності, допустимості та достатності, і висновки суду, викладені у вироку, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та є правильними.

За встановлених судом фактичних обставин кваліфікація дій обвинуваченої ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 309 КК України є правильною, оскільки вона незаконно придбала та зберігала наркотичний засіб без мети збуту.

Покарання обвинуваченій ОСОБА_5 судом першої інстанції призначено у відповідності до вимог ст. 65 КК України.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду першої інстанції ухвалити законний та обґрунтований вирок, колегія суддів не вбачає.

За таких обставин підстави для задоволення апеляційних скарг відсутні.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва

у х в а л и л а :

Апеляційні скарги обвинуваченої ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Вирок Святошинського районного суду м. Києва від 21 травня 2015 року у кримінальному провадженні №0003760 відносно ОСОБА_5 залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженою ОСОБА_5 - в той же строк з дня вручення їй копії ухвали.

Судді:

________________ ________________ ________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3