Дата документу 20.11.2015

У Х В А Л А
20 листопада 2015 року слідчий суддя Іллічівський міського суду Одеської області ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
підозрюваного ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Іллічівського міського суду Одеської області клопотання слідчого СВ Приморського МВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , -
10.09.2015 року слідчий СВ Приморського МВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області склав клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м.Одеси, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у скоєні злочинів, передбачених ст.ст.296 ч.3, 376 ч.1 КК України (а.с.1-4). Це клопотання надійшло до Приморського районного суду 14.09.2015 року.
29.09.2015 року зазначене клопотання було відправлене до Апеляційного суду Одеської області для визначення суду, який міг би розглянути його (а.с.63).
30.09.2015 року Апеляційний суд Одеської області своєю ухвалою направив зазначене клопотання на розгляд до Київського районного суду м.Одеса (а.с.85-86).
14.09.2015 року слідчий суддя Приморського районного суду м.Одеси ОСОБА_6 своїм поданням відправив зазначене клопотання до Апеляційного суду Одеської області (а.с.56).
18.09.2015 року ухвалою Апеляційного суду Одеської області дане клопотання було направлене на розгляд в Малиновський районний суд м.Одеси.
05.10.2015 року дане клопотання надійшло до Київського районного суду м.Одеси (а.с.87).
20.10.2015 року за поданням заступника голови Київського районного суду м.Одеси зазначене клопотання було направлено в Апеляційний суд Одеської області для визначення підсудності (а.с.95-96).
23.10.2015 року ухвалою Апеляційного суду Одеської області було відмовлено в задоволені подання заступника голови Київського районного суду м.Одеси (а.с.103).
02.11.2015 року матеріали зазначеного клопотання надійшли до Київського районного суду м.Одеси (а.с.108).
03.11.2015 року за поданням заступника голови Київського районного суду м.Одеси це клопотання знову було направлено до Апеляційного суду Одеської області (а.с.111).
Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 06.11.2015 року було визначено, що клопотання від 10.09.2015 року має розглядати Іллічівський міський суд Одеської області (а.с.116).
16.11.2015 року матеріали за зазначеним клопотанням надійшли в Іллічівський міський суд Одеської області (а.с.117).
У своєму клопотанні слідчий ОСОБА_5 зазначає, що 19 серпня 2015 року в період часу з 14 години 10 хвилин по 16 годину 50 хвилин ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_7 та іншими невстановленими особами, увійшли до приміщення зали судових засідань №133 Приморського районного суду м.Одеси, розташованого за адресою: м.Одеса, вул.Балківська, 33 для присутності на судовому засіданні по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_8 , яке слухала колегія суддів ОСОБА_9 , ОСОБА_10 і ОСОБА_11 .
Охорону громадського порядку під час судового засідання здійснювали працівники спеціального батальйону судової міліції «Грифон» 5 чоловік, та працівники Приморського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області у кількості 2 чоловіки.
В ході проведення цього судового засідання, під час оголошення перерви у судовому засіданні, ОСОБА_4 разом з ОСОБА_7 та іншими невстановленими особами, діючи навмисно, переслідуючи єдиний умисел, спрямований на грубе порушення громадського порядку, встали зі своїх місць та з особливою зухвалістю почали висловлюватися в образливій формі на адресу судів і співробітників міліції.
У цей же час ОСОБА_12 та іншими невстановленими особами, реалізуючи злочинний умисел, діючи спільно та скоординовано, демонструючи зневагу до існуючих у суспільстві правил поведінки, зневагу до суду, ставлячи свої інтереси понад усе, перегородили шлях суддям, перешкоджаючи їх залишити зал судових засідань, намагались перешкодити виведенню підсудного конвоєм, що супроводжувалось образливими висловлюваннями на адресу суддів, працівників апарату суду, та працівників міліції, погрозами, вимагаючи змінити запобіжний захід підсудному.
На законні вимоги працівників міліції припинити хуліганські дії ОСОБА_4 , ОСОБА_7 і їх посібники не реагували, а продовжували порушувати громадський порядок, здійснювали моральний тиск на суддів, погрожуючи їм завдати тілесних ушкоджень, пошкодити державне майно суду.
Після прибуття підкріплення працівників міліції, суддям вдалось залишити зал судових засідань але ОСОБА_4 , ОСОБА_7 зі посібниками і після цього відмовились покинути зал судових засідань, тим самим зірвали подальші судові засідання.
На думку слідчого ОСОБА_4 і ОСОБА_7 скоїли кримінальні правопорушення, передбачені ст.ст.296 ч.3 і 376 ч.1 КК України.
Слідчий зробив висновок, що відносно ОСОБА_4 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки інші (менш суворі заходи) не забезпечать виконання ним (?) процесуальних обов`язків, передбачених чинним кримінальним процесуальним кодексом України і його (?) належної поведінки.
В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просить його задовольнити, при цьому не навів і не довів суду наявність ризиків, передбачених ст..177 КПК України.
Прокурор не надав суду доказів, щодо дотримання строків досудового слідства, хоча строк досудового слідства закінчився 19.10.2015 року.
ОСОБА_4 заперечує проти заявленого клопотання, наполягає на фальсифікації кримінального провадження, просить відмовити в його задоволенні, надав суду свою позицію, викладену у письмовій формі.
Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали надані суду, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання не підлягає задоволенню із-за грубих порушень норм Кримінального процесуального Кодексу України.
Так, нормою ч.1 ст.184 КПК України передбачено, що клопотання слідчого, прокурора про застосування запобіжного заходу повинно містити:
п.4) посилання на один або кілька ризиків, зазначених у статті 177 цього кодексу;
п.5) виклад обставин, на підставі яких слідчий, прокурор дійшов висновку про наявність одного або кількох ризиків, зазначених у його клопотанні, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини;
п.6) обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Ці вимоги закону у клопотанні слідчого від 10.09.2015 року не виконані. Слідчий у клопотанні робить «висновок», що відносно ОСОБА_4 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки інші (менш сурові заходи) не забезпечать виконання ним (ким?) процесуальних обов`язків, передбачених чинним кримінальним процесуальним кодексом України, і його (кого?) належної поведінки.
У відповідності з ч.2 ст.184 КПК України копія клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується застосування запобіжного заходу, надається підозрюваному не пізніше ніж за три години до початку розгляду клопотання, підтвердження того, що підозрюваному надані копії клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу.
Але і ця вимога закону слідчим була проігнорована.
У нормі ст.183 КПК України задекларовано, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст..177 цього кодексу.
Нормою ст..194 КПК України визначено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1)Наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор.
2)Недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
ч.2 ст.194 КПК України слідчий суддя зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.
За ч.3 ст.176 КПК України слідчий суддя відмовляє в застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.
Крім того по справі спливли строки досудового розслідування, що позбавляє слідчого суддю можливості розглядати, а тим більше задовольнити клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 107, 110, 177, 178, 183, 184, 193 КПК України, слідчий суддя, -
Відмовити слідчому Приморського РВ ОМУ ГУМВД України в Одеській області ОСОБА_5 в задоволені клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 .
На ухвалу може бути подана апеляція в строки і порядку, передбаченими Законом.
Слідчий суддя
Іллічівського міського суду
Одеської області ОСОБА_1