Справа № 405/7512/15-к

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда з вказаною скаргою, в якій просив:
- визнати дії слідчого в ОВС слідчого відділу прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_5 неправомірними, і такими які суперечать нормам КПК України та діючої Конституції України;
Обґрунтовуючи вимоги ОСОБА_4 послався на те, що прийняте слідчим рішення є незаконним і необгрунтованим, а тому підлягає скасуванню.
У судове засідання ОСОБА_4 не з`явився, надав заяву про розгляд скарги за його відсутності, заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити.
Прокурор в судовому засіданні заперечив проти задоволення скарги, вказавши на те, що даних які б свідчили про завдання скаржнику кримінальним правопорушення моральної, фізичної та майнової шкоди, достатньої для притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності, слідством не встановлено, а тому прийняте слідчим рішення є обгрутнованим, та інших доказів на підтвердження своїх доводів заявником надано не було.
Відповідно до п.5 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення слідчого про відмову у визнанні потерпілим.
Відповідно до ч.1 ст.55 КПК України визначено, що потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Частиною 2 даної статті встановлено, що права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення.
Згідно з положеннями ч.2 ст.55 КПК України права і обов`язки потерпілого виникають з моменту подання заяви про вчинення щодо особи кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.
Визначальним чи критерієм для визнання особи потерпілою є завдання моральної, фізичної або майнової шкоди, яка повинна бути зазначена у чому така полягає, остання повинна бути реальною.
Так, ОСОБА_4 у заяві про залучення до провадження в якості потерпілого вказано, що кримінальним правопорушенням йому завдано матеріальну шкоду в розмірі 1324 грн. 26 коп., та моральну шкоду в розмірі 3200 грн.
Факт того, що ОСОБА_4 недоотримав грошове забезпечення, прокурором не заперечується, визнається та підтверджується долученими до матеріалів скарги копіями судових рішень.
Разом з тим, диспозиція статті 365 КК України передбачає кримінальну відповідальність за скоєння службового злочину перевищення влади або службових повноважень, якщо вони завдали істотної шкоди охоронюваним законом правам і інтересам окремих громадян.
Проте, сума істотної шкоди станом на 2015 рік, необхідної для притягнення до кримінальної відповідальності винних осіб за скоєння злочину у сфері службової діяльності складає 60 900 грн., а у випадку, із заяви ОСОБА_4 вбачається, що така шкода значно менше суми необхідної для притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності, передбаченої ст.365 Кримінального кодексу України.
Таким чином, слідчий суддя погоджується із висновком слідчого, що ОСОБА_4 кримінальним правопорушенням моральної, фізичної та матеріальної шкоди, достатньої для притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності, завдано не було, інших доказів скаржником до суду не надано, а тому відсутні правові підстави для визнання його потерпілим.
Відповідно до ч.2 ст.307 КПК України за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність під час досудового розслідування слідчим суддею може бути прийнято рішення про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію, зобов`язання вчинити певну дію, відмовити у задоволенні скарги.
Разом з тим, ОСОБА_4 у поданій скарзі просить скасувати постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілим, та зобов`язати слідчого визнати його потерпілим в рамках даного кримінального провадження.
Враховуючи, що у даному випадку скаржник оскаржує рішення слідчого, а не його бездіяльність, підстав для зобов`язання слідчого вчинити певну дію, зокрема, визнати його потерпілим, слідчий суддя не вбачає.
Крім того, слідчий суддя критично відноситься до визнання дій слідчого неправомірними, так як останні суперечать нормам КПК України, оскільки дії та рішення слідчого свідчать протилежне, своєчасність розгляду поданих ОСОБА_4 клопотань, та виконання інших процесуальних дій в рамках даного кримінального провадження вказують про відсутність будь яких протиправних дій з боку слідчого.
Відтак, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність залишення скарги ОСОБА_4 без задоволення.
З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст.55, 303-307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -
П О С Т А Н О В И В:
Відповідно до ч.3 ст.307 КПК України ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя ОСОБА_1