Провадження № 11-кп/783/728/15 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2015 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши кримінальне провадження № 461/11365/13-к про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нежухів Стрийського р-ну Львівської обл., проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.2 ст. 28, ч.1 ст. 366, ч.4 ст. 358, ч.1 ст. 222 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки с. Конюшки - Королівські Самбірського р-ну Львівської обл., проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

за ч.2 ст. 28, ч.1 ст. 366, ч.1 ст. 366 КК України,

з участю обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9

захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_11

прокурора ОСОБА_12 ,

за апеляційними скаргами захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_11 на вирок Галицького районного суду м. Львова від 10 червня 2015 року,

в с т а н о в и л а :
Вироком Галицького районного суду м. Львова від 10 червня 2015 року засуджені:

ОСОБА_8 за ч.1 ст. 28, ч.1 ст. 366 КК України до штрафу в розмірі 1700 грн. з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих функцій строком на один рік; за ч.4 ст. 358 КК України до штрафу в розмірі 680 грн.; за ч.1 ст. 222 КК України до штрафу в розмірі 17000 грн. з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих функцій строком на один рік. На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_8 визначено остаточне покарання у виді штрафу в розмірі 17000 грн. з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих функцій строком на один рік;

ОСОБА_9 за ч.1 ст. 28, ч.1 ст. 366 КК України до штрафу в розмірі 1700 грн. з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих функцій строком на один рік; за ч.1 ст. 366 КК України до штрафу в розмірі 1360 грн. з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих функцій строком на один рік. На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_9 визначено остаточне покарання у виді штрафу в розмірі 1700 грн. з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих функцій строком на один рік.

Вирішено питання процесуальних витрат та речових доказів.

ОСОБА_8 визнаний винним у тому, що він

у лютому 2012 року в групі із бухгалтером ТзОВ «Інститут пасивного будівництва та реконструкції» ОСОБА_9 , працюючи директором ТзОВ «Інститут пасивного будівництва та реконструкції», будучи службовою особою, наділеною організаційно-розпорядчими функціями, умисно, всупереч інтересам служби, вчинив службове підроблення, а саме: ОСОБА_9 склала завідомо неправдивий документ - довідку про доходи № 7 від 07.02.2012 року на ім`я ОСОБА_8 , у бланк якої власноручно внесла завідомо неправдиві відомості про те, що ОСОБА_8 , працюючому на посаді директора ТзОВ «Інститут пасивного будівництва та реконструкції», в період з жовтня 2011 року по січень 2012 року отримано доходи у виді заробітної плати в сумі 14000 грн. Надалі ОСОБА_8 завірив завідомо підроблену довідку про доходи особистим підписом та скріпив печатками підприємства. В той час, як згідно з довідкою Пенсійного фонду України у Львівській області № 7537/11-16 від 24.07.2013 року ТзОВ «Інститут пасивного будівництва та реконструкції» звітності до Пенсійного фонду з серпня 2011 року по січень 2012 року не подавало, що не відповідає даним довідки про доходи № 7 від 07.02.2012 року;

10 лютого 2012 року, маючи умисел на використання завідомо підроблених документів, з метою заволодіння коштами банку, діючи умисно, звернувся у відділення ПАТ «ВТБ Банк» та подав працівнику банку підроблену довідку про доходи № 7 від 07.02.2012 року, видану на його ім`я, згідно з якою в період з жовтня 2011 року по січень 2012 року, ним як працюючим на посаді директора ТзОВ «Інститут пасивного будівництва та реконструкції» отримано доходи у вигляді заробітної плати в сумі 14 000 грн., а також підроблену довідку про доходи № 1 від 08.02.2012 року, видану на його ім`я, згідно з якою в період з серпня 2011 року по вересень 2011 року, ним як директором СП «Гал-Газ-Сигнал» отримано доходи у вигляді заробітної платив сумі 7000 грн. На підставі поданих документів з банком було укладено кредитний договір № R3В від 10.02.2012 року, згідно з яким ОСОБА_8 отримав кредитні кошти в сумі 23000 грн.;

маючи умисел на надання завідомо неправдивої інформації банку з метою одержання кредиту, перебуваючи в приміщенні відділення ПАТ «ВТБ Банк», надав працівнику банку завідомо неправдиву інформацію про те, що він, працюючи на посаді директора ТзОВ «Інститут пасивного будівництва та реконструкції», в період з жовтня 2011 року по січень 2012 року отримав доходи у виді заробітної плати в сумі 14000 грн., та надав інформацію про те, що, працюючи на посаді директора СП «Гал - Газ - Сигнал», в період з серпня 2011 року по вересень 2012 року отримав заробітну плату в сумі 7000 грн. На підставі наданої ОСОБА_8 інформації 10 лютого 2012 року між ПАТ «ВТБ Банк» та ОСОБА_8 укладено кредитний договір № R3В від 10.02.2012 року, згідно з яким останній отримав кредитні кошти в сумі 23000 грн.

ОСОБА_9 визнана винною у тому, що вона

в лютому 2012 року в групі із ОСОБА_8 , працюючи на посаді головного бухгалтера ТзОВ «Інститут пасивного будівництва та реконструкції», будучи службовою особою наділеною організаційно-розпорядчими функціями, всупереч інтересам служби, діючи умисно, вчинила службове підроблення, а саме: склала завідомо неправдивий документ - довідку про доходи № 7 від 07.02.2012 року на ім`я ОСОБА_8 , у бланк якої власноручно внесла завідомо неправдиві дані про те, що директором ТзОВ «Інститут пасивного будівництва та реконструкції» ОСОБА_8 в період з жовтня 2011 року по січень 2012 року отримано заробітну плату в сумі 14000 грн. Довідку ОСОБА_8 завірив особистим підписом та скріпив печатками підприємства;

у лютому 2012 року, працюючи на посаді головного бухгалтера СП «Гал - Газ - Сигнал», будучи службовою особою наділеною організаційно-розпорядчими функціями, всупереч інтересам служби, діючи умисно, вчинила службове підроблення, а саме склала завідомо неправдивий документ - довідку про доходи № 1 від 08.02.2012 року на ім`я ОСОБА_8 , у бланк якої власноручно внесла завідомо неправдиві дані про те, що ОСОБА_8 , працюючи на посаді директора СП «Гал - Газ - Сигнал», в період з серпня 2011 року по вересень 2011 року отримав доходи у виді заробітної плати в сумі 7000 грн. Довідку завірила особистим підписом та скріпила печатками підприємства.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_10 просить вирок щодо ОСОБА_8 скасувати й кримінальне провадження закрити. В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що вирок ухвалений з порушенням норм матеріального права. Показання свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 не суперечать показанням ОСОБА_8 і не є доказами вчинення ОСОБА_8 кримінальних правопорушень. Довідка про доходи № 1 від 08.02.2012 року та довідка про доходи № 7 від 07.02.2012 року не є доказами винуватості ОСОБА_8 , оскільки судом не встановлено факту отримання ОСОБА_8 нарахованих і підтверджених зазначеними довідками грошових коштів. Відповідно до наказів ТзОВ "Інститут пасивного будівництва та реконструкції" та СП "Гал-Газ-Сигнал" ОСОБА_8 був прийнятий на роботу на посаду директора даних підприємств, і йому було визначено заробітну плату у розмірі 3500 грн. на місяць. Заробітна плата обліковувалась по книзі обліку і видачі заробітної плати, однак не виплачувалась у зв`язку з відсутністю доходів по даним підприємствам. Зазначені довідки несуть в собі достовірну інформацію про нарахування заробітної плати. Жодного кримінального правопорушення ОСОБА_8 ні в групі осіб, ні самостійно не вчиняв.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченої ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_11 просить винести рішення, яким вирок скасувати частково та ухвалити новий вирок щодо ОСОБА_9 , яким останню виправдати. Вважає вирок незаконним і необґрунтованим у зв`язку з неповнотою судового розгляду та невідповідністю висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам кримінального провадження та покликається на такі доводи. Судом першої інстанції не повно з`ясовано обставини, які характеризують об`єкт і об`єктивну сторону злочину; при складанні довідки про доходи від 07.02.2012 року в діях ОСОБА_9 відсутній склад злочину, оскільки у вказаній довідці вона вказала суму нарахованої ОСОБА_8 заробітної плати відповідно до записів у бухгалтерській книзі про нарахування заробітної плати; вказану довідку вона не підписувала, будь-яких печаток чи штампів не ставила, тому не можна вважати, що вона склала офіційний документ. Щодо складання довідки про доходи № 1 від 08.02.2012 року на ім`я ОСОБА_8 , то в її діях відсутній склад злочину, оскільки вона склала довідку про доходи встановленого зразка, де зазначено нараховану заробітну плату. Також вважає, що листи Пенсійного фонду України у Львівській області про те, що підприємство не подавало звітності, та лист Головного управління Міндоходів у Львівській області про відсутність інформації про доходи ОСОБА_8 не можна вважати належними та допустимими доказами у справі, оскільки за неподання такої звітності існує відповідальність, передбачена КУпАП та КК України. Довідок про те, що ОСОБА_8 отримав сукупний дохід в сумі 14000 грн. та 7000 грн. не існує, а є довідки про доходи нараховану заробітну плату. Наведені у вироку показання свідків - працівників банку ОСОБА_15 та ОСОБА_14 не відповідають тим показанням, які вони давали в судовому засідання 20 лютого 2015 року, вони чітко вказували, що будь-яких відміток у довідці про доходи про фактичну виплату заробітної плати вони не вимагають, чи фактично виплачені гроші - не перевіряють, оскільки за це відповідає фінансовий відділ банку; досить того, що заробітна плата нарахована. Однак ці показання свідків у вироку не знайшли свого відображення. У вироку неповно та перекручено викладені пояснення ОСОБА_9 про те, що вона не здійснила відмітки, що вказана заробітна плата лише нарахована, а не виплачена, в зв`язку з відсутністю відповідних граф. Вона лише вказувала, що бланк, який вона заповнила, затверджено Наказом Міністерства праці та соціальної політики України 27.08.2004 р. № 192 і тому вона не могла на свій розсуд вносити будь-які корективи та помітки. Однак на конкретну вимогу установи чи організації, якій повинна бути надана довідка, вона може вказати, є чи немає заборгованості з виплати заробітної плати. Зміст вироку містить протиріччя. Зокрема, у вироку зазначено, що встановлені судом обставини щодо винуватості ОСОБА_16 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 28 - ч.1 ст. 366, ч.1 ст. 366 КК України, підтверджуються доказами та документами, дослідженими під час судового розгляду, а після наведення доказів у вироку зазначається, що, оцінюючи докази в сукупності, суд визнає їх допустимими, належними, достатніми та достовірними і такими, які об`єктивно і повно доводять вину обвинуваченої ОСОБА_9 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 28 - ч.1 ст. 366, ч.1 ст. 366 КК України. У вироку викладені висновки про винуватість обвинуваченого ОСОБА_17 - особи, яка не має відношення до даної справи. Невірним є покликання суду на постанову Кабінету Міністрів України № 1266 від 26.09.2001 та постанову Кабінету Міністрів України № 949 від 18.07.2007 "Про обчислення середньої плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням", оскільки така постанова не має відношення до вказаної справи.

Заслухавши доповідь судді, захисників - адвокатів ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які підтримали апеляційні скарги та просять кримінальне провадження закрити за відсутністю в діях обвинувачених складу злочину; доводи прокурора щодо законності судового рішення; обговоривши наведені в апеляційних скаргах доводи й перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню частково.

Вирок суду слід скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції з таких підстав.

При розгляді справи суд першої інстанції допустив істотні порушення вимог кримінального процесуального закону.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оцінені судом відповідно до ст. 94 КПК України.

Між тим зазначені вимоги закону судом першої інстанції дотримані не були.

У фабулі обвинувачення, визнаного судом доведеним, зазначено, зокрема, що обвинувачений ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 28 - ч.1 ст. 366 КК України; обвинувачена ОСОБА_9 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 28 - ч.1 ст. 366 КК України (т.2 а.с.35).

Також у вироку вказано, що встановлені судом обставини щодо винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.2 ст. 28 - ч.1 ст. 366 КК України, та ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 28 - ч.1 ст. 366 КК України, підтверджуються доказами та документами, дослідженими під час судового розгляду (т.2 а.с.36).

Однак в подальшому в мотивувальній частині вироку суд викладає протилежний наведеному висновок, а саме: "Суд вважає, що дії обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 органами досудового розслідування за ч.2 ст. 28 ч.1 ст. 366 КК України кваліфіковані невірно з наступних підстав…" і в резолютивній частині зазначає про визнання ОСОБА_8 і ОСОБА_9 винними у вчиненні кримінальних правопорушень, зокрема, правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 28 - ч.1 ст. 366 КК України (т.2 а.с.37-38).

Отже мотивувальна частина вироку містить суперечності, які ставлять під сумнів його законність та обґрунтованість.

Крім цього в обвинувальному акті та у фабулі обвинувачення, визнаного судом доведеним, зазначено, зокрема, що ОСОБА_8 в групі з ОСОБА_9 вчинив службове підроблення, а саме ОСОБА_9 склала завідомо неправдивий документ довідку про доходи № 7 від 07.02.2012 року на ім`я ОСОБА_8 , у бланк якої власноручно внесла завідомо неправдиві дані про те, що ОСОБА_8 в період з жовтня 2011 року по січень 2012 року отримано доходи у виді заробітної плати в сумі 14000 грн.;

ОСОБА_9 у лютому 2012 року вчинила службове підроблення, а саме склала завідомо неправдивий документ довідку про доходи № 1 від 08.02.2012 року на ім`я ОСОБА_8 , у бланк якої власноручно внесла завідомо неправдиві дані про те, що ОСОБА_8 в період з серпня 2011 року по вересень 2011 року отримав доходи у виді заробітної плати в сумі 7000 грн. (т.1 а.с.165-168, т.2 а.с.35).

Покликаючись на довідки про доходи № 7 від 07.02.2012 та № 1 від 08.02.2012 як на докази вини обвинувачених, суд у вироку вказав, що згідно з довідками ОСОБА_8 отримав сукупний дохід у відповідному розмірі (т.2 а.с.36 зворот).

Заперечуючи винуватість обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, сторона захисту покликається на те, що у видані ОСОБА_8 довідки про доходи були внесені відомості саме про нарахування ОСОБА_8 (а не отримання останнім) заробітної плати й ці відомості є правдивими.

Суд першої інстанції не дав оцінки зазначеним обставинам і доказам (передусім змісту довідок про доходи, які є предметом злочину), залишив поза увагою доводи сторони захисту й при ухваленні обвинувального вироку не спростував їх.

Оскільки судове рішення не відповідає вимогам закону й допущені порушення вимог кримінального процесуального закону є істотними, вирок відповідно до ст.ст. 412, 415 КПК України підлягає скасуванню, а матеріали кримінального провадження призначенню до нового судового розгляду в суді першої інстанції.

При розгляді справи суд першої інстанції повинен повно та всебічно дослідити обставини справи, перевірити доводи сторони захисту щодо відсутності в діях обвинувачених складу злочинів та ухвалити в справі законне, обґрунтоване й вмотивоване судове рішення.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 409, 412, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :
Апеляційні скарги захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_11 задоволити частково.

Вирок Галицького районного суду м. Львова від 10 червня 2015 року щодо ОСОБА_8 та ОСОБА_9 скасувати.

Призначити у Галицькому районному суді м. Львова новий розгляд кримінального провадження № 461/11365/13-к про обвинувачення ОСОБА_8 за ч.2 ст. 28, ч.1 ст. 366, ч.4 ст. 358, ч.1 ст. 222 КК України, ОСОБА_9 за ч.2 ст. 28, ч.1 ст. 366, ч.1 ст. 366 КК України.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

С у д д і :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4