Справа № 461/6073/15-к
В И Р О К
Іменем України
01.12.2015 р. Галицький районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0001225 за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, який народився у м. Львові, зі слів працевлаштований автослюсарем на СТО, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
18 квітня 2015 року приблизно о 03 год. 30 хв. ОСОБА_6 , знаходячись у дворі будинку АДРЕСА_2 , шляхом взлому дверного замка незаконно заволодів транспортним засобом «ВАЗ 21063» (державний номер НОМЕР_1 ), який належить ОСОБА_5 , чим спричинив останньому матеріальну шкоду на загальну суму 5400,00 грн.

Обвинувачений в судовому засіданні щиро розкаявся у скоєному злочині та пояснив наступне. Він проживав разом з матір`ю та вітчимом, які зловживали спиртними напоями, оскільки його батьки розлучилися. У нього склався дуже важкий матеріальний стан, бо він вимушений був віддавати борги у великому розмірі. Вночі він йшов додому та побачив автомобіль потерпілого яким вирішив заволодіти. Викруткою він зламав двері автомобіля, відштовхав його до кінця вулиці приблизно на 150 метрів, завів та поїхав за місто. У с. Лисиничи Пустомитівського району він викинув з автомобіля всі речі, належні потерпілому, та відігнав його в гараж за адресою: АДРЕСА_3 . Через два дні автомобіль був розібраний на запасні частини, які він здав на металобрухт. Гроші у сумі приблизно 2500 гривень він віддав за борги. Зазначив, що гроші та інші запасні частини він повернув потерпілому, просив суворо не карати.

Крім повного визнання своєї вини у вчиненому злочині, ОСОБА_8 просив суд не допитувати потерпілого, свідків, не досліджувати матеріали справи, так як повністю погоджується з досудовим розслідуванням справи.

У зв`язку із безсумнівним та добровільним, тобто без будь-якого впливу із чиєї б то ні було сторони, визнанням у повному обсязі ОСОБА_6 своєї вини в інкримінованому йому органом досудового розслідування кримінальному правопорушенні, погодженні з кваліфікацією вчиненого ним діяння, підтвердженням фактичних обставин, відсутності жодних заперечень щодо них з боку сторони обвинувачення, усвідомленням і правильним розумінням роз`ясненого судом положення частини 3 статті 349 Кримінального процесуального кодексу України про те, що у випадку визнання ними змісту даних фактичних обставин, сторони кримінального провадження будуть позбавлені права оскаржувати їх в апеляційному порядку, відсутністю їх заперечень проти визнання недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, суд ухвалив дослідити докази, обмежившись показаннями обвинуваченого, а також документами, що характеризують особу обвинуваченого.

Оцінюючи зазначене, суд приходить до висновку про те, що винність ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення доведена повністю, а його умисні дії правильно кваліфікованіза ч. 2 ст. 289 КК України,як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно.

Вивчаючи особу винного, суд встановив наступне.

МорозовВ.В. на момент вчинення ним інкримінованого йому кримінального правопорушення навчався у Львівському вищому професійному училищі комп`ютерних технологій та будівництва, у зареєстрованому шлюбі не перебуває, на обліку в психіатричній лікарні і наркологічному диспансері не знаходиться, за місцем навчання характеризувався позитивно (а.с.67-71).

В силу пункту 1 частини 1 статті 66 Кримінального кодексу України суд визнає обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_6 , щире каяття, сприяння розкриттю злочину, повне відшкодування шкоди потерпілому.

Обставин, що обтяжують покарання підсудногов силу ст. 67 КК України, не встановлено.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_6 , наявність декількох обставин, що пом`якшують покараннята істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, відсутність обставин, що обтяжують покарання, з врахуванням конкретних обставин справи, суд приходить до висновку про призначення ОСОБА_6 основного покарання із застосування вимог ст. 69 КК України, тобто, нижчого від найнижчої межі, встановленої у санкції ч. 2 ст. 289 КК України

Враховуючи те, що інкриміноване кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим до ухвалення вироку Шевченківського районного суду м. Львова від 28 жовтня 2015 року стосовно ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 289 КК України, суд призначає покарання за правилами ч.4 ст.70 КК України.

При цьому, суд вважає за доцільне надати ОСОБА_6 можливість виправлення та перевиховання шляхом звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України із покладенням на підсудного обов`язків, передбачених статтею 76 КК України.

Долю речових доказів необхідно вирішити на підставі ст. 100 КПК України.

Судові витрати по справі відсутні, цивільний позов заявлений не був.

На підставі викладеного, керуючись ст. 368, 373-376 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 289 Кримінального Кодексу України, за який призначити йому покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді позбавлення волі на строк 04 (чотири) роки 10 місяців.

В порядку ч.4 ст. 70 КК України, шляхом поглинення більш суворим покаранням, призначеним вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 28 жовтня 2015 року у виді 05 (п`яти) років позбавлення волі, менш суворого, призначеного даним вироком, остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком 05 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_9 звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 03 (три) роки.

Відповідно до п. 2-4 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_9 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи та періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію у дні, встановлені службовою особою інспекції.

Речові докази свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та ключі від автомобіля «ВАЗ 21063» (державний номер НОМЕР_1 ) залишити за належністю у потерпілого ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Львівської області шляхом подачі апеляції через Галицький районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1