Гусятинський районний суд Тернопільської області
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2010 року Гусятинський районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді Баран Е.М.

при секретарі Перцовій В.В.

за участю прокурора Іжука Р.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Гусятин кримінальну

справу про обвинувачення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,

уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2,

українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, розлученого, не

працюючого, раніше не судимого в силу ст.89 КК України, за ч.І ст.263 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Підсудний вчинив злочин при наступних обставинах: в кінці травня 2010 року на

подвір'ї свого домогосподарства в с.Сухостав Гусятинського району, з допомогою

слюсарських інструментів та предметів домашнього вжитку власноручно виготовив

предмет, який спорядив вибуховою речовиною і зберігав у господарстві. 27 липня

2010 року о 20 годині 15 хвилин на вулиці села Сухостав Гусятинського району в ході

проведення оперативної закупівлі працівниками ОСОБА_2 УМВС України в

Тернопільській області, ОСОБА_1 збув предмет, споряджений вибуховою

речовиною за 50 гривень, маючи його при собі. Згідно висновку судово-хімічної

експертизи вибухових речовин та продуктів пострілу №3-19/10 від 06.08.2010 року

предмет споряджений вибуховою речовиною, яка є придатною для вибухового

перетворення та згідно висновку експертизи №2-1422/10 від 02.09.2010 року дана

речовина містить вибухову речовину на основі тротилу, а також нітрат-іони та іони

амонію масою 164 грам, ОСОБА_1 своїми діями незаконно виготовив, зберігав,

носив та збув вибухову речовину.

Допитаний в судовому засіданні підсудний свою вину в предявленому йому

обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч.І ст.263 КК України визнає

повністю і пояснив, що в кінці травня 2010 року в лісі с.Яблунів Гусятинського району

знайшов снаряд часів другої Світової війни та приніс його додому, щоб зробити

вибуховий пристрій для того, щоб глушити рибу. Тоді він із пластмасової коробки із

кришкою, клейкої стрічки, пластиліну і речовини із снаряду виготовив вибуховий

пристрій, який зберігав в своєму господарстві. Поскільки ніде не працював та мав

потребу в грошах, вирішив даний вибуховий пристрій продати. В 20-тих числах липня

2010 року він перебував в с.Сухостав Гусятинського району, де на вулиці зустрів

молодого чоловіка який хотів придбати вибухівку та вони домовились, що він

продасть останньому вибуховий пристрій. 27 липня 2010 року біля 20 години на

вулиці с.Сухостав Гусятинського району при зустрічі ОСОБА_1 передав невідомому

хлопцеві кульок із вибуховим пристроєм, а той заплатив гроші в сумі 50 гривень

однією купюрою. Гроші поклав в кишеню штанів та був затримано працівниками

міліції ОСОБА_2 Розкаюється у вчиненому. Вину в скоєному визнає

повністю. Просить суворо його не карати та обмежитись дослідженням лише його

показів. Зміст ст.299 КПК України йому розяснено та зрозуміло. За згодою учасників судового розгляду суд прийшов до висновку за можливе

обмежитись дослідженням лише показів підсудного, характеризуючих особу

матеріалів справи, визнавши недоцільним дослідження доказів стосовно тих

фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються і які правильно розуміє

підсудний та інші учасники процесу. Показання підсудного відповідають фактичним

обставинам справи та ним не оспорюються.

При таких обставинах суд прийшов до висновку, що злочинні дії підсудного слід

кваліфікувати за ч.І ст.263 КК України, оскільки він незаконно виготовив, зберігав,

носив та збув вибухову речовину.

Підходячи до обрання покарання підсудного ОСОБА_1, суд враховує ступінь

суспільної небезпеки вчиненого, особу підсудного, його характеристику, помякшуючі

відповідальність обставини, що повністю визнає свою вину та щиро кається у

вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, не знаходячи обтяжуючих вину

обставин і вважає, що для його виправлення і перевиховання слід обрати покарання у

вигляді позбавлення волі з випробуванням.

До вступу вироку в законну силу залишити підсудному обрану міру запобіжного

заходу - підписку про невиїзд.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним за ч.І ст.263 КК України і обрати

йому покарання за цією статтею у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_1 від

відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1(один) рік.

Відповідно ч.З ст.76 КК України зобовязати ОСОБА_1

повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь Науково-дослідного

експертно-криміналістичного центру при УМВС України в Тернопільській області,

код 24524727 банк одержувача: УДК в Тернопільській області МФО 838012 р/р

0463 витрати за проведення судово-хімічної експертизи вибухових речовин

та продуктів пострілу в розмірі 515 (пятсот п'ятнадцять) гривень 52 копійки та

витрати за проведення судово-вибухотехнічної експертизи в розмірі 912 (дев'ятсот

дванадцять) гривень 40 копійок.

Речові докази - кошти в сумі 50 гривень, що зберігаються в бухгалтерії

ОСОБА_2 УМВС України в Тернопільській області після набрання вироком

законної сили - передати в дохід держави.

Міру запобіжного заходу до набрання вироком законної сили залишити обрану -

підписку про невиїзд.

Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Тернопільської області

протягом 15-ти днів з дня проголошення через Гусятинський районний суд.

Суддя Баран Е.М.