Справа № 10-322/ 2010 р. Головуючий: Козюренко Р.С.
Категорія: ч.2 ст.190 КК України Доповідач: Валько Н.М.
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2010 року червня 21 дня Колегія Суддів Судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

Головуючого: Валько Н.М.

Суддів: Танечника І.І., Волинця М.М.

З участю прокурора: Дідовського М.Ю.

адвоката: ОСОБА_1

обвинуваченого: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові апеляцію помічника прокурора Франківського району м.Львова ОСОБА_3 на постанову Франківського районного суду м.Львова від 10 червня 2010 року про відмову в обранні ОСОБА_2 запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, -

ВСТАНОВИЛА:

Даною постановою 10 червня 2010 року Франківським районним судом м.Львова відмовлено у задоволенні подання про обрання обвинуваченому ОСОБА_2 запобіжного заходу у вигляді взяття під варту.

Приймаючи дане рішення, районний суд виходив із того, що обвинувачений ОСОБА_2 є особою молодого віку, має постійне місце проживання та реєстрації, працює на посаді старшого групи в ПП «Тайфун», позитивно характеризується за місцем проживання та праці, до кримінальної відповідальності раніше не притягався, підозрюється у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше трьох років.

У поданій апеляції апелянт вказує на те, що вважає рішення суду необґрунтованим, винесеним без урахування обставин вчиненого злочину, його суспільної небезпечності та особи самого обвинуваченого. При цьому, покликається на те, що судом не враховано того, що в матеріалах кримінальної справи знаходиться значна кількість заяв про вчинення ОСОБА_2 інших шахрайських дій. Крім цього, апелянт зазначає, що обвинувачений протягом тривалого часу вчиняв свої злочинні дії, ретельно готувався до них, завдав значної шкоди потерпілим, підозрюється у корисливому злочині, не одружений, перебуваючи на волі може ухилитись від слідства та суду з метою перешкодити встановленню істини по справі, уникнення від кримінальної відповідальності та покарання за вчинений злочин, може продовжувати злочинну діяльність. Просить постанову місцевого суду скасувати та направити подання ст. слідчого Франківського РВ ЛМУ ОСОБА_4 про обрання ОСОБА_2 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на новий судовий розгляд в іншому складі суду.

Заслухавши доповідача, позицію прокурора, який повністю підтримав подану ним апеляцію, просить задоволити її у повному обємі, думку адвоката ОСОБА_1 та обвинуваченого ОСОБА_2, які вважають рішення суду 1-ї інстанції законним та обґрунтованим, а подану апеляцію такою, що не підлягає до задоволення, вивчивши матеріали кримінальної справи №144-3326 відносно ОСОБА_2, матеріали судового провадження Франківського районного суду м.Львова №4-291/10 відносно ОСОБА_2, проаналізувавши доводи поданої апеляції, Колегія Суддів вважає, що така до задоволення не підлягає.

До даного висновку Колегія Суддів приходить, виходячи із наступного.

Як вбачається із матеріалів кримінальної справи відносно ОСОБА_2, на момент внесення слідчим подання до суду про обрання ОСОБА_2 запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, ОСОБА_2 органи досудового слідства інкримінували лише три епізоди незаконних дій, які і знаходилися у полі зору суду при вирішенні долі зазначеного подання.

Суспільно-небезпечні діяння, у яких обвинувачується ОСОБА_2, Закон відносить до категорії середньої тяжкості, максимальне покарання за які згідно із чинним КК України передбачено у вигляді позбавлення волі на строк до трьох років. Крім цього, обвинувачений ОСОБА_2 є особою молодого віку, має постійне місце проживання та реєстрації, працює на посаді ст. групи у ПП «Тайфун», позитивно характеризується за місцем праці, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, повністю визнає вину в інкримінованих йому діях.

У засіданні апеляційної інстанції слідча ОСОБА_4, у провадженні якої знаходиться дана справа, заявила Колегії Суддів про те, що вона жодних претензій до ОСОБА_2 не має, він вчасно зявляється на виклики, погоджується на проведення з ним відповідних процесуальних дій, свою вину у злочинах визнає повністю.

Виходячи із положень чинного КПК України, а також настанов п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 25 квітня 2003 року із подальшими змінами і доповненнями «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства», взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом, у звязку з чим він обирається лише за наявності підстав вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст.149 КПК України, можуть не забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обовязків, що випливають із ч.2 ст.148 КПК України і його належної поведінки. У разі, коли особа обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше 3-х років, взяття під варту допускається лише у виняткових випадках (ч.1 ст.155 КПК України). Такими є випадки, коли на підставі наявних у справі фактичних даних із певною вірогідністю можна стверджувати, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого.

Зазначених випадків, як вважає Колегія Суддів, автором подання не наведено, як і не наведено належного обґрунтування того, що ОСОБА_2 перебуваючи на волі буде ухилятися від слідства і суду, перешкоджати встановленню істини по справі та продовжуватиме злочинні дії.

З урахуванням викладеного вище, Колегія Суддів вважає, що суд 1-ї інстанції, обґрунтовано врахувавши вимоги закону, які регламентують розгляд питань, повязаних із обранням запобіжного заходу, прийшов до правильного висновку щодо відмови у задоволенні подання органу досудового слідства щодо обрання ОСОБА_2 запобіжного заходу у вигляді взяття під варту.

Доводи апеляції правильних висновків суду не спростовують.

Підстав для задоволення апеляції Колегія Суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 365; 366; 382 КПК України, Колегія Суддів,-

У х в а л и л а:

Апеляцію помічника прокурора Франківського району м.Львова ОСОБА_3 на постанову Франківського районного суду м.Львова від 10 червня 2010 року про відмову в обранні ОСОБА_2 запобіжного заходу у вигляді взяття під варту залишити без задоволення, а постанову Франківського районного суду м.Львова від 10 червня 2010 року відносно ОСОБА_2 без змін.

Ухвала виготовлена у нарадчій кімнаті у єдиному примірнику.

С у д д і:

Н.М.ОСОБА_5ОСОБА_6Волинець