Ярмолинецький районний суд Хмельницької області
Справа № 1н-1/2010 р.
ПОСТАНОВА

23 липня 2010 р. смт. Ярмолинці

Ярмолинецький районний суд Хмельницької області

у складі: судді - головуючого Місінкевича А.Л.,

при секретарі Цмикайло Т.В.

за участю прокурора Васильєвої І.М., захисника ОСОБА_1, ОСОБА_2 представника неповнолітнього підсудного

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Ярмолинці постанову слідчого про закриття кримінальної справи відносно особи і направлення її до суду для вирішення питання про застосування примусових заходів виховного характеру відносно малолітнього

ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, українця, не одруженого, не працюючого, не судимого, провадженням закрити.

встановив:

17 квітня 2010 року близько 16-ї години в с. Сутківці Ярмолинецького району, неповнолітні ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, за попередньою змовою між собою, з метою крадіжки, шляхом вільного доступу, зайшли на нежиле господарство, що належить гр. ОСОБА_6, з якого таємно викрали 85 кг брухту чорних металів та 25 кг брухту алюмінію, завдавши потерпілому матеріального збитку на загальну суму 361 грн.

Вищевказаними діями малолітній ОСОБА_3 вчинив суспільно-небезпечне діяння, передбачене ч. 2 ст.185 КК України.

Допитаний в суді ОСОБА_3 покази, що в квітні місяці цього року точно не пам'ятає якого числа, він зустрівся на вулиці з ОСОБА_5 який розповів йому, що знає де є нежила хата і, що з неї можна взяти заліза. Після розмови вони розійшлися. На слідуючий день ОСОБА_3 близько 11-ї години прийшов на футбольне поле яке знаходиться біля магазину «Віраж», там ще нікого не було. А через деякий час приїхав ОСОБА_7 та ОСОБА_5 і вони деякий час грали в м'яча, а потім пішли до ОСОБА_5 до дому. Пробувши близько години, вирішили їхати до хати про яку говорив ОСОБА_5 за металом. Сівши на велосипеди вони поїхали в сторону ставка. Приїхавши туди вони неподалік с. Сутківці залишили велосипеди та пішли до нежилої хати.,На території подвір'я вони познаходили металобрухт який зложили в мішки, які знайшли на смітнику коли їхали до даного будинку. Серед даного металобрухту був в основному брухт заліза, і також попадалися алюмінієві частини металу. Набравши в три мішки металобрухту вони віднесли їх в якусь яму яка знаходилася неподалік місця де залишили велосипеди. Біля тої ями трішки відпочили і ОСОБА_5 запропонував повернутися до будинку та взяти там, ще шматок телевізійного кабелю. Повернувшись вони відірвали кабель і ОСОБА_3 його почав змотувати, а хлопці кудись пішли.Коли він змотував кабель то його побачив якийсь чоловік який відібрав кабель і подивившись по господарству відпустив його, після чого він пішов до велосипедів. Коли ОСОБА_3 відтягнув на деяку відстань велосипеди то до нього підійшли хлопці. Тоді він з ОСОБА_7 запропонували ОСОБА_5 залишити мішки та їхати до дому, але останній сказав, що необхідно дані мішки з металобрухтом забрати. Після цього вони пішли і забрали мішки та віднесли їх в посадку де розпалили багаття та вирішили обпалити дроти які взяли на господарстві. Після цього побачили, що до них ідуть якихось троє чоловіків і почали втікати, але дані чоловіки наздогнали ОСОБА_3 та сказали, навіщо вони крадуть. Після розмови вони його відпустили і він поїхав до дому, але по дорозі зустрів ОСОБА_7 та ОСОБА_5. Зустрівшись вони разом на велосипедах вирушили до дому, але по дорозі їх зустрів якийсь чоловік який ішов в сторону с. Сутківці і запитав де металобрухт. Вони відповіли, що в них його забрали якісь хлопці і тоді вони пішли показувати незнайомцю де ті хлопці. По дорозі зустріли даних хлопців і разом із ними пішли до місця де палили багаття та де був металобрухт. Далі вони взяли металобрухт та відвезли його там де взяли. Після цього ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 і сіли на велосипеди та поїхали до дому.

Окрім вище наведених показів малолітнього ОСОБА_3 факт вчинення ним суспільно- небезпечного діяння, передбаченого ч.2 ст.1 85 КК України підтверджується дослідженими в суді доказами.

Зокрема протоколу допиту потерпілого ОСОБА_6 (а.с. 35), вказано, в тому 17.04.2010 року до нього зателефонували сусіди по будинку який знаходиться в с. Сутківці і являється нежилим так як свою матір яка там проживала він забрав в смт. Ярмолинці і повідомили, що троє невідомих неповнолітніх хлопців скоїли крадіжку брухту чорного та кольорового металів з його господарства. Даний будинок пустує близько одного року. Пізніше коли ОСОБА_6 приїхав на господарство то виявилося що дані хлопці викрали з нього близько 25 кг брухту кольорових металів, тобто алюмінію та більше 80 кг чорного металу з якого основну масу складала наковальня. Даною крадіжкою йому завдано матеріальної шкоди на суму близько 360 гривень.

Показами свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 обставинами викладеними в протоколі огляду місця події від 27.04.2010 року (а.с.11-16), протоколі огляду та добровільної видачі ОСОБА_11 металобрухту від 27.04.2010 року (а.с. 17-20), протоколом зважування металобрухту від 27.04.2010 року, протоколом пред'явлення особи для впізнання згідно з яким ОСОБА_8 впізнав особу яка скоїла крадіжку з будинку ОСОБА_6, та вказав на ОСОБА_7 від 18.05.2010 року (а.с.64-65).

Крім того вчинення суспільно небезпечного діяння Цууловським також підтверджується показами підсудного ОСОБА_7 який повністю підтвердив покази ОСОБА_3 і визнав свою вину у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Згідно свідоцтва про народження серія І-БВ № 057037 від 13 травня 1997 року ОСОБА_3 народився 04 травня 1997 року, тобто станом на 7 квітня 2010 року він не досяг 14-ти річного віку, а суб'єктом злочину передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України є особа, яка на момент вчинення даного злочину досягла 14-ти річного віку, тому на розгляд суду винесено питання про закриття провадження по справі та застосування до неповнолітнього заходів виховного порядку.

Прокурор подання підтримав та просив обрати заходи виховного характеру, які б надали можливість виховати неповнолітнього у дусі поваги до закону та виправити його.

Суд заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи приходить до наступного.

Відповідно ст. 22 КК України кримінальна відповідальність настає з за суспільно небезпечні діяння вчинені ОСОБА_3 14-го віку. Згідно ст. 7-3, 9 КПК України та ст. 97, 105 КК України до неповнолітнього мають бути застосовані примусові заходи виховного характеру.

Керуючись ст., ст. ст.7-1, 7-3, 9, 447 КПК України та ст.97, 105 КК України суд

постановив :

Провадження по справі відносно ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, закрити.

Застосувати до ОСОБА_13 04.05.1997 року такі примусові заходи виховного характеру: 1) застереження; 2) обмеження дозвілля та встановлення вимог до поведінки неповнолітнього: заборона виходити із будинку з 22 години без догляду батьків, перебування в місцях масового відпочинку населення (кафе, барах, ресторанах) де здійснюється продаж спиртних напоїв на розлив; 3) передача неповнолітнього під нагляд матері ОСОБА_14.

Встановити тривалість примусових заходів виховного характеру строком на 1 рік .

У разі ухилення неповнолітнього від застосування примусових заходів виховного характеру вирішити питання про їх скасування та притягнення неповнолітнього до відповідальності.

На постанову може бути подана апеляція протягом семи днів з дня її винесення до апеляційного суду.

Головуючий підпис

Копія вірна:

Суддя А.Л. Місінкевич