Провадження №1-кс/760/4504/14
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 серпня 2014 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , розглянувши клопотання старшого слідчого першого відділу слідчого управління фінансових розслідувань ДПІ у Солом`янському районі ГУ Міндоходів в м. Києві ОСОБА_2 , погоджене зі старшим прокурором прокуратури Солом`янського району м. Києва ОСОБА_3 , про тимчасовий доступ до документів на підставі матеріалів досудового розслідування №0000225, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.10.2013 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.212 КК України, -
В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся з клопотанням, в якому просив надати тимчасовий доступ з вилученням у ПП « ОСОБА_4 » (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , фінансово-господарських документів по взаємовідносинам з ФОП ОСОБА_5 (ід.н. НОМЕР_2 ) за весь період діяльності, тобто з 16.01.2007 року по 31.12.2012 року, а саме: договори, товарно-транспортні накладні, податкові накладні, видаткові накладні, акти виконаних робіт, рахунки, чеки, банківські виписки, векселі, технічну документацію на продукцію (паспорта, ліцензії, дозволи, сертифікати відповідності або походження), реєстри виданих та отриманих податкових накладних, журнал-ордер і відомість по рахунку ВР валові витрати, довіреності, листи, накази, протоколи та інші; журнали-ордера, оборотно-сальдові відомості та інші документи бухгалтерського і податкового звіту (інформації з системи « 1-С Бухгалтерія») ПП « ОСОБА_4 », щодо оприбуткування та подальшого руху отриманих товарів (послуг) від ФОП ОСОБА_5 .
Обґрунтовував своє клопотання посиланням на те, що в ході досудового розслідування встановлено, що згідно з проведеною перевіркою суб`єкта господарювання фізичної особи ОСОБА_5 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) за період з 16.01.2007 року по 30.09.2008 року, складено акт від 06.02.2009 року №828/17-4-, відповідно до якого встановлено завищення податкового кредиту на загальну суму ПДВ 127 523 грн.
Також згідно з даними акту від 06.04.2011 року №3759/17-4- за період з 01.07.2010 року по 31.12.2010 року встановлено завищення податкового кредиту на загальну суму ПДВ 745 078 грн.
Також згідно з даними акту від 05.04.2013 року № 1306/17.2- за період з 01.01.2011 року по 31.03.2011 року встановлено завищення податкового кредиту на загальну суму ПДВ 641 251,00 грн.
Також згідно з даними акту від 23.08.2013 року № 1034/26-58-17-01-17- за період з 01.01.2011 року по 31.12.2012 року встановлено завищення податкового кредиту на загальну суму ПДВ 593 038 грн.
Також згідно з даними акту від 20.06.2014 року №2826/26-58-17-01-17- встановлено завищення податкового кредиту з ПДВ у сумі 1 175 016 грн.
Загальна сума ухилення від сплати податків становить 3 281 906 грн.
Встановлено, що ФОП ОСОБА_5 мав фінансово-господарські взаємовідносини з ПП « ОСОБА_6 » (код НОМЕР_3 ), ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ), ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (код НОМЕР_5 ), ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (код НОМЕР_6 ) та ПП « ОСОБА_4 » (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ).
05.02.2014 року проведено вилучення документів, що становлять банківську таємницю клієнта банку ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » - ОСОБА_5 по рахунку № НОМЕР_7 .
За банківськими виписками по зазначеному рахунку встановлено, що ОСОБА_5 в період з 20.03.2007 року отримував грошові кошти з ПДВ на рахунок за, нібито, надані товари, роботи, послуги.
В подальшому грошові кошти знімалися готівкою ОСОБА_5 як дохід від підприємницької діяльності без врахування ПДВ, відповідно податок на додану вартість ФОП ОСОБА_5 не сплачувався. Загальна сума знятих коштів становить 22 254 315,00 грн.
Окрім ОСОБА_5 також знімали грошові кошти за довіреністю, виписаною ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ..
Слідством в подальшому встановлено, що ФОП ОСОБА_5 отримував грошові кошти від підприємств реального сектору економіки за поставлений товар, а саме придбання якого документально відображає від фіктивних суб`єктів господарської діяльності, що підтверджується протоколами допитів посадових осіб даних підприємств з приводу непричетності до діяльності очолюваних ними підприємств.
Встановити та допитати в якості свідка ОСОБА_5 не вдається за можливе, як і витребувати у нього фінансово-господарські документи ФОП ОСОБА_5 .
Тому, посилається слідчій, для встановлення усіх обставин здійснення господарської діяльності ФОП ОСОБА_5 необхідно дослідити оригінали первинних документів, які складались за наслідком фінансово-господарських операцій з контрагентами-замовниками, зокрема з ПП « ОСОБА_4 » за весь період діяльності, тобто з 16.01.2007 року по 31.12.2012 року.
Слідчий просив постановити ухвалу про надання тимчасового доступу до зазначених документів без виклику представників особи, у володінні якої вони знаходяться, оскільки існує реальна загроза зміни або знищення документів.
Суд відповідно до частини другої ст. 163 КПК України визнав за можливе провести розгляд даного клопотання без виклику представників ПП « ОСОБА_4 » за наведених слідчим підстав.
Згідно з ч.1 ст.107 КПК України фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних заходів не здійснювалась.
Вивчивши матеріали клопотання і кримінального провадження, вважаю, що клопотання не підлягає задоволенню.
Як вбачається із змісту клопотання, слідчий, обґрунтовуючи своє прохання про надання дозволу на тимчасовий доступ до документів, посилається на те, що зазначені документи мають значення для встановлення істини по даному кримінальному провадженню.
Згідно зі ч. 1 ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку).
Відповідно до ч. 5 ст. 163 КПК України слідчий суддя постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: 1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; 3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.
Згідно з ч. 6 ст. 163 КПК України слідчий суддя постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.
Так, згідно зі ст.505 ЦК України комерційною таємницею є інформація, яка є секретною в тому розумінні, що вона в цілому чи в певній формі та сукупності її складових є невідомою та не є легкодоступною для осіб, які звичайно мають справу з видом інформації, до якого вона належить, у зв`язку з цим має комерційну цінність та була предметом адекватних існуючим обставинам заходів щодо збереження її секретності, вжитих особою, яка законно контролює цю інформацію. Комерційною таємницею можуть бути відомості технічного, організаційного, комерційного, виробничого та іншого характеру, за винятком тих, які відповідно до закону не можуть бути віднесені до комерційної таємниці.
Тобто до комерційної таємниці можна віднести більшість документів юридичних осіб.
Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Встановлено, що кримінальне провадження №0000225 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.10.2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.212 КК України, по факту ухилення ФОП ОСОБА_5 від сплати податку на додану вартість на загальну суму 3 281 906 грн. внаслідок завищення податкового кредиту.
Також встановлено, що ФОП ОСОБА_5 мав фінансово-господарські взаємовідносини з ПП « ОСОБА_6 » (код НОМЕР_3 ), ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ), ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (код НОМЕР_5 ), ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (код НОМЕР_6 ) та ПП « ОСОБА_4 » (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ).
Так, до способів ухилення від сплати податків, зборів, інших обов`язкових платежів за ст. 212 належать, зокрема, неподання документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків, зборів, інших обов`язкових платежів; приховування та заниження об`єкта оподаткування.
Приховування об`єкта оподаткування, який визначається залежно від виду обов`язкового платежу, що стягується з юридичних та (або) фізичних осіб, характеризується тим, що прибуток або інший об`єкт оподаткування у платника податків і зборів фактично існує, проте він не декларується, не згадується у документах, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків або інших обов`язкових платежів, які подаються до податкових чи інших контролюючих органів, а тому податки на такі об`єкти не нараховуються і не сплачуються.
Заниження об`єкта оподаткування означає часткове ухилення від сплати податків, зборів, інших обов`язкових платежів, яке може досягатись за рахунок незаконного завищення валових витрат, у т.ч. шляхом укладання псевдо угод з фіктивними підприємствами.
Крім того, фабулою є фактична частина обвинувачення, його зміст, юридична форма якого обумовлюється конкретною нормою КК України. Вона завжди індивідуальна, бо стосується конкретної особи, яка вчинила злочин. Встановлення фактів, що визначають фабулу обвинувачення, і виявлення їх юридичних ознак є передумовою для прав, кваліфікації злочин, діяльності, а отже, і правильного застосування кримінальної відповідальності за конкретний злочин.
Наведене визначення обвинувачення вперше формулюється у внесених до ЄРДР відомостей, які мають містити три складові: фабулу обвинувачення, тобто реальний зміст інкримінованого обвинувачуваному діяння, та встановлені у справі факти, у яких передбачені ознаки відповідного складу злочину; юридичне формулювання, тобто ті правові ознаки, що притаманні типовому поняттю будь-якого виду злочину; правову кваліфікацію за відповідною статтею (частиною, пунктом) Особливої частини КК України.
Саме ці обставини, які утворюють фабулу обвинувачення, і складають предмет доказування під час досудового розслідування.
Разом з тим, виходячи з вказаних у внесених до ЄРДР відомостей щодо фабули та правової кваліфікацій кримінального правопорушення, в клопотанні відсутнє обґрунтування, яке б підтверджувало суттєве значення документів, що належать ПП « ОСОБА_4 » та які перебувають у його володінні, а саме: договори, товарно-транспортні накладні, податкові накладні, видаткові накладні, акти виконаних робіт, рахунки, чеки, банківські виписки, векселі, технічну документацію на продукцію (паспорта, ліцензії, дозволи, сертифікати відповідності або походження), реєстри виданих та отриманих податкових накладних, журнал-ордер і відомість по рахунку ВР валові витрати, довіреності, листи, накази, протоколи та інші; журнали-ордера, оборотно-сальдові відомості та інші документи бухгалтерського і податкового звіту (інформації з системи « 1-С Бухгалтерія») ПП « ОСОБА_4 », щодо оприбуткування та подальшого руху отриманих товарів (послуг) від ФОП ОСОБА_5 .
Так, зі змісту клопотання не випливає, яким чином відомості, які містяться у цих документах, можуть бути використані в цілях, зазначених у клопотанні, відповідно до фабули кримінального правопорушення та поза межами періоду, що перевірявся.
Також з клопотання не вбачається необхідність вилучення цих документів, оскільки сама по собі наявність фінансово-господарських правовідносин між ПП « ОСОБА_4 » та ФОП ОСОБА_5 не свідчить про вчинення кримінального правопорушення та не є складовою фабули кримінального правопорушення.
При цьому орган досудового слідства не позбавлений можливості у реалізації прав на отримання інформації шляхом отримання конкретно визначених ним документів за певний період часу, які б, в свою чергу, могли підтвердити або спростувати певні обставини кримінального провадження.
Крім того, відповідно до ч. 1, 2 ст. 93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим у порядку, передбаченому цим Кодексом.
Так, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
Однак матеріали клопотання не містять інформації про те, чи уживалися заходи щодо одержання документів, про тимчасовий доступ до яких йдеться в поданому клопотанні, в добровільному порядку, тобто, чи перебувають у володінні та чи витребовувались слідчим відомості про такі документи, відсутня інформація про відмову в наданні цих документів за їх наявності у володінні у даної особи.
Так, при розгляді клопотань про тимчасовий доступ до речей і документів слід ретельно вивчати всі надані матеріали і у кожному конкретному випадку встановлювати наявність або відсутність всіх умов, на які посилається слідчий як на підставу надання такого дозволу, а також перевіряти відповідність змісту клопотання вимогам ч. 2 ст. 160 КПК.
За загальними принципами кримінального процесуального законодавства, ухвала слідчого судді має відповідати вимогам законності та обґрунтованості. Законною є ухвала слідчого судді, що ґрунтується на повному, всебічному та об`єктивному розгляді всіх обставин в їх сукупності, на підставі кримінального процесуального закону. Обґрунтованою є ухвала слідчого судді, яка обґрунтована на тих доказах, які були розглянуті під час розгляду клопотання.
За таких обставин, під час розгляду клопотання встановлено, що воно обґрунтовано лише формально, до нього не додано жодного доказу на обґрунтування викладених слідчім доводів необхідності отримання тимчасового доступу до зазначених документів, оскільки не було надано правового обґрунтування мети витребування усіх визначених ним документів; буде виконано завдання, для виконання якого слідчий звертається з клопотанням; вбачається наявність достатніх підстав вважати, що вказані документи мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні та можуть бути доказами у кримінальному провадженні, а тому необхідно отримати тимчасовий доступ до документів, а також вилучити оригінали документів, які перебувають у володінні ПП « ОСОБА_4 » і яке вони будуть мати доказове значення у даному кримінальному провадженні та без яких неможливо іншим способом довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих документів.
Отже, слідчий всупереч вимогам ст.160 ч.2 КПК України фактично не обґрунтував у клопотанні можливість та необхідність доступу до вказаних документів та їх вилучення, тому клопотання задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. ст. 159, 160, 162-164 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання старшого слідчого першого відділу слідчого управління фінансових розслідувань ДПІ у Солом`янському районі ГУ Міндоходів в м. Києві ОСОБА_2 про тимчасовий доступ до документів на підставі матеріалів досудового розслідування №0000225, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.10.2013 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.212 КК України, відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1