Справа № 690/729/15-к
Провадження № 1-кп/690/5/16
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 січня 2016 року. Ватутінський міський суд Черкаської області

в складі: головуючого - cудді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

представника потерпілого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Ватутіне кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000107 від 14.02.2015 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Томськ, Російської Федерації, українця, громадянина України, пенсіонера, проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, -

встановив:
ОСОБА_4 11.01.2015 року близько 12 год. 00 хв.. перебуваючи за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , на грунті виниклих неприязних відносин до сусіда ОСОБА_6 , вибіг із свого подвір`я на шлях, де умисно, безпричинно, наніс один удар ногою в область лівого коліна потерпілому ОСОБА_6 , внаслідок чого потерпілий отримав тілесні ушкодження у вигляді забою лівого колінного суглобу, які згідно висновку судово-медичної експертизи №97 від 09.04.2015 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав частково та пояснив, що він не наносив жодного удару ОСОБА_6 , однак сам факт виниклих неприязних відносин та кофлікту з ОСОБА_6 не заперечував. Заявлений цивільний позов визнав частково.

Незважаючи на часткове визнання своєї вини у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, вина ОСОБА_4 в судовому засіданні доведена повністю показами свідків та матеріалами справи:

- Рапортом оперативного чергового від 13.02.2015 року (а.п.6), про те, що 11.01.2015 року о 12 год. 00 хв. між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 виникла сварка, під час якої останній безпричинно вдарив ногою по нозі ОСОБА_6 , в результаті чого останній отримав тілесні ушкодження;

- Протоколом усної заяви від 11.01.2015 року (а.п.8) та показами потерпілого ОСОБА_6 , який пояснив, що 11.01.2015 року о 12 год. 00 хв. його сусід ОСОБА_4 вчинив відносно нього хуліганські дії, висловлювався нецензурною лайкою та вибіг із свого подвір`я на шлях та вдарив його ногою в область лівого коліна. Після чого почав кидати в його сторону металеві предмети, якими влучив в його автомобіль марки «МАН», що стояв на узбіччі, внаслідок чого пошкодив ліву дверку автомобіля. ОСОБА_4 постійно йому погрожує фізичною розправою, кидає в його подвір`я різні металеві предмети;

- Висновком експерта №97 від 09.04.2015 року (а.п.39) стверджується те, що у ОСОБА_6 мало місце тілесне ушкодження у вигляді забою лівого колінного суглобу, який спричинено дією якого небудь тупого твердого предмету і відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень. ОСОБА_6 міг отримати тілесне ушкодження при нанесенні удару взутою ногою. Не виключається можливість виникнення тілесного ушкодження у ОСОБА_6 в час вказаний в постанові, тобто 11.01.2015 року;

- Показами свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , які пояснили, що 11.01.2015 року приблизно о 12 год. 00 хв. між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 мав місце конфлікт. ОСОБА_4 вибіг зі свого подвір`я, висловлювався нецензурною лайкою, махав руками та ногами в сторону ОСОБА_6 та вдарив ОСОБА_6 ногою в область коліна. ОСОБА_6 в свою чергу відштовхнув його від себе. Після чого ОСОБА_4 забігши до свого подвір`я почав кидати в сторону ОСОБА_6 металеві предмети, якими влучив в автомобіль марки «МАН», що стояв на узбіччі, внаслідок чого пошкодив ліву дверку автомобіля. При цьому також були присутні гр. ОСОБА_11 та ОСОБА_12

- Показами свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 які пояснили, що 11.01.2015 року приблизно о 12 год. 00 хв. між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 мав місце конфлікт. Неприязні стосунки між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 тривають на протязі тривалого часу.

Таким чином дії ОСОБА_4 мають ознаки суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.
Прокурор просить застосувати до ОСОБА_4 примусові заходи медичного характеру у вигляді надання йому амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку, оскільки під час судового розгляду встановлено, що він вчинив суспільно-небезпечне діяння у стані неосудності.

У судовому засіданні, шляхом дослідження доказів, встановлено, що мало місце суспільно-небезпечне діяння, передбачене ч.1 ст.125 КК України та воно вчинено саме ОСОБА_4 ..

Згідно акту судово-психіатричної експертизи №281 від 10.06.2015 року (а.п.89-92), на період часу, до якого відноситься скоєння інкримінованих йому дій та на теперішній час ОСОБА_4 виявляв та виявляє ознаки помірно вираженого субкомпенсованого обсесивно-компульсивного розладу, на тлі легко помірно вираженого інтелектуально мнестичного зниження, обумовленого органічним, судинним ураженням головного мозку, що на думку комісії обмежувало на вказаний період часу та обмежує на теперішній час його здатність в повній мірі усвідомлювати свої дії та керувати ними, обмежує його здатність самостійно здійснювати свої процесуальні права та обов`язки, самостійно брати участь у слідчих діях та судовому процесі. З огляду на особливості інкримінованих під експертному дій, зважаючи на його образ та спосіб життя, враховуючи особливості виявлених при теперішній експертизі психопатологічних феноменів і зокрема недостатність критичного компоненту мислення ОСОБА_4 виявляє ознаки пасивного типу суспільної небезпеки, не потребує лікування у психіатричному стаціонарі, разом з тим відносно нього можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

Відповідно до положень ст.362 КПК України, якщо під час судового розгляду будуть встановлені підстави для здійснення кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, суд постановляє ухвалу про зміну порядку розгляду і продовжує судовий розгляд згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу.
Відповідно до ч.2 ст.19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Згідно зі ст.93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.

Виходячи з встановлених в судовому засіданні обставин, суд вважає, що ОСОБА_4 вчинив вказане суспільно-небезпечне діяння в стані неосудності, тобто відповідно до ч.2 ст.19 КК України він не підлягає кримінальній відповідальності.

Враховуючи особу ОСОБА_4 та враховуючи те, що він виявляє ознаки пасивного типу суспільної небезпеки, суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_4 примусові заходи медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

Речові докази по справі (а.п.35): два металеві предмети, що знаходяться в поліетиленовому канцелярському прозорому файлі в камері зберігання речових доказів Звенигородського відділу поліції по квитанції від 29 травня 2015 року знешкодити.

Речові докази по справі (а.п.36): DVD+R диск з відеозаписом та аудиозаписом знаходиться при матеріалах кримінального провадження.

Відповідно до ст.122 КПК України витрати на проведення експертизи здійснюються за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються з Державного бюджету України.

Вирішуючи питання цивільного позову суд виходить з наступного.
Відповідно до ч.1 ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової або моральної шкоди, має право пред`явити цивільний позов до обвинуваченого.
Відповідно до вимог ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної особи, відщкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, а ст.1167 ЦК України передбачає, що моральна шкода відшкодовується особою, яка її завдала, при наявності її вини.
Відповідно до вимог ст.23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з ушкодженням здоров`я та у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї.
Враховуючи те, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення щодо потерпілого ОСОБА_6 доведена повністю, він повинен відшкодувати йому завдану матеріальну та моральну шкоду.
В зв`язку з цим, суд вважає за можливе задовольнити повністю цивільний позов заявлений потерпілим ОСОБА_6 , а саме в частині відшкодування матеріальної шкоди, розмір якої підтверджений відповідними платіжними документами на придбання ліків (а.п.23, Т.2). І суд вважає, що причиною знаходження потерпілого ОСОБА_6 в медичному закладі з 15.01.2015 року по 26.01.2015 року (а.п.22, Т.2), є саме наслідки неправомірних дій обвинуваченого по відношенню до потерпілого.
При визначенні грошового відшкодування моральної шкоди, у відповідності до вимог ст.23 ЦК України суд враховує глибину душевних страждань потерпілого, який отримав тілесні ушкодження та переживав стресовий стан, саму поведінку потерпілого та ступінь вини обвинуваченого, його матеріальне становище, а також виходить з вимог розумності та справедливості.
На підставі вищезазначеного, ст.ст.19, 93 КК України та керуючись ст.ст. 285, 286, 288, 372, 512-513 КПК України, суд

у х в а л и в:
застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який вчинив суспільно небезпечне діяння, передбачене ч.1 ст.125 КК України в стані неосудності, заходи медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

Речові докази по справі (а.п.35): два металеві предмети, що знаходяться в поліетиленовому канцелярському прозорому файлі в камері зберігання речових доказів Звенигородського відділу поліції по квитанції від 29 травня 2015 року знешкодити.

Речові докази по справі (а.п.36): DVD+R диск з відеозаписом та аудиозаписом знаходиться при матеріалах кримінального провадження.

Витрати на проведення експертизи здійснюються за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються з Державного бюджету України.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Томськ, Російської Федерації, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь ОСОБА_6 матеріальну шкоду в сумі 2186 грн. 51 коп. та моральну шкоду в сумі 1000 грн. 00 коп., а всього 3186 (три тисячі сто вісімдесят шість) грн. 51 коп..

Ухвалу суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Черкаської області, через Ватутінський міський суд Черкаської області протягом тридцяти днів з моменту її проголошення.

Головуючий ОСОБА_1