Справа № 0907/1-362/2010
Провадження № 1/344/46/15
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про повернення кримінальної справи на додаткове розслідування

08 грудня 2015 року Івано-Франківський міський суд
в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 ,
з участю: секретаря ОСОБА_2 ,
прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
підсудного ОСОБА_7 ,
потерпілого ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Івано-Франківська кримінальну справу про обвинувачення:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Сосьва Серовського району Свердловської області Російської Федерації, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, одруженого, несудимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,-
в с т а н о в и в :
На розгляді у Івано-Франківському міському суді знаходиться кримінальна справа про обвинувачення ОСОБА_7 за ч.1 ст.122 КК України у вчиненні умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але такого, що спричинило тривалий розлад здоров`я. Так, ОСОБА_7 , відповідно до постанови прокурора про зміну обвинувачення, обвинувачується у тому, що він, 13 липня 2009 р. о 11.30 год. перебуваючи в приміщенні туалету в ІМЕ «Галицька Академія» по вул. Вовчинецькій, 225 в м. Івано-Франківську, раптово, після конфлікту з ОСОБА_8 , з яким раніше знайомий не був, на грунті особистих неприязних стосунків підійшов до нього та, діючи умисно, з метою умисного спричинення тілесних ушкоджень наніс йому декілька ударів кулаком в обличчя, після чого схопив його за праву руку та почав викручувати, внаслідок чого ОСОБА_8 впав на плиточне покриття. Від нанесених ОСОБА_7 умисних ударів та викручування руки ОСОБА_8 отримав, згідно висновку комісійної судово-медичної експертизи, тілесні ушкодження: закрите ушкодження правого променево-зап`ясного суглобу у вигляді уламкового внутрішньо-суглобного перелому дистального епіфізу правої кістки зі зміщенням в напрямках долоневої поверхні, щелепно-лицьову травму у вигляді повного травматичного вивиху першого зуба на верхній щелепі справа та неповного травматичного вивиху першого зуба на верхній щелепі зліва, двох ссадин на нижній губі, садна на фоні крововиливу на слизовій оболонці нижньої губи. Травма правого променево-зап`ясного суглобу могла бути заподіяна при дії травмуючої сили, прикладеної до тильної поверхні правої кисті при зігнутому правому променево-зап`ясному суглобі у сторону долоні і направленої вздовж осі правого передпліччя. Закрита травма правого променево-зап`ясного суглобу відноситься до середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, щелепно-лицьова травма відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоровя.
Під час судового розгляду справи підсудний ОСОБА_7 заявив клопотання, яке підтримав його захисник, про повернення даної кримінальної справи на додаткове розслідування з мотивів неповноти та неправильності досудового слідства. Так, на думку підсудного сторона обвинувачення змінивши обвинувачення в суді з раніше пред`явленого йому за ст. 128 КК України необережного спричинення середньої тяжкості тілесних ушкоджень на ч.1 ст. 122 КК України - умисне заподіяння середньої тяжкості тілесні ушкодження, грубо порушила правила про обов`язковість проведення досудового слідства та право підсудного на захист. Тому підсудний вважає, що дану справу слід повернути на додаткове розслідування, в ході якого повно розслідувати новоінкриміновані йому обставини злочину, зокрема провести повторну комісійну судово-медичну експертизу для з`ясування механізму утворення тілесних ушкоджень у потерпілого.
Прокурор та потерпілий заперечили щодо повернення даної кримінальної справи на додаткове розслідування, вважають, що судовий розгляд справи слід продовжити.
Суд, вислухавши думку учасників судового розгляду, вважає, що дану кримінальну справу слід повернути на додаткове розслідування з наступних підстав.
Так, відповідно до ст. 281 КПК України 1960 року, повернення справи на додаткове розслідування з мотивів неповноти або неправильності досудового слідства може мати місце тоді, коли ця неповнота або неправильність не може бути усунута в судовому засіданні.
Досудове слідство визнається неповним, якщо під час його провадження всупереч вимогам статей 22 і 64 КПК України 1960 року не були досліджені або були поверхово чи однобічно досліджені обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи. Неправильним досудове слідство визнається в разі, коли органами досудового слідства при вчиненні процесуальних дій і прийнятті процесуальних рішень були неправильно застосовані або безпідставно не застосовані норми кримінально-процесуального чи кримінального закону і без усунення цих порушень справа не може бути розглянута в суді.
Судом встановлено, що дана кримінальна справа, в порушення ст. 22 КПК України 1960 року, розслідувана неповно, неправильно та поверхово, не вжито необхідних заходів для всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи і ця неповнота та неправильність не може бути усунута в судовому засіданні.
Так, досудовим слідством, в порушення ст. 22 КПК України 1960 року, не були досліджені обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, а саме не досліджено обставини насення потерпілому тілесних ушкоджень. Так, під час судового розгляду даної кримінальної справи прокурором було змінено пред`явлене ОСОБА_7 обвинувачення і перекваліфіковано його дії з необережного злочину, передбаченого ст. 128 КК України на умисний злочин - ч.1 ст.122 КК України. При цьому формулювання вказаного нового обвинувачення є неконкретним і неприйнятним, в якому, крім того, значно збільшено обсяг обвинувачення та доповнено його такими суттєвими новими обставинами, які не розслідувалися під час досудового слідства, що унеможливлює постановлення будь-якого вироку в справі і є підставою для її повернення на додаткове розслідування.
Так, прокурор пред`являючи обвинувачення ОСОБА_7 за ч.1 ст. 122 КК України у умисному заподіянні середньої тяжкості тілесного ушкодження, суттєво збільшила обсяг обвинувачення та доповнила його нанесенням обвинуваченим потерпілому крім раніше інкримінованих середньої тяжкості тілесних ушкоджень у вигляді закритого ушкодження правого променево-зап`ясного суглобу, ще і легких тілесних ушкоджень у вигляді щелепно-лицьової травми, двох ссадин на нижній губі, садна на слизовій оболонці нижньої губи, при цьому вказані обставини досудовим слідством не розслідувалися, а прокурором в порушення вимог закону конкретно не зазначено механізм та спосіб нанесення обвинуваченим кожних з інкримінованих тілесних ушкоджень, тобто не розмежовано від яких саме дій обвинуваченого потерпілому спричинено середньої тяжкості тілесні ушкодження, а від яких конкретних дій обвинуваченого потерпілому спричинено решта легкі тілесні ушкодження. Натомість прокурор змінила конкретне обвинувачення з отримання середньої тяжкості тілесних ушкоджень внаслідок падіння потерпілого від поштовху обвинуваченого на неконкретне обвинувачення з загальним формулюванням від нанесених ОСОБА_7 умисних ударів та викрувачння руки ОСОБА_8 отримав наступні тілесні ушкодження.... Таким чином досудовим слідством не розслідувано і прокурором конкретно не вказано механізм нанесення кожних з інкримінованих тілесних ушкоджень та спосіб вчинення злочину, який відповідно до ст. 64 КПК України 1960 року є обставиною, що підлягає обов`язковому доказуванню в кримінальній справі.
Крім того, досудовим слідством в порушення вимог закону не розслідувано спрямованість умислу винного на спричинення тілесних ушкоджень потерпілому, що підтверджується зміною прокурором вже під час судового розгляду даної справи обвинувачення з необережного на умисний злочин, при такому ж як і на досудовому слідстві обсязі доказів (крім повторної комісійної судово-медичної експертизи) можливої причетності обвинуваченого до вчинення даного злочину.
Більше того, висновок повторної судово-медичної експертизи №368-КЕ/2013/пп від 2013 р., який приєднано до матеріалів розслідування за нововиявленими обставинами як і всі решта матеріали такого розслідування, що здійснювалося згідно з положеннями КПК України 2012 р., в порушення вимог ст. 290 КПК України 2012 р. ні прокурором, ні слідчим не були відкриті стороні захисту, як і не був наданий стороні захисту доступ до цих матеріалів розслідування. Крім того, дана кримінальна справа розглядається в порядку КПК України 1960 року і в порушення ст. 197 цього кодексу слідчий не ознайомив обвинуваченого з постановою про призначення даної повторної комісійної судово-медичної експертизи та в порушення ст. 202 цього кодексу не пред`явив обвинуваченому матеріали експертизи. Таким чином органи досудового слідства при розслідуванні за нововиявленими обставинами істотно порушили вимоги кримінального процесуального закону, а саме істотно обмежили законні права обвинуваченого на захист, на відкриття всіх матеріалів досудового розслідування, ознайомлення з цими матеріалами і поновити ці права на стадії судового розгляду справи неможливо.
Також у висновку комісійної судово-медичної експертизи №184 від 2009 року, яка мається у матеріалах справи, експертами вказано, що враховуючи характер перелому правої променевої кістки зі зміщенням фрагментів в долонний бік слід рахувати, що найбільш характерним та притаманним є його утворення при дії травмуючої сили в тильну поверхню кисті, що могло мати місце при падінні на площині з ударом тильною поверхнею кисті об тупий твердий предмет, коли вона знаходилася в положенні згинання.
Проте, слідчий при призначенні повторної комісійної судово-медичної експертизи безпідставно, в порушення вимог ст. 22 КПК України 1960 р. щодо всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи, не поставив перед експертами питання про можливість виникнення встановлених у ОСОБА_8 середньої тяжкості тілесних ушкоджень при падінні з ударом саме тильною поверхнею кисті об тупий твердий предмет, при тому, що на таке питання комісія судово-медичних експертів дала позитивну відповідь у своєму висновку №184 від 2009 року. Натомість слідчий перед експертами Харківського ОБСМЕ поставив питання протилежного змісту, про можливість виникнення у ОСОБА_8 середньої тяжкості тілесних ушкоджень при падінні з ударом об тупий твердий предмет вже не тильною поверхнею кисті, що було встановлено експертами Івано-Франківського ОБСМЕ, а руками долонями вниз.
На що повторна комісійна судово-медична експертизи № 368-КЕ/2013/пп від 2013 р. дала висновок, що малоймовірним є виникнення таких тілесних ушкоджень у разі падіння на руки долонями вниз, при цьому не був спростований попередній висновок комісійної судово-медичної експертизи №184 від 2009 року про можливість виникнення таких тілесних ушкоджень при падінні ОСОБА_8 з ударом тильною поверхнею кисті.
Таким чином, досудовим слідством не були досліджені обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи і зазначена неповнота досудового слідства не може бути усунута в судовому засіданні. Суд вважає, що під час проведення додаткового розслідування слід ретельно розслідувати, дослідити і вказати механізм та спосіб нанесення потерпілому конкретно кожного з встановлених тілесних ушкоджень, можливість їх отримання внаслідок падіння з ударом тильною поверхнею кисті чи ударом руки потерпілого в голову, чи іншу частину тіла обвинуваченого, про що вказує обвинувачений та свідок ОСОБА_9 , а також всебічно та повно розслідувати і вказати форму вини (умисел чи необережність) обвинуваченого при заподіянні потерпілому тілесних ушкоджень.
З цією метою під час нового розслідування органам досудового слідства слід вжити вичерпних заходів для встановлення всіх очевидців отримання потерпілим вказаних тілесних ушкоджень, допитати їх і розслідувати їхні свідчення, при наявності розбіжностей у їхніх показаннях провести одночасний допит цих осіб, потерпілого та обвинуваченого для з`ясування причин таких розбіжностей, встановити можливі наявні на той час системи відеоспотереження на підприємствах, установах, організаціях, на місці вчинення злочину, які могли записати ймовірні обставини цих подій, та здійснити виїмку цієї інформації, провести слідчі експерименти за участю обвинуваченого, потерпілого, всіх свідків заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень та за участю спеціаліста, шляхом відтворення дій, обстановки, обставин заподіяння потерпілому ОСОБА_8 тілесних ушкоджень, за даними слідчих експериментів провести повторну комплексну судово-медичну експертизу, яка б дала відповідь на питання про механізм та спосіб нанесення потерпілому конкретно кожного з встановлених тілесних ушкоджень, можливість їх отримання внаслідок падіння з ударом як тильною поверхнею кисті, так і долонями вниз, чи внаслідок удару руки потерпілого в тіло обвинуваченого, а також провести інші слідчі дії, у яких виникне необхідність. За результатами проведених слідчих дій, необхідно встановити форму вини обвинуваченого та з врахуванням цього конкретизувати обвинувачення, пред`явлене винному у заподіянні тілесних ушкоджень потерпілому. Суд вважає, що без усунення такої неповноти, яка не може бути усунута при розгляді справи судом, дана справа не може бути розглянута у суді.
Крім того, до матеріалів даної справи, яка розглядається в порядку КПК України 1960 року, прокуром приєднано матеріали розслідування за нововиявленими обставинами, що здійснювалося згідно з положеннями КПК України 2012 р., при цьому прокурором безпідставно та незаконно приєднано і матеріали кримінального провадження, відомості про які внесено до ЄРДР за ознаками злочинів, передбачених ст. 128, ч.1 ст. 384, ч. 2 ст. 125, ч.1 ст. 296 КК України, які у визначеному законом порядку не розслідувані, досудове розслідування по яких не закінчене, кінцеве рішення по яких слідчим взагалі не приймалось і, більше того, які на даний час перебувають у провадженні СВ Івано-Франківського відділу поліції та на необхідності повернення яких наполягала слідча ОСОБА_10 у своїх зверненнях (т.4 а.с. 48, 65) до суду з проханням повернути їй ці матеріали провадження, оскільки їх відсутність унеможливлює належне проведення досудового розслідування. Таким чином зазначена неправильність і неповнота досудового слідства є підставою для повернення даної справи на додаткове розслідування.
Наведена неправильність досудового слідства та допущена досудовим слідством неповнота у з`ясуванні істотних обставин даної справи не може бути усунута при розгляді справи судом, так як для її усунення потрібно провести значний обсяг слідчих та оперативно-розшукових дій, направлених на встановлення вищевказаних обставин справи, та оскільки дані, здобуті під час цих дій, можуть істотно вплинути на можливу кваліфікацію дій підсудного.
Крім того, без усунення такої неповноти та неправильності досудового слідства дана справа не може бути розглянута в суді.
Судом також встановлено, що досудовим слідством не вичерпані всі можливості одержання додаткових доказів, які б підтверджували чи спростовували обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні даних злочинів.
За таких обставин, суд вважає, що дану кримінальну справу слід повернути на додаткове розслідування.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 22, 64, 273, 281 КПК України 1960 року, -
п о с т а н о в и в :
Повернути кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, прокурору м. Івано-Франківська для організації додаткового розслідування з метою усунення неповноти та неправильності досудового слідства, вказаної в мотивувальній частині постанови.
Запобіжний захід ОСОБА_7 залишити раніше обраний підписку про невиїзд.
На постанову може бути подана апеляція до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Івано-Франківський міський суд протягом семи діб з дня її винесення.
Суддя ОСОБА_1