В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02.12.2015 Галицький районний суд міста Львова в складі:

головуючого - судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

з участю прокурора - ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4 ,

законного представника

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Мукачево Закарпатської області, українки, громадянки України, з середньою освітою, неодруженої, не працюючої, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

в с т а н о в и в:
Неповнолітня ОСОБА_6 06.09.2015 року близько 01.00 год., перебуваючи в приміщенні кафе «Мазох», що на вул.Сербській,7 у м.Львові, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), з корисливих мотивів, таємно викрала з внутрішньої кишені куртки картку «Приват Банк», що належить ОСОБА_7 , з якої в подальшому близько 01 год. 30 хв. 06.09.2015 року в банкоматі «Приват Банк» за адресою: м.Львів, вул.Винниченка,10 зняла грошові кошти у сумі 5500 гривень, чим завдала потерпілому матеріальної шкоди на вказану суму.

Обвинувачена ОСОБА_6 визнала себе винною у пред`явленому їй обвинуваченні. Пояснила, що дійсно 06.09.2015 року познайомилася з потерпілим ОСОБА_7 , з яким надалі перебувала та сиділа за столиком в кафе «Мазох», що за адресою: м.Львів, вул.Сербська,7. До них за столик підсіли двоє студентів, між ними виникла розмова, під час якої вони вийшли курити. Скориставшись тимчасовою відсутністю потерпілого, викрала з його внутрішньої кишені куртки картку «Приват Банк», пін-код якої був повідомлений їй раніше, та приблизно о 01.30 год. 06.09.2015 року в банкоматі «Приват банк» зняла грошові кошти в сумі 5500 гривень. Щиро розкаялася у вчиненому, просила суд суворо її не карати.

Крім повного визнання обвинуваченою ОСОБА_6 вини у скоєному злочині, її винуватість підтверджується відеозаписом з камер спостереження банкомату ПАТ «Приватбанк» від 06.09.2015 року, та відеозаписом з камер спостереження кафе «Мазох», що на вул.Сербській,7 у м.Львові.

Приймаючи до уваги, що обвинувачена вину у скоєному злочині визнала повністю, дала пояснення, які повністю узгоджуються з матеріалами кримінального провадження, нею не оспорюються обставини скоєного злочину, суд відповідно до частини 3 статті 349 КПК України не вбачає доцільності у дослідженні інших доказів по справі, проти чого сторони кримінального провадження не заперечують.

За таких обставин, суд вважає доведеним, що ОСОБА_6 таємно викрала чуже майно, тобто вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України, за яке підлягає відповідальності.

При призначенні покарання ОСОБА_6 суд враховує ступінь тяжкості кримінального правопорушення, особу обвинуваченої, яка на час вчинення злочину та розгляду справи є неповнолітньою, вперше притягується до кримінальної відповідальності, щиро розкаялася у вчиненому, активно сприяла його розкриттю, та вважає, що це обставини, які пом`якшують покарання.

Обставин, які обтяжують покарання, суд не знаходить і вважає, що їй слід призначити покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст. 105 КК України неповнолітній, який вчинив злочин невеликої або середньої тяжкості, може бути звільнений судом від покарання, якщо буде визнано, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки він на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання.

Вчинене неповнолітньою кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 185 КК України, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до злочинів середньої тяжкості.

Враховуючи дані про особу, яка на обліку в психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває, вчинила злочин, будучи неповнолітньою, з трьох років була позбавлена опіки з боку матері, а в подальшому і опіки з боку батька, з якими припинила спілкування з 2012 року, враховуючи те, що вихованням обвинуваченої займалися виключно бабуся та дідусь, ОСОБА_6 навчається в Київському вищому професійному училищі швейного та перукарського мистецтва, позитивно характеризується за місцем реєстрації та тимчасового проживання, щиро розкаялася у вчиненому, вперше притягається до відповідальності, суд вважає, що на момент постановлення вироку, внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки ОСОБА_6 не потребує застосування покарання, а відтак, суд, з врахуванням наведеного та позиції потерпілого ОСОБА_8 , вважає, що є підстави для звільнення, відповідно до ч. 1 ст.105 КК України, неповнолітньої обвинуваченої від покарання із застосуванням до неї примусових заходів виховного характеру, які сприятимуть її виправленню та вихованню, оскільки саме таке рішення, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для її виправлення та попередження вчинення нею нових правопорушень.

Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. 368, 373-376, 484, 485, 487 КПК України, ст. 103 ч.1, п. 1 ч. 2 ст. 105 КК України, суд -

засудив :

ОСОБА_6 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.185 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст.105 КК України звільнити ОСОБА_6 від призначеного покарання і застосувати примусові заходи виховного характеру у виді застереження.

Залишити неповнолітню ОСОБА_9 до набрання вироком законної сили у Притулку для дітей служби у справах дітей Львівської обласної державної адміністрації (м.Львів, вул.Левандівська,17в).

Речові докази по справі (а.с. 19,32): два DVD-R диски білого кольору залишити в матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Львівської області через Галицький районний суд м.Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1