Справа № 466/6820/15-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/783/653/15 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова від 28 серпня 2015 року про обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою,

в с т а н о в и л а :
Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова від 28 серпня 2015 року задоволено клопотання слідчого СВ Шевченківського РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області ОСОБА_9 та застосовано щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2

запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів з дня постановлення ухвали. Визначено розмір застави в сумі 121 800 грн.

Органом досудового слідства ОСОБА_8 підозрюється у незаконному заволодінні транспортним засобом, що завдало великої матеріальної шкоди, поєднане із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого ОСОБА_10 , тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України.

28 серпня 2015 року слідчий СВ Шевченківського РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_9 за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Клопотання слідчий обґрунтував тяжкістю кримінального правопорушення, санкція статті якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років, те, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки він є жителем м. Кременчук, Полтавської області, незаконно впливати на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Приймаючи рішення про обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя виходив з того, що останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину (ч. 3 ст. 289 КК України), за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад десять років, ніде не працює та вчинив особливо тяжкий умисний корисливий злочин, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, вчиняти інші злочини, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Не погоджуючись з рішенням слідчого судді, захисник підозрюваного ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою обрати до підозрюваного запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою - у виді домашнього арешту. В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що рішення про обрання запобіжного заходу прийнято не об`єктивно, з порушенням норм КПК України та Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Запобіжний захід щодо ОСОБА_8 є занадто суворим, не відповідає матеріалам клопотання та особі підозрюваного. Судом не враховано, що ОСОБА_8 з 07 серпня 2015 року до 28 серпня 2015 року постійно перебував в лікарні й відповідно не вчиняв жодних ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а зазначені в ухвалі ризики нічим не підтверджені. Слідчий суддя не дав оцінки доводам сторони захисту. Під час розгляду клопотання в залі судового засідання були присутні працівники міліції, які мали б взяти під варту підозрюваного, що ставить під сумнів неупередженість суду при прийнятті рішення. В ухвалі слідчий суддя покликався на тяжкість вчиненого злочину, однак не враховував практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої наявність ризиків повинна бути доведена та обґрунтована рішенням суду, а не зводитися тільки до трактування норм законодавства про можливу наявність таких ризиків в зв`язку з суворістю покарання, що загрожує особі. Тяжкість вчиненого особою діяння не може бути єдиною підставою для застосування найбільш суворого запобіжного заходу. Слідчий суддя при постановленні ухвали грубо порушив норми міжнародного законодавства, Конституції України та КПК України, зазначивши в ухвалі про те, що вина ОСОБА_8 повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами. Крім того, судом не було враховано особу підозрюваного, стан його здоров`я.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника ОСОБА_7 та підозрюваного ОСОБА_8 на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора про залишення судового рішення без зміни, а апеляційної скарги без задоволення, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи й перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

05 серпня 2015 року слідчим СВ Шевченківського РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_9 внесені відомості до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України.

06 серпня 2015 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України.

Судове рішення про обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою постановлене з дотриманням вимог статей 177, 178, 183, 194 КПК України.

ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, за який законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна або без такої.
Своє рішення про обрання підозрюваному запобіжного заходу тримання під вартою слідчий суддя мотивував наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 особливо тяжкого злочину; наявністю ризиків, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, вчиняти інші злочини, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
За змістом п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Приймаючи дане рішення, слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні злочину; наявність передбачених ст. 177 КПК України ризиків та неможливість застосування щодо ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу.
Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_8 зареєстрований в м. Кременчук, Полтавської області та з його зі слів тимчасово проживає у м. Львові /арк. 34/.
Твердження захисника ОСОБА_7 про можливість застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу - домашнього арешту, на тій підставі, що ОСОБА_8 разом з іншою особою орендує житло за адресою: АДРЕСА_2 , де постійно проживає, апеляційним судом до уваги не приймаються, оскільки такі нічим непідтверджені.
А тому, колегія суддів приходить до висновку про неможливість застосування щодо ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу у виді домашнього арешту.
Враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України, а також тяжкість злочину в якому підозрюється ОСОБА_8 (ч.3 ст. 289 КК України), колегія суддів приходить до висновку, що застосування до ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу (в тому числі домашнього арешту) не зможе запобігти ризикам та забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.
Слідчий суддя визначив розмір застави - 121800 грн., що в межах, передбачених п.3 ч.5 ст. 182 КПК України.
Твердження сторони захисту про неврахування судом особи підозрюваного та відсутність обґрунтованих ризиків, як на підставу скасування судового рішення, колегія суддів до уваги не бере.
З матеріалів провадження вбачається, що при розгляді клопотання слідчий суддя врахував передбачені статтями 178, 182, 183 КПК України обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу, в тому числі наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення та особу підозрюваного.

При обґрунтованій підозрі ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, та враховуючи особу підозрюваного, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, більш м`який запобіжний захід - не зможе запобігти наявним ризикам.

Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.
Виходячи з наведеного, колегія суддів приходить до висновку про необґрунтованість апеляційної скарги. Підстав для скасування ухвали слідчого судді немає.
Разом з тим ухвала слідчого судді підлягає уточненню.
В мотивувальній частині ухвали слідчий суддя зазначив про те, що ОСОБА_8 вчинив особливо тяжкий умисний корисливий злочин, що не правильним та поспішними висновком, оскільки вина ОСОБА_8 у вчиненні даного злочину ще слідством не доведена й рішенням суду не встановлена, у зв`язку з чим такі висновки слідчого судді слід виключити з мотивувальної частини ухвали.
Крім того, слідчий суддя в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не визначив дату закінчення її дії.
Відповідно до ч. 4 ст. 196, ч. 1, ч. 2 ст. 197 КПК України слідчий суддя зобов`язаний визначити в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою дату закінчення її дії у межах строку, передбаченого цим Кодексом. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, - з моменту затримання.
За змістом ч. 5 ст. 115 КПК України при обчисленні строків тримання під вартою береться до уваги той день, від якого починається строк.
Тому строк дії ухвали слідчого судді щодо ОСОБА_8 (60 днів) слід обчислювати з моменту постановлення ухвали - з 28 серпня 2015 року і тому датою закінчення дії ухвали слід визначити - 26 жовтня 2015 року.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,
у х в а л и л а:
Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова від 28 серпня 2015 року про обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 - без задоволення.

Датою закінчення строку дії ухвали визначити 26 жовтня 2015 року.

Виключити з мотивувальної частини ухвали покликання на вчинення ОСОБА_8 злочину, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

С у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4