АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження №11-СС/790/131/16 ОСОБА_1
Категорія: ст.170 КПК України Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 лютого 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з секретарем - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - ОСОБА_6 ,
заявника - ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові матеріали за апеляційною скаргою власника майна ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 17 вересня 2015 року, якою задоволено клопотання слідчого про накладення арешту на майно та грошові кошти, які вилучені 03.09.2015 року під час обшуку в квартирі АДРЕСА_1 , -
В С Т А Н О В И Л А:
На вказану ухвалу слідчого судді подана апеляційна скарга власником майна ОСОБА_7 , в якій міститься прохання ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 17 вересня 2015 року скасувати.
Апелянт в апеляційній скарзі посилався на те, що ухвала є незаконною та необґрунтованою, такою, що підлягає скасуванню у зв`язку з порушенням норм процесуального права.
Також, на думку апелянта, слідчим суддею не враховані усі обставини, передбачені ст.173 КПК України. Крім того, апелянт зазначає, що вилучені та арештовані речі є її власністю; відсутні дані про заявлений цивільний позов по справі; вона не була присутня під час розгляду клопотання.
Заслухавши доповідь судді, пояснення заявника ОСОБА_7 , яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити; думку прокурора, який просив залишити ухвалу слідчого судді без змін; перевіривши судові матеріали та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін з наступних підстав.
Відповідно до вимог ч.2 ст.173 КПК України при вирішення питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен врахувати:
1)правову підставу для арешту майна;
2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення;
3)розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушення та цивільний позов;
4)наслідки арешту майна для інших осіб;
5)розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Органом досудового розслідування встановлено, що посадові особи ТОВ «Спецводстрой» у 2014 році діючи за попереднью змовою в групі, вчинили розкрадання бюджетних грошових коштів під час виконання робіт з реконструкції об*єкту, який належить одному з органів місцевого самоврядування Харківської області, чим спричинили матеріальну шкоду на суму близько 950 000 гривень.
03 вересня 2015 року, під час обшуку, за адресою: АДРЕСА_2 , були виявлені та вилучені предмети, які зазначені в клопотанні про арешт майна, а саме мобільні телефони, записні книжки з рукописним текстом, планшет, грошові кошти в сумі 14 800 доларів США, 400 ЄВРО, Довідка ТОВ підприємство «Спецводстрой» про засади та заробітну плату, Інформація щодо зареєстрованої кредиторської заборгованості по Департаменту капітального будівнитства Харківської обласної державної адміністрації, довіреність на ім*я ОСОБА_9 від ТОВ «Спецводстрой» на отримання бардюрного камню, акт здавання-приймання послуг за договором між директором ТОВ «Спецводстрой» ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .
Згідно ч.2 ст.170 КПК України, слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч.2 ст.167 КПК України.
При вирішенні питання про арешт майна, слідчим суддею вірно було враховано, що слідчий довів наявність обгрунтованої підозри про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3, 4 ст. 191 КК України, з метою забезпечення доказової інформації, яка отримана під час проведення обшуку 03 вересня 2015 року в період часу з 08 години 05 хвилин до 10 години 30 хвилин за адресою: АДРЕСА_2 ., за місцем фактичного мешкання ОСОБА_7 , на зазначеному в клопотанні майні, що використовувалось як засоби вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди, відповідає критеріям, передбаченим ч.2 ст.167 КПК України, як тимчасово вилучене майно, та може бути речовими доказами.
Що стосується посилань ОСОБА_7 в суді апеляційної інстанції, що арештовані грошові кошти отримані нею за продаж квартири в Російській Федерації, то вона не надала доказів щодо декларування їх при перетинанні кордону.
Крім того, ОСОБА_7 не була присутня при розгляді клопотання про арешт майна, а тому повідповідно до вимог ст. 174 КПК України не позбавлена права заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
При вирішенні питання про арешт майна, слідчим суддею дотримані вимоги ч.2,4 ст.173 КПК України.
Слідчий суддя дійшов обгрунтованого висновку про доведеність необхідності арешту майна, зазначеного в клопотанні слідчого. Мотиви прийнятого рішення слідчим суддею викладені в мотивувальній частині ухвали, зміст якої видповідає вимогам ч.5 ст.173 КПК України, з чим погоджується і апеляційний суд, а тому підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги не вбачає.
Враховуючи наведене, керуючись ст.ст.404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 17 вересня 2015 року, якою задоволено клопотання слідчого про накладення арешту на майно та грошові кошти, які вилучені 03.09.2015 року під час обшуку в квартирі АДРЕСА_1 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді -