Справа № 676/4785/15-к
Номер провадження 1-кп/676/77/16
У Х В А Л А
про повернення обвинувального акту
08 лютого 2016 року Кам`янець-Подільський міськрайонний суд
Хмельницької області
у складі головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
сторони кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3
потерпілої ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кам`янець-Подільського Хмельницької області, жителя та зареєстрованого по АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 АДРЕСА_2 , раніше не судимого, -
у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.190 КК України, -
В підготовчому судовому засіданні прокурор вважав за можливе призначити кримінальне провадження до судового розгляду у відкритому судовому засіданні, запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався і підстав для обрання запобіжного заходу ОСОБА_6 не має.
Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні заявив клопотання про повернення обвинувального акту, оскільки він не відповідає вимогам ч.5 ст.291 КПК України, викладені в ньому обставини та сформульоване обвинувачення не є конкретним, не містить викладу фактичних обставин справи вчиненого кримінального правопорушення, формулювання обвинувачення інкримінованого ОСОБА_6 в тому числі, щодо часу та способу скоєного на думку сторони обвинувачення, злочину, чим порушено право обвинуваченого на захист. Крім зазначеного в правовій кваліфікації інкримінованого його підзахисному обвинуваченні вказано взаємовиключну кваліфікацію «зловживання довірою» та «обман», тому за вказаних обставин обвинувальний акт необхідно повернути прокурору.
Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав думку свого захисника про повернення обвинувального акта прокурору.
Прокурор заперечив проти задоволення клопотання захисника про повернення обвинувального акта.
Потерпіла ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні підтримала клопотання захисника обвинуваченого, в частині повернення обвинувального акту прокурору, оскільки під час досудового слідства не визнано потерпілою її неповнолітню дочку ОСОБА_7 , відносно якої фактично і було вчинено кримінальне правопорушення, а їй неправомірними діями обвинуваченого завдано матеріальну та моральну шкоду, так як обставини які вказані в обвинувальному акті мали місце відносно її неповнолітньої доньки.
Суд заслухавши думку учасників судового провадження, перевіривши зміст обвинувального акту, встановив, що він не відповідає вимогам КПК України виходячи з наступного.
Відповідно до п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України.
Згідно п.5 ст. 291 КПК України обвинувальний має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленим, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті КК України та формулювання обвинувачення.
Відповідно до вимог п. «а» ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має право негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього.
Згідно обвинувального акта, ОСОБА_6 обвинувачується в тому, що він в період з березня по кінець другої декади квітня 2015 року, перебуваючи на території м. Кам`янець-Подільського, діючи з єдиним умислом, з корисливих мотивів, з метою заволодіння майном ОСОБА_4 , зловживаючи довірою її неповнолітньої доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з якою він перебував в дружніх відносинах, реалізовуючи свій злочинний намір повідомив останній неправдиві відомості про наявність у нього проблем з правоохоронними органами та боргових зобов`язань перед третіми особами, переконав ОСОБА_7 передати йому майно ОСОБА_4 та запевнив її, що поверне отримане майно, заздалегідь не маючи наміру виконувати умови усної домовленості, заволодів майном ОСОБА_4 передане йому неповнолітньою ОСОБА_7 , а саме :
- у період з 03.03.2015 року по 29.03.2015 року неподалік ТЦ «Глобус» на перехресті вул. Гагаріна та Драгоманова м. Кам`янець-Подільського золотими виробами: ланцюжком вагою 3.04г(585 проби) вартістю 3869,92 грн., ювелірним брухтом вагою 2.31г (500 проби) вартістю 2079 грн., вагою 1.47г (585 проби) вартістю 936 грн., сережками вагою 0.99г. (500 проби) вартістю 1260,27 грн.;
- в період з 30.03.2015 року по 08.04.2015 року біля буд. АДРЕСА_3 золотими виробами: каблучкою вагою 2.15г (проба 585) вартістю 2736,95 грн., сережкою вагою 0.90г (585 проби) вартістю 1145,70 грн., хрестиком вагою 0.95г (500 проби) вартістю 1209,35 грн., каблучкою вагою 1.04г. (585 проби) вартістю 1323,92 грн.;
- в період з 09.04.2015 року по 19.04.2015 року поблизу ТЦ «Глобус» на перехресті вул. Гагаріна та Драгоманова в м. Кам`янець-Подільському золотими виробами: сережкою вагою 2.46г. (585 проби) вартістю 3131,85 грн., каблучкою вагою 2,78г (585 проби) вартістю 3538,94 грн., сережкою вагою 4.04г (585 проби) вартістю 5142,92 грн., в результаті чого заподіяв своїми діями потерпілій ОСОБА_4 матеріальну шкоду на загальну суму 26 374,55 грн.
Як вбачається з обвинувального акту дії ОСОБА_6 кваліфіковані за ч.1 ст.190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайстві).
Відповідно по п. 13 ч.1 ст.3 КПК України обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунете в порядку, встановленому КПК України. Для формулювання обвинувачення необхідно встановити всі елементи складу кримінального правопорушення (суб`єкт, об`єкт, суб`єктивна сторона та об`єктивна сторона) та викласти зазначене у відповідному процесуальному документі.
Об`єктивна сторона шахрайства полягає у заволодінні майном або придбанні права на майно двома способами шляхом обману чи зловживання довірою. Кожен з цих способів характеризується різними діями винної особи. Так, обман як спосіб шахрайського заволодіння чужим майном чи придбання права на таке майно полягає у повідомленні потерпілому неправдивих відомостей або приховування певних відомостей, повідомлення яких мало б суттєве значення для поведінки потерпілого, з метою введення в оману потерпілого. Зловживання довірою полягає у недобросовісному використанні довіри з боку потерпілого: для заволодіння чужим майном чи правом на нього винний використовує особливі довірчі стосунки, які склалися між ним та власником чи володільцем майна. Обов`язковою ознакою шахрайства є добровільна передача потерпілим майна чи права на нього.
Виклад обставин кримінального правопорушення в обвинувальному акті має бути логічним, конкретним, виходячи з об`єктивно встановлених обставин кримінального правопорушення, у ході співставлення яких з ознаками кваліфікації, слідчому та прокурору належить керуватись кримінальним законом, який характеризує об`єктивну сторону конкретного кримінального правопорушення. Слід звернути увагу, що обвинувачення не має бути суперечливим
Однак прокурор, який затвердив обвинувальний акт не звернув уваги, що дії ОСОБА_6 кваліфіковані, як шахрайство вчинене обома способами: заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживаючи довірою. В порушення вимог ст. 91 КПК України орган досудового розслідування в обвинувальному акті не вказав, яким чином та у який конкретно спосіб обвинувачений заволодів майном потерпілої, оскільки перерахування двох способів шахрайських дій встановлених законом та визначених диспозицією ст.190 КК України, які носять взаємовиключний характер, їх інкримінування обвинуваченому не можна визнати конкретним обвинуваченням, разом з тим встановлення цих обставин є обов`язковим. Проте з фактичних обставин та сформульованого обвинувачення справи вбачається, що ОСОБА_6 заволодів майном лише шляхом зловживання довірою, тобто кваліфікація не відповідає описаним у обвинувальному акті фактичним обставинам справи та сформульованому обвинуваченні. Крім того з обвинувального ату вбачається, що обвинувачений ОСОБА_6 таємно від потерпілої ОСОБА_4 заволодів належним їй майном, використовуючи неповнолітню, як засіб вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України №10 від 06.11.2009 року «Про судову практику у справах про злочини проти власності» слід мати на увазі, що коли потерпіла особа через вік, фізичні чи психічні вади або інші обставини не могла правильно оцінювати і розуміти зміст, характер своїх дій або керувати ними, передачею нею майна чи права на нього не можна вважати добровільною.
За даних обставин, обвинувальний акт є неконкретизований, а обвинувачення незрозумілим, з огляду на те, які саме дії обвинуваченого ОСОБА_6 необхідно розглядати, як такі, що підпадають під поняття злочину (кримінального правопорушення), і їх розмежуванню за об`єктивною стороною, що перешкоджає призначенню по суті даного кримінального провадження.
При поверненні обвинувального акту прокурору, суд враховує відсутність правового механізму для примусу прокурора змінити обвинувачення в суді під час судового розгляду, а тому вважає, що перевірений обвинувальний акт підлягає безумовному поверненню прокурору без обговорення питання про можливе використання прокурором у наступному під час судового розгляду можливостей, які надає прокурору ст. 338 КПК України, оскільки закон дозволяє прокурору змінити обвинувачення в суді виключно для зміни правової кваліфікації та/або обсягу обвинувачення і тільки за результатами судового розгляду при встановленні нових фактичних обставин кримінального правопорушення.
Наведені дії органів досудового розслідування та прокурора позбавляють обвинуваченого та потерпілого можливості користуватися гарантованим їм державо та Конституцією України правом на захист, що полягає у викладені своїх показів, заперечень по кожному епізоду в тому числі, щодо прийнятих процесуальних рішень, а суд належним чином встановити інтину у провадженні.
Враховуючи викладене, заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши обвинувальний акт, суд приходить до висновку, що відповідно до вимог п.3 ч.3 ст.314 КПК України, обвинувальний акт необхідно повернути прокурору, оскільки він не відповідає вимогам КПК України.
При цьому суд враховує, що повернення обвинувального акту жодним чином не позбавляє органи досудового розслідування та прокурора повторно спрямувати провадження до суду у спосіб встановлений законом.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 291,293, 314 КПК України -
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Хмельницької області через Кам`янець-Подільський міськрайонний суд протягом 7 діб, з дня її оголошення.

Суддя Кам`янець-Подільського міськрайонного суду

ОСОБА_1