13.10.2015 Єдиний унікальний номер 205/3032/15-к
Провадження №1-кп/205/345/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2015 року Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі:
Головуючого судді - ОСОБА_1
За участю: секретаря - ОСОБА_2
прокурора - ОСОБА_3
захисника - ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську обвинувальний акт відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, українця, освіта середня, офіційно не працевлаштованого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
-12.02.2007 року Жовтневим PC м. Дніпропетровська за ч.З ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі;
-10.08.2007 року Дніпропетровським PC Дніпропетровської області за ст. 198 КК України до 2 років позбавлення волі;
-09.06.2009 року Дніпропетровським PC Дніпропетровської області за ч.І ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 71, 78 ч.З КК України частково приєднати 2 роки 3 місяці за вироком Дніпропетровського PC від 10.08.2007 і до відбуття 4 роки 3 місяці позбавлення волі.
який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, суд -
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 , будучи особою, раніше судимою за корисливий злочин, судимість за яку у встановленому законом порядку знята, але не погашена, на шлях виправлення не став та повторно вчинив новий умисний корисний злочин за наступних обставин.
ОСОБА_5 , у невстановлений досудовим розслідуванням час, у невстановленому досудовим розслідуванням місці, у невстановлений досудовим розслідуванням спосіб, заволодів мобільним телефоном Iphone 4s, IMEI НОМЕР_1 з сім-картою НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_6 , після чого у ОСОБА_5 , виник злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, а саме грошових коштів належних потерпілій ОСОБА_6 , які знаходились на банківському рахунку «Приват Банк», номер кредитної картки - НОМЕР_3 , що зареєстрована на ім`я ОСОБА_6 .
Так, обвинувачений ОСОБА_5 , 30.05.2014 в період часу приблизно з 5:30 год. до 7:35 год., незаконно здійснив 4 транзакції, які були проведені за допомогою смс-команд, використовуючи послугу ПАТ КБ «Приватбанк» «Mobile Banking» на загальну суму 18000 грн, для реалізації злочинного умислу, ОСОБА_5 , використовуючи мобільний номер телефону НОМЕР_2 набрав певну комбінацію цифр та символів, а саме: «SEND5000+4990 НОМЕР_4 », тим самим здійснив 4 перекази грошових коштів на карту Приватбанку № НОМЕР_4 , що зареєстрована на його ім`я, а саме:
1. 05.34 годин 30.05.2014 року переказ 3000 грн;
2. 05.34 годин 30.05.2014 року переказ 5000 грн;
3. 07.10 годин 30.05.2014 року переказ 5000 грн;
4. 07.35 годин 30.05.2014 року переказ 5000 грн. *
Таким чином ОСОБА_5 , заволодів грошовими коштами на загальну суму 18000 грн, тим самим спричинивши потерпілій ОСОБА_6 майнову шкоду на суму 18000 грн.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою провину визнав повністю, щиро покаявся в інкримінованому йому діянні та суду пояснив, що дійсно він, при викладених у цьому вироку обставинах, зазначеним способом таємно заволодів грошовими коштами потерпілої.
Потерпіла ОСОБА_6 до зали суду не з`явилася, надала суду заяву у якій вказала, що не заперечує проти розгляду справи за її відсутності, прохала задовольнити цивільний позов, заявлений нею під час досудового розслідування, у повному обсязі та призначити покарання на розсуд суду.
Судом перевірено правильність розуміння обвинуваченим ОСОБА_5 визнаних ним обставин та добровільність його позицій, а також роз`яснено можливі наслідки у разі застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України, а саме позбавлення можливості оскаржити в апеляційному порядку визнані ним обставини кримінального правопорушення.
У зв`язку із повним визнанням обвинуваченим ОСОБА_5 своєї провини та оскільки фактичні обставини правопорушення ніким не оскаржуються, суд, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України та за згодою сторін кримінального провадження, вважає недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин кримінального правопорушення.
Оцінюючи докази в їх сукупності суд вважає, що провина обвинуваченого ОСОБА_5 повністю підтвердилась під час судового слідства та його умисні дії, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), скоєному повторно за ч. 2 ст. 185 КК України кваліфіковано вірно.
Обговорюючи питання про вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним діяння, яке відноситься до категорії тяжких, данні про особу обвинуваченого, який раніше судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем мешкання характеризується задовільно.
Обставинами пом`якшуючими покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд визнає щире каяття.
Обставиною обтяжуючою покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , судом не встановлено.
По справі, на стадії досудового розслідування, потерпілою ОСОБА_6 був заявлений цивільний позов про стягнення з ОСОБА_5 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 18 000 гривень.
Обвинувачений ОСОБА_5 цивільний позов визнав у повному обсязі та суду пояснив, що має намір відшкодовувати нанесені ним збитки потерпілій ОСОБА_6 .
Враховуючи викладене, суд вважає, що сума збитків, нанесених потерпілій, в наслідок вчинення кримінального правопорушення, підлягає стягненню з обвинуваченого ОСОБА_5 , оскільки сам обвинувачений не заперечує проти задоволення цивільного позову та факт спричинення матеріальної шкоди підтвердився під час судового слідства, у зв`язку з чим, суд вважає за необхідне задовольнити цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 до обвинуваченого ОСОБА_5 про стягнення матеріальної шкоди у розмірі 18 000 гривень, у повному обсязі.
На підставі викладеного, суд вважає що виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 можливе без ізоляції від суспільства, проте із здійсненням контролю за поведінкою з боку органів кримінально виконавчої інспекції, у зв`язку із чим, суд вважає можливим призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді позбавлення волі, звільнивши від реального відбування покарання на підставі ст. 75 КК України, з встановленням іспитового строку та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Керуючись ст.ст. 369-371, 373, 374 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на чотири роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання, встановивши іспитовий строк два роки.
На підставі ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_5 обов`язок повідомляти органи кримінально виконавчої інспекції про зміну місця мешкання, роботи, періодично являтися для реєстрації в кримінально виконавчу інспекцію.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 до обвинуваченого ОСОБА_5 , про стягнення матеріальної шкоди задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 18000 гривень, в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою скасувати, негайно звільнивши з-під варти в залі суду.

Вирок суду може бути оскаржено в тридцяти денний строк з моменту його проголошення в судову палату по кримінальним справам Апеляційного суду Дніпропетровської області через районний суд.
Суддя: ОСОБА_1
Копія вірна: Суддя -
Секретар -