Справа № 395/995/15-к
Провадження № 1-кп/395/101/2015
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2015 року м. Новомиргород
Новомиргородський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: прокурорів прокуратури Новомиргородського району Кіровоградської області ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , перекладача обвинуваченого ОСОБА_6 ОСОБА_7 , захисника адвоката ОСОБА_8 , секретаря судового засідання ОСОБА_9 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000307 від 22.05.2015 р., стосовно

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Андріївка, Новомиргородського району Кіровоградської області, який зареєстрований та проживає по АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, з базовою загальною середньою освітою, не працює, не одружений, раніше не судимий,

обвинуваченого у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Новомиргорода, Кіровоградської області, який зареєстрований та проживає по АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, не працює, інвалід 3 групи з дитинства безтерміново, з повною загальною середньою освітою, неодружений, раніше не судимий,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Суд визнав доведеним, що 22 травня 2015 року в 00 годин 10 хвилин обвинувачений ОСОБА_12 , усвідомлюючи протиправність своїх дій, запропонував обвинуваченому ОСОБА_13 здійснити незаконне заволодіння транспортним засобом, а саме: мотоциклом марки «VIPER ZS125J» з об`ємом двигуна 125 куб. см, який знаходився в кущах біля будинку АДРЕСА_2 та належить потерпілому ОСОБА_14 .

Оскільки обвинувачений ОСОБА_15 погодився на пропозицію ОСОБА_5 протиправно вилучити транспортний засіб у власника всупереч його волі, тієї ж ночі приблизно о 01 годині обидва обвинувачених прийшли до будинку АДРЕСА_2 , де побачили у вищевказаному місці зазначений транспортний засіб. Реалізовуючи свій злочинний намір на заволодіння чужим майном за попередньою змовою групою осіб, діючи злагоджено, скориставшись тимчасовою відсутністю власника мотоцикла, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, обвинувачені ОСОБА_12 та ОСОБА_15 підняли вищевказаний мотоцикл за кермо та багажник і віднесли його до будинку АДРЕСА_1 . Там вони руками зламали замок рульового керма мотоцикла, а потім обвинувачений ОСОБА_12 зірвав дроти біля замка запалення, завів викрадений мотоцикл та передав його керування обвинуваченому ОСОБА_13 , який поїхав на ньому на вул. Молодіжну у с. Листопадове, Новомиргородського району Кіровоградської області. У цей час обвинувачений ОСОБА_12 рухався поруч на належному йому мопеді.

У подальшому обвинувачені ОСОБА_12 та ОСОБА_15 викрадене майно обернули на свою користь, спричинивши потерпілому ОСОБА_14 майнову шкоду на загальну суму 8.432 грн.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що обвинувачених ОСОБА_5 і ОСОБА_6 потрібно визнати винними у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, за ознаками: незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Висновки суду про винуватість обвинувачених у вчиненні інкримінованого злочину ґрунтуються на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_12 винність у скоєнні вказаного злочину у ході судового розгляду визнав повністю і пояснив, що дійсно запропонував ОСОБА_13 незаконно заволодіти мотоциклом потерпілого ОСОБА_4 . У подальшому вони мали намір розібрати його на запасні частини і продати. Оскільки повністю розібрати мотоцикл їм не вдалося, то продали його іншій особі.

Обвинувачений ОСОБА_15 винність у скоєнні вищезазначеного злочину у ході судового розгляду визнав повністю і пояснив, що за пропозицією ОСОБА_5 прийняв участь у незаконному заволодінні майном потерпілого ОСОБА_4 . Спочатку вони домовилися розібрати мотоцикл на запасні частини, але це їм не вдалося. Куди потім подівся транспортний засіб, йому не відомо.

Потерпілий ОСОБА_16 підтвердив у суді, що невідомі особи викрали його мотоцикл. Тому він звернувся до міліції і приблизно через місяць транспортний засіб йому повернули зі значними технічними несправностями.

Окрім наведених показань, винуватість обвинувачених ОСОБА_5 і ОСОБА_6 також підтверджується письмовими доказами у справі:

протоколом огляду місця події від 22.05.2015 р., в ході якого працівники міліції оглянули територію поблизу будинку АДРЕСА_2 , де на землі виявили сліди, схожі на розлив пального;

протоколом огляду місця події від 20.06.2015 р. і фото таблицями до нього, під час якого працівники міліції оглянули територію біля магазину «АТБ» у м. Новомиргороді, де виявили та вилучили мотоцикл марки «VIPER ZS125J» з об`ємом двигуна 125 куб. см;

протоколом проведення слідчого експерименту від 27.07.2015 р. та фото таблицями до нього, у ході якого обвинувачений ОСОБА_12 в присутності захисника та понятих продемонстрував обставини незаконного заволодіння майном потерпілого;

протоколом проведення слідчого експерименту від 27.07.2015 р. та фото таблицями до нього, у ході якого обвинувачений ОСОБА_15 в присутності захисника та понятих продемонстрував обставини незаконного заволодіння майном потерпілого;

висновками судової автотоварознавчої експертизи за № 96/06 про ринкову вартість мотоцикла марки «VIPER ZS125J» з об`ємом двигуна 125 куб. см;

довідкою приватного підприємця ОСОБА_17 з розрахунком вартості ремонту мотоцикла потерпілого ОСОБА_4 станом на 15.10.2015 р.;

іншими матеріалами кримінального провадження.

Оскільки показання обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та потерпілого ОСОБА_4 у суді послідовні, логічні та узгоджуються з іншими доказами у справі, суд визнає їх правдивими.

При призначенні обвинуваченим покарання обставинами, які його пом`якшують, суд визнає: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування частини завданого збитку (пп. 1, 2 ч. 1 ст. 66 КК України).

При призначенні міри покарання обвинуваченим за вчинене, суд враховує характер і ступінь тяжкості вказаного злочину, а також особу:

ОСОБА_5 , що вперше притягується до кримінальної відповідальності, за місцем постійного проживання зарекомендував себе позитивно;

ОСОБА_6 , котрий вперше притягується до кримінальної відповідальності, за місцем постійного проживання зарекомендував себе позитивно, є інвалідом 3 групи з дитинства.

Враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, суд дійшов висновку про можливість виправлення обвинувачених ОСОБА_5 і ОСОБА_6 без реального відбування покарання у виді позбавлення волі та без конфіскації їх майна.

Тому потрібно прийняти рішення про звільнення обвинувачених ОСОБА_5 і ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням відповідно до вимог ст. 75 КК України, якщо вони протягом визначеного судом іспитового строку не вчинять нового злочину і виконають покладені на них обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, навчання і роботи, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції (пп. 2-4 ч. 1 ст. 76 КК України).

Вирішуючи питання про відшкодування завданої злочином шкоди, суд виходить з того, що з вини обвинувачених внаслідок інкримінованого злочину потерпілому ОСОБА_14 було завдано матеріальні збитки на загальну суму 2.735 грн.

Під час судового розгляду справи потерпілий ОСОБА_16 пред`явив до обвинуваченого ОСОБА_5 цивільний позов про стягнення майнової шкоди у сумі 8 тис. грн. і моральної шкоди у розмірі 10 тис. грн.

У подальшому потерпілий зменшив розмір стягнення матеріальної шкоди до 2.735 грн.

В той же час він не пред`явив цивільний позов про стягнення будь-якої шкоди з обвинуваченого ОСОБА_6 , бо ніяких претензій до нього не має.
Обвинувачений ОСОБА_12 визнав позов у частині стягнення матеріальних збитків у сумі 2.735 грн. повністю, а стосовно відшкодування моральної шкоди не визнав.

Заслухавши згадані показання та безпосередньо дослідивши докази в справі: ознайомившись з письмовими доказами та іншими матеріалами справи, суд вважає за необхідне задовольнити позов потерпілого у частині стягнення матеріальних збитків у сумі 2.735 грн. повністю, а стосовно відшкодування моральної шкоди частково з таких підстав.

Твердження потерпілого ОСОБА_4 про заподіяння йому майнової шкоди повністю підтверджуються як його показаннями, так і поясненнями обох обвинувачених, а розмір матеріальних збитків був визначений довідкою приватного підприємця ОСОБА_17 з розрахунком вартості ремонту мотоцикла потерпілого ОСОБА_4 станом на 15.10.2015 р.

Крім того, суд вважає, що потерпілий ОСОБА_16 зазнав моральних страждань внаслідок вчинення злочину обвинуваченими, бо було порушено його право приватної власності, а також був суттєво порушений його звичний спосіб життя.

Окрім цього, потерпілий обґрунтовано стверджує, що внаслідок заподіяння йому майнової шкоди він був позбавлений можливості протягом двох тижнів працювати у звичному для нього режимі. Тож він був змушений придбати інший транспортний засіб, щоб уникнути завдання більших збитків власній підприємницькій діяльності.

Тому розмір відшкодування визначається судом з урахуванням суті позовних вимог, характеру діяння відповідача, моральних страждань позивача, а також інших (вище перелічених) негативних наслідків.

Таким чином, суд відкидає заперечення обвинуваченого ОСОБА_5 та вважає за доцільне стягнути 5 тис. грн. моральної шкоди на користь ОСОБА_4 .

У решті позову потрібно відмовити за його недоведеністю.

В той же час передбачених законом підстав для постановлення рішення про відшкодування процесуальних витрат у даному кримінальному провадженні немає.

На підставі наведеного, ст. ст. 1166-1168 ЦК України, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись ст. ст. 127-129, 368, 370-371, 373-374, 376, 392-395 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_10 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 05 (п`ять) років без конфіскації майна.

МОРОЗА ОСОБА_18 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 05 (п`ять) років без конфіскації майна.

Згідно ст. 75 КК України звільнити обвинувачених ОСОБА_5 і ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, якщо кожен з них протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, та визначити іспитовий строк: для обвинуваченого ОСОБА_5 03 (три) роки та для обвинуваченого ОСОБА_6 02 (два) роки.

Відповідно до пп. 2-4 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати обвинувачених ОСОБА_5 і ОСОБА_6 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, навчання та роботи, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Речові докази, після набрання вироком законної сили: мотоцикл марки «VIPER ZS125J» з об`ємом двигуна 125 куб. см, що належить потерпілому ОСОБА_14 та перебуває у нього на зберіганні, - залишити зазначеному володільцеві.

Позов потерпілого і цивільного позивача ОСОБА_4 до обвинуваченого ОСОБА_5 про відшкодування заподіяної злочином майнової і моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути із обвинуваченого ОСОБА_5 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь потерпілого ОСОБА_4 2.735 грн. матеріальних збитків, 5 тис. грн. у рахунок відшкодування завданої злочином моральної шкоди, а всього стягнути 7.735 (сім тисяч сімсот тридцять п`ять) гривень 00 коп.

У решті позову відмовити за його недоведеністю.

До набрання вироком законної сили міру запобіжного заходу стосовно обвинувачених ОСОБА_5 і ОСОБА_6 не обирати.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана сторонами до апеляційного суду Кіровоградської області через Новомиргородський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий:
суддя ОСОБА_19
Згідно з оригіналом:

суддя ОСОБА_20