Справа № 1-102/2010 рік
В И Р О К

Іменем України

4 серпня 2010 року Бориславський міський суд Львівської області

в складі: головуючого - судді Слиша А.Т.

при секретарі Шетерляк М.Є..

з участю прокурора - Рибачука В.І.

підсудного- Ліпецького Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бориславі в залі суду кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, не працюючого, раніше судимого: 15 жовтня 2003 року Бориславським міським судом Львівської області ст. 185 ч.5 КК України до 5 років позбавлення волі, в порядку ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки, 10 серпня 2004 року Бориславським міським судом за ст. 185 ч.3, 71 КК України до позбавлення волі на 5 років 6 місяців, 16 листопада 2005 року Бориславським міським судом за ст. 185 ч.3, ст. 70 ч.4 КК України до позбавлення волі на 6 років, постановою Миколаївського районного суду Львівської області від 4 лютого 2009 року замінено не відбуту частину строку покарання позбавлення волі на більш мяке - виправні роботи, строком на 1 рік 9 місяців 8 днів, з відрахуванням 20 % заробітної плати в дохід держави щомісячно, проживаючого у ІНФОРМАЦІЯ_4,

у вчиненні злочину, передбаченого ст.. 389 ч,2 КК України, суд, -

встановив:

Підсудному ОСОБА_1В, згідно постанови Миколаївського районного суду Львівської області від 4 лютого 2009 року, замінено не відбуту частину строку покарання позбавлення волі на більш мяке - виправні роботи в комунальному підприємстві „Спортивно-оздоровчий комплекс „Нафтовик, що у м. Бориславі Львівської області, строком на 1 рік 9 місяців 8 днів з відрахуванням 20% заробітної плати в дохід держави щомісячно. Достовірно знаючи порядок відбування даного покарання у виді виправних робіт, підсудний ОСОБА_1 був прийнятий на роботу сторожем- робітником згідно наказу № 03 від 18 лютого 2009 року у КП „Спортивно-оздоровчий комплекс „Нафтовик, з оплатою праці згідно штатного розпису.

Однак, підсудний ОСОБА_1 1, 2, 5, 6, 9 та 10 січня 2010 року, умисно, з метою ухилення від відбування виправних робіт, без поважних причин, не вийшов на , роботу в КП „СОК „Нафтовик, покинувши адміністративну територію м. Борислава тавиїхавши в м. Дубно. 4 січня 2010р. підсудний ОСОБА_1 без поважних причин не зявився на реєстрацію в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Крім цього, 2, 3, 6, 7, 10, 11,14, 15,18,19, 22, 23,26,27,30 і 31 березня 2010 року, а також 3, 4, 7, 8 ,11 і 12 квітня 2010 року, умисно, з метою ухилення від відбування виправних робіт, без поважних причин не вийшов на роботу в КП „СОК „Нафтовик, тобто вчинив протягом місяця більше двох прогулів, допустив переїзд у іншу місцевість без дозволу органів кримінально-виконавчої інспекції.

На підставі довідки органів кримінально-виконавчої інспекції від 27 липня 2010 року за №852 ОСОБА_1 відбув покарання у виді виправних робіт строком 10 місяців 13 днів. Відповідно підсудним ОСОБА_1 не відбуто 10 місяців 25 днів покарання у виді виправних робіт.

У судовому засіданні підсудний ОСОБА_1. вину у вчиненому визнав повністю та пояснив, що згідно постанови Миколаївського районного суду Львівської області від 4 лютого 2009р. замінено не відбуту частину строку покарання позбавлення волі на більш мяке - виправні роботи в комунальному підприємстві „Спортивно- оздоровчий комплекс „Нафтовик, що у м. Бориславі Львівської області, строком на 1 рік 9 місяців 8 днів з відрахуванням 20% заробітної плати в дохід держави щомісячно.

17 лютого 2009р. був ознайомлений з порядком відбування покарання у виді виправних робіт, про що розписався. А також цього дня було розяснено, що він зобовязаний сумлінно ставитися до праці, зявлятися у встановлені дні до інспекції на реєстрацію, а в разі ухилення від відбування покарання, може нести кримінальну відповідальність за ст. 389 КК України. 17 лютого 2009р. його також ознайомлено з постановою інспектора КВІ м. Борислава, в якій зобовязано зявлятися у органи кримінально-виконавчої інспекції в перший понеділок кожного місяця.

На протязі 2009 року сумлінно відбував покарання, виходив на роботу, не допускав прогулів. 1, 2, 5, 6, 9 та 10 січня 2010 року не вийшов на роботу в комунальне підприємство „Спортивно-оздоровчий комплекс Нафтовик, так як поїхав в м. Дубно до своєї співмешканки на Різдвяні свята. Розумів, що у випадку не виходу на роботу його буде притягнуто до кримінальної відповідальності. Після свят повернувся у м. Борислав Виходив на роботу, а за допущені прогули його було притягнуто до дисциплінарної відповідності; була оголошена догана.

2, 3, 6, 7, 10, 11,14, 15,18,19, 22, 23,26,27,30 і 31 березня 2010 року, а також 3, 4, 7, 8 ,11 і 12 квітня 2010 року не вийшов на роботу, розумів, що порушує порядок відбування покарання. В ці дні був вдома, так як його співмешканка ОСОБА_2 вагітна і не добре себе почувала. Визнає, що поставився до покладених на нього обовязків легковажно. У вчиненому щиро розкаюється, просить суворо не карати.

Крім повного визнання своєї вини підсудного ОСОБА_1, його вина підтверджується зібраними по справі доказами, дійсність та достовірність яких учасниками судового розгляду не оспорюється.

Оцінюючи зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає доведеним, що підсудний ОСОБА_1 засуджений до покарання у виді виправних робіт, легковажно поставився до виконання покладених на нього обовязків визначених даним покаранням, вчинив протягом місяця більше двох прогулів, допустив переїзд у іншу місцевість без дозволу органів кримінально-виконавчої інспекції а тому його дії вірно кваліфіковані органами досудового слідства за ст.389 ч.2 КК України, ухилення від відбуття виправних особою, засудженою до цього покарання.

Призначаючи покарання підсудному, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставину, що помякшує покарання, особу підсудного, котра раніше притягалась до кримінальної відповідальності, вчинила новий злочин відбуваючи покарання, за місцем проживання характеризується позитивно.

Обставиною, яка помякшує покарання, суд визнає щире каяття підсудного у вчиненні злочину.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що покарання підсудному слід призначити в межах санкції статті, за якою кваліфіковано злочин, у виді арешту. Разом з тим, на підставі ст.71 КК України остаточно призначити підсудному ОСОБА_1. покарання за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком від 16 листопада 2005 року Бориславського міського суду та постановою Миколаївського районного суду Львівської області від 4 лютого 2009 року з урахуванням вимог ст.72 КК України.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Судові витрати по справі відсутні.

Речові докази по справі відсутні.

Керуючись ст.ст.323, 324 КПК України, суд -

з а с у д и в:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.389 ч.2 КК України та призначити покарання у виді арешту на два місяці.

Відповідно до вимог ст.71 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком від 16 листопада 2005 року Бориславського міського суду та постановою Миколаївського районного суду Львівської області від 4 лютого 2009 року із застосуванням правил складання покарань, передбачених ст.72 КК України, відповідно до яких при складанні покарань за сукупністю вироків одному дню арешту відповідає три дні виправних робіт,- та остаточно призначити покарання ОСОБА_1 у виді арешту на три місяці.

Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу засудженому залишити попередньо обрану - підписка про невиїзд.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Львівської області протягом пятнадцяти діб з моменту його проголошення через Бориславський міський суд Львівської області.

Головуючий Слиш А.Т