Провадження № 11-сс/795/428/2015 Слідчий суддя ОСОБА_1
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 грудня 2015 рокум. Чернігів

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

слідчого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 30 листопада 2015 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 30 листопада 2015 року застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_9 та визначено розмір застави в сумі 27560 грн.

Застосовуючи до ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою слідчий суддя обґрунтував своє рішення тим, що останній підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, достатньо підстав вважати, що перебуваючи на волі підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, неправомірно впливати на свідка в даному кримінальному провадженні, при цьому жоден із більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить належного виконання останнім процесуальних обов`язків та не зможе запобігти вказаним ризикам.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції захисник ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати відносно підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилається на те, що

підозрюваний вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю та дав правдиві покази про обставини ДТП. При цьому суд не прийняв до уваги, що злочин, що інкримінується підозрюваному, відноситься до категорії злочинів вчинених з необережності, а це істотно впливає на висновки щодо суспільної небезпечності підозрюваного, необхідності його ізоляції від суспільства.

Наявність ризиків, зазначених в клопотанні стороною обвинувачення - можливих: переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків в даному кримінальному провадженні (залякувати, погрожувати розправою), іншим чином перешкодити кримінальному провадженню незаконно впливати на слідчого та процесуального прокурора - не просто жодними доказами не підтверджуються і є припущеннями сторони обвинувачення, які у відповідності до ст. 62 Конституції України та ст. 17 КПК України повинні тлумачитися на користь підозрюваного, але в судовому засіданні були спростовані самим ініціатором клопотання - процесуальним прокурором, який на питання слідчого судді пояснив, що існування вищевказаних ризиків є припущенням сторони обвинувачення і будь-якими доказами не підтверджуються.

Також зазначив, що ризик переховування від досудового розслідування та суду спростовується самим фактом явки підозрюваного в судове засідання 30.11.2015 року, який після участі в слідчих діях (огляд транспортного засобу) 27.11.2015 року слідчим не затримувався і перебував в м. Конотоп Сумської області, а на виклик слідчого 30.11.2015 року самостійно з`явився в Деснянський районний суд м. Чернігова, ризик можливого незаконного впливу на свідків спростовується письмовим поясненням свідка ОСОБА_10 , а ризик незаконного впливу на слідчого та прокурора останні заперечили самі, повідомивши про це слідчого суддю.

Вказав, що зазначаючи в ухвалі про наявність ризиків, слідчий суддя не зазначив обставин, які б свідчили про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобіганню ризику, і не послався на докази, які обґрунтовують ці обставини.

Також, судом першої інстанції не було враховано те, що ОСОБА_9 має постійне місце проживання, має сталі та міцні соціальні зв`язки, раніше не судимий, до адміністративної відповідальності не притягувався.

Також вказав, що в ухвалі, яка оскаржується, суд спотворив пояснення підозрюваного, дані в судовому засіданні про те, що останній відшукав брата співмешканця загиблої внаслідок ДТП ОСОБА_11 та намагався неправомірно вплинути на свідка. При цьому суд, всупереч презумпції невинуватості, поклав обов`язок доказування існування ризику неправомірного впливу на свідка не на сторону обвинувачення, а на підозрюваного.

Заслухавши доповідача, пояснення апелянта, який просив апеляційну скаргу задовольнити, думку прокурора і слідчого, які вважали ухвалу суду законною та обґрунтованою, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, органом досудового розслідування ОСОБА_9 підозрюється в тому, що перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем, проявив неуважність, неправильно оцінив дорожню обстановку, виїхав на праве узбіччя по ходу свого руху, де скоїв наїзд на ОСОБА_11 , яка рухалася по узбіччю, внаслідок чого вона отримала тілесні ушкодження та була госпіталізована, а під час лікування померла, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0009334.

30.11.2015р. ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України.

Згідно вимог ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини зазначені у ч.1 ст. 178 КПК України.

При прийнятті рішення про задоволення клопотання слідчого, слідчий суддя з урахуванням мети та підстав застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вимог ст.ст. 178, 194 КПК України, наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 кримінального правопорушення, даних про його особу, тяжкості кримінального правопорушення та з урахуванням того, що підозрюваний ОСОБА_9 не має постійної роботи, на даний час фактично проживає в смт. Куликівка, хоча відповідно до матеріалів провадження зареєстрований та проживає за іншою адресою, дійшов вірного висновку про необхідність застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, так як інший запобіжний захід не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Враховуючи в сукупності доведені слідчим та прокурором ризики і дані про особу підозрюваного, тяжкості кримінального правопорушення, сімейний та майновий стан, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді взяття під варту. Тому твердження апелянта про можливість застосування до ОСОБА_9 іншого більш м`якого виду запобіжного заходу колегія суддів вважає таким, що не ґрунтується на матеріалах провадження.

Крім цього, на думку колегії суддів, слідчий суддя обґрунтовано та в повній мірі мотивував своє рішення, а саме те, що ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, що відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого. Будучи учасником ДТП, підозрюваний зник з місця пригоди.

Доводи захисника про те, що слідчим суддею не в повній мірі враховані характеризуючи дані ОСОБА_9 є безпідставними, оскільки вони в повній мірі враховані судом першої інстанції. Крім того, вказані захисником обставини не виключають наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя, з урахуванням та в межах вимог ст. 182 КПК України, вірно визначив розмір застави, що належним чином забезпечить виконання підозрюваним ОСОБА_9 покладених на нього обов`язків у випадку внесення застави, з урахуванням обставин вчинення та тяжкість даного кримінального правопорушення, сімейний, майновий стан підозрюваного та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Підстав для визначення ОСОБА_9 меншого розміру застави колегія суддів не вбачає.

Істотних порушень норм кримінального процесуального закону, які були б підставою для скасування ухвали слідчого судді, не вбачається.

На підставі наведеного, керуючись ст.376, ч.3 ст.407, 418, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу Деснянського районного суду м. Чернігова від 30 листопада 2015 року про застосуванням щодо підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без зміни.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4