Справа № 10-113/10 Головуючий у 1 інстанції Ванівський О.М.
Категорія ч.3 ст.187 КК України Доповідач І.Є. Зазуля
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2010 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

Головуючого судді - Зазулі І.Є.

Суддів Брух Б.І, ОСОБА_1

за участю прокурора Вільшанського Ю.Б.

за участю захисника ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 на постанову дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 25 лютого 2010 року,-

встановила:

Цією постановою задоволено подання слідчого СВ Дрогобицького МВ ГУМВСУ у Львівській області та обрано:

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженцю та жителю ІНФОРМАЦІЯ_2. Львівської області, українцю, громадянину України, ІНФОРМАЦІЯ_3, студенту 2 курсу факультету менеджменту і маркетингу Дрогобицького державного педагогічного університету ім. Івана Франка, не працюючому, військовозобовязаному, неодруженому, раніше не судимому, -

запобіжний захід у вигляді взяття під варту.

ОСОБА_4 обвинувачується в тому, іцо він 16 лютого 2010 року приблизно о 12.00 год. маючи намір заволодіти чужим майном, попередньо взявши з собою кухонний ніж. моток липкої стрічки та шапку з вирізами для очей зайшов у приміщення 2-го підїзду будинку № 9 по вул. Володимира Великого в м. Дрогобич Львівської області де піднявся на сходову клітку між другим та третім поверхом та став чекати на неповнолітнього ОСОБА_5 коли той повертатиметься додому. Того ж самого дня приблизно о 14.год. 35 хв., коли неповнолітній ОСОБА_5 відкрив вхідні двері своєї квартири АДРЕСА_1, ОСОБА_4 забіг за ним у приміщення квартири, тримаючи у правій руці кухонний ніж, після чого запхав великий палець правої руки в рот потерпілому, одночасно спричинивши потерпілому тілесне ушкодження у вигляді садна в ділянці лівої щоки, ближче до кута рота та носо-губної зморшки, яке згідно висновку судово- медичного експерта № 143 від 17 лютого 2010 року відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, примусив ОСОБА_5 зачинити замок вхідних дверей, погрожував фізичним насильством небезпечним для життя та здоровя та вимагав гроші в сумі 400гри., однак не встиг, заволодіти майном, так як був затриманий працівниками міліції, які прибули на місце події.

В апеляції захисник ОСОБА_3В.в інтересах ОСОБА_4 просить скасувати постанову Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 25 лютого 2010 року та змінити запобіжний захід із взяття під варту на підписку про невиїзд. Посилається на те, що судом не було враховано відсутність буд-яких тяжких наслідків вчиненого, також те. що останній навчається на 2-му курсі університету, позитивно характеризується за місцем проживання, не перебував на обліку в інспекції в справах неповнолітніх чи кримінальній міліції. Окрім того зазначає, що ОСОБА_4 страждає на захворюванням нирок та гепатитом в звязку з цим під час перебування пі вартою йому тричі лікарями надавалась невідкладна медична допомога.

Заслухавши доповідача, виступ захисника ОСОБА_2 в підтримку внесеної апеляції, позицію прокурора, який вважає апеляцію безпідставною, а прийняте судом першої інстанції рішення обгрунтованим і законним, перевіривши матеріали слідства, та розглянувши наведені апелянтом доводи, колегія суддів прийшла до висновку, що внесена апеляція до задоволення не підлягає.

Приймаючи рішення щодо обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, судом враховано особу обвинуваченого, його вік, стан здоровя, сімейний стан, місце проживання, а також те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, за яким законом передбачено покарання у виді позбавлення волі строком більше 7-ми років, перебуваючи на волі останній може ухилятись від слідства і суду та продовжувати злочинну діяльність.

Даних, які б спростували висновки місцевого суду щодо мотивів обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді взяття під варту в процесі апеляційного розгляду не встановлено.

Покликання захисника на відсутність будь-яких тяжких наслідків та хворобливий стан обвинуваченого не можуть в даному випадку бути достатньою підставою для зміни запобіжного заходу.

Постанова суду першої інстанції відповідає вимогам ст. ст. 148, 150. 155, 165-1, 165-2, КПК України та підстав для її скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 356, 362, 366, 377КПК України, колегія суддів .-

Ухвалила:

Постанову Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 25 лютого 2010 року про обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді взяття під варту залишити без змін, а апеляцію захисника ОСОБА_3 без задоволення.

Головуючий:

Судді: 1)

2)