печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 листопада 2015 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого в особливо важливих справах першого слідчого відділу управління з розслідування особливо важливих справ Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 , погоджене прокурором другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсона, громадянина України, одруженого, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч. ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 27 ст. 349, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 289 КК України у кримінальному провадженні №0002852, -

В С Т А Н О В И В :
В провадження слідчого судді надійшло клопотання слідчого в особливо важливих справах першого слідчого відділу управління з розслідування особливо важливих справ Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 , погоджене прокурором другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .

Вказане клопотання обґрунтоване тим, що слідчими Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002852 від 15.08.2014 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 28 ст. 349, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 289, ч. 4 ст. 28 ст. 349, ч. 4 ст. 28 ч. 5 ст. 191, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 157, ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст.28, ч. 3 ст. 157 КК України..

Досудовим розслідуванням встановлено, що після призначення у 2014 році на посаду заступника Голови Дніпропетровської обласної державної адміністрації керівника апарату ОСОБА_7 , перебуваючи у м. Дніпропетровську створив стійке ієрархічне об`єднання злочинну організацію, до складу якої увійшли ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_5 та інші невстановлені на даний час досудовим розслідуванням особи.

Вказані особи за попередньою змовою, під керівництвом ОСОБА_7 зорганізувались для вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів, а саме: заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем за попередньою змовою групою осіб в особливо великому розмірі; захоплення та тримання як заручника представника влади з метою спонукання службової особи вчинити будь-які дії як умови звільнення заручника; незаконного заволодіння транспортним засобом за попередньою змовою групою осіб, що завдало значної матеріальної шкоди.

Учасники вказаної злочинної організації були об`єднані злочинним умислом та діяли відповідно до планів та завдань, визначених ОСОБА_7 .

Крім того, після створення злочинної організації ОСОБА_7 як її керівник безпосередньо приймав участь у злочинах, вчинюваних такою організацією за наступних обставин.

Так, 14.08.2014 ОСОБА_7 організував захоплення та тримання як заручника голови Державного агентства земельних ресурсів України ОСОБА_11 з метою його спонукання до звільнення із займаної посади виконувача обов`язків начальника Головного управління Держземагенства у Дніпропетровській області ОСОБА_12 та призначення на вказану посаду ОСОБА_13 , а також заволодіння транспортним засобом за попередньою змовою групою осіб, що завдало значної матеріальної шкоди з метою приховання вказаного вище кримінального правопорушення за таких обставин.

ОСОБА_11 разом із заступником начальника управління начальником відділу забезпечення діяльності Голови Управління комунікацій та забезпечення діяльності Голови Держземагенства України ОСОБА_14 на службовому автомобілі марки «Тойота Кемрі» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 близько 10 год. 14.08.2014 прибули до приміщення Дніпропетровської обласної державної адміністрації за адресою: м. Дніпропетровськ, проспект Кірова, 1 з метою проведення наради з питання внесення змін до деяких законодавчих актів щодо удосконалення порядку продажу права оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення.

По дорозі до зали засідань облдержадміністрації невстановлені слідством особи зустріли їх та запросили ОСОБА_11 до ОСОБА_7 , який у цей час перебував у своєму службовому кабінеті Дніпропетровської обласної державної адміністрації. Під час розмови в кабінеті ОСОБА_7 , у зв`язку з відмовою ОСОБА_11 звільнити призначеного на посаду виконувача обов`язків начальника Головного управління Держземагенства у Дніпропетровській області ОСОБА_12 , між ними виник конфлікт, у ході якого невстановлені особи за вказівкою ОСОБА_7 силоміць почали утримували ОСОБА_11 у зазначеному кабінеті, не даючи йому змоги добровільно залишити приміщення.

ОСОБА_11 було звільнено близько 11 год. лише після того, як ОСОБА_14 зателефонувала до Генеральної прокуратури України, внаслідок чого до службового кабінету ОСОБА_7 прибув прокурор Дніпропетровської області ОСОБА_15 .

Запланована ОСОБА_11 нарада не відбулася, оскільки за вказівкою ОСОБА_7 невстановлені слідством особи зірвали її проведення. У зв`язку з цим ОСОБА_11 особисто звернувся з відповідною заявою до службових осіб Кіровського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області.

У подальшому ОСОБА_7 , продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на незаконне звільнення із займаної посади ОСОБА_12 , за попередньою змовою з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_5 та іншими невстановленими слідством особами організував викрадення та незаконне утримання ОСОБА_11 у службових приміщеннях облдержадміністрації, а також заволодіння його службовим транспортним засобом за попередньою змовою групою осіб, що завдало значної матеріальної шкоди, з метою приховання описаного вище кримінального правопорушення за таких обставин.

Близько 15 год. 14.08.2014 ОСОБА_11 залишив приміщення Кіровського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області, розташованого на вул. Плеханова, 34, у м. Дніпропетровську, та сів до свого службового автомобіля марки «Тойота Кемрі» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 . Одночасно до вказаного автомобіля підбігли близько 8 невстановлених слідством осіб, одягнених в камуфляжну форму і з масками-«балаклавами» на голові та, із застосуванням фізичної сили, пересадили ОСОБА_11 до іншого автомобіля, на якому приїхали, після чого всупереч його волі доставили до приміщення Дніпропетровської обласної державної адміністрації.

Продовжуючи свої злочинні дії та діючи за вказівкою ОСОБА_7 та під керівництвом ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_5 , з метою приховання вчиненого ними кримінального правопорушення, пов`язаного із викраденням ОСОБА_11 , а також іншими невстановленими слідством особами, за попередньою змовою між собою, близько 15 год. 14.08.2014, перебуваючи на території біля приміщення Кіровського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області, розташованого на вул. Плеханова, 34, у м. Дніпропетровську, вчинили заволодіння транспортним засобом службовим автомобілем марки «Тойота Кемрі» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , чим завдали значної матеріальної шкоди державі. Вказаний автомобіль невстановлені слідством особи залишили поряд із приміщенням Дніпропетровської обласної державної адміністрації.

В подальшому розуміючи, що ОСОБА_11 є службовою особою наділеною повноваженнями щодо призначення на посади керівників територіальних органів Державного агентства земельних ресурсів України, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_5 продовжили свої злочинні дії спрямовані на тримання ОСОБА_11 як заручника з метою змусити його звільнити ОСОБА_12 із займаної посади та призначити на неї ОСОБА_13 .

Лише після того, як ОСОБА_7 разом з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 шляхом вчинення психологічного тиску змусили ОСОБА_12 написати заяву про його звільнення із займаної посади та на підтвердження цього отримали відповідний наказ № 413-кт/а від 14.08.2014, підписаний виконувачем обов`язків Голови Державного агентства земельних ресурсів України ОСОБА_16 , близько 10 год. 15.08.2014 ОСОБА_11 було звільнено.

Таким чином, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_5 , діючи з метою спонукання Голови Державного агентства земельних ресурсів України ОСОБА_11 до звільнення із займаної посади призначеного ним виконувача обов`язків начальника Головного управління Держземагенства у Дніпропетровській області ОСОБА_12 та призначення на вказану посаду ОСОБА_13 , за допомогою невстановлених слідством осіб організували захоплення ОСОБА_11 та його тримання як заручника до того часу, поки не досягнули поставленої мети отримали відповідну заяву від ОСОБА_12 та наказ про його звільнення із займаної посади від 14.08.2014 № 413-кт/а. Після чого, з метою приховання вказаного вище кримінального правопорушення ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_5 за допомогою невстановлених слідством осіб, організував заволодіння транспортним засобом службовим автомобілем марки «Тойота Кемрі» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , чим завдали значної матеріальної шкоди державі.

Далі, ОСОБА_7 обіймаючи посаду заступника Голови Дніпропетровської обласної державної адміністрації керівника апарату 25.02.2015 організував захоплення та тримання як заручника начальника департаменту корпоративних прав та правового забезпечення Дніпропетровської міської ради ОСОБА_17 з метою спонукання виконувача обов`язків Дніпропетровського міського голови ОСОБА_18 залишити займану посаду.

Так, 25.02.2015 приблизно о 14 год. 15 хв. ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_5 , за попередньою змовою між собою та іншими невстановленими особами, з метою спонукання виконувача обов`язків Дніпропетровського міського голови ОСОБА_18 залишити займану посаду, біля будівлі Дніпропетровської обласної державної адміністрації, за адресою: м. Дніпропетровськ, проспект Кірова, 1, здійснили захоплення начальника департаменту корпоративних прав та правового забезпечення Дніпропетровської міської ради ОСОБА_17 , якого в подальшому до 05.03.2015 року тримали як заручника, що було пов`язано з насильницьким позбавленням можливості залишити місця, де його утримували.

Також, 25.02.2015 приблизно о 16 год. 30 хв., ОСОБА_17 , який вже був захоплений зазначеними особами як заручник та перебував у підвальному приміщенні готелю «Європейський» за адресою: АДРЕСА_3 , передали мобільний телефон, де останній почув голос ОСОБА_7 , який погрожуючи позбавити його та його близьких родичів життя, наказав зателефонувати ОСОБА_18 і пояснивши, що з ним трапилось попросити останнього залишити займану посаду, з чим ОСОБА_17 вимушений був погодитись.

Після цього ОСОБА_17 , виконуючи вказівку ОСОБА_7 , під фізичним та психологічним тиском останнього та осіб, що його утримували о 17 год. 12 хв. назвав номер телефону ОСОБА_18 , на який зателефонувала невстановлена особа і передала телефон ОСОБА_17 , який повідомив ОСОБА_18 , що його незаконно утримують невідомі особи та погрожують його життю і здоров`ю з метою, щоб він ( ОСОБА_18 ) звільнив займану ним посаду, після цього розмову було перервано.

Також ОСОБА_7 , обіймаючи посаду заступника Голови Дніпропетровської обласної державної адміністрації керівника апарату, за попередньою змовою з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_5 та іншими невстановленими особами організував привласнення майна Благодійної організації «Фонд оборони країни» в особливо великому розмірі, шляхом зловживання своїм службовим становищем, за попередньою змовою групою осіб.

Відповідно до Закону України «Про благодійну діяльність та благодійні організації», ст. 8 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» ОСОБА_19 та ОСОБА_20 05.05.2014 зареєстрували юридичну особу Благодійна організація «Фонд оборони країни» (). Основним видом діяльності Благодійної організації «Фонд оборони країни» згідно Національного класифікатору України «Класифікація видів економічної діяльності ДК009:2010», затвердженого наказом Держспоживстандарту України визначено надання іншої соціальної допомоги без забезпечення проживання (КВЕД 88.99).

У період з 08.05.2014 по 15.06.2015 ОСОБА_19 , діючи за вказівкою ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_5 , а також діючи як засновник і Голова правління Благодійної організації «Фонд оборони країни», будучи наділеним організаційно розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки своїх протиправних дій та бажаючи їх настання, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зловживаючи своїм службовим становищем, всупереч інтересів служби, з метою незаконного привласнення чужого майна, яке було йому ввірено, умисно, з корисливих мотивів створили на території Дніпропетровської області низку суб`єктів господарської діяльності, а саме: ТОВ «Голд інвест плюс» (), ТОВ «13 калібр» (), ТОВ «ЛВЄ Інвест плюс» (), ТОВ «Нью арк Україна» (), що зареєстровані на номінальних керівників та засновників, з метою прикриття незаконної діяльності, яка була направлена на здійснення фінансово-господарських операцій, спрямованих на привласнення коштів БО «Фонд оборони країни».

Так, ОСОБА_21 , будучи обізнаною в злочинних намірах ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_5 та ОСОБА_19 , спрямованих на привласнення грошових коштів БО «Фонд оборони країни», діючи з корисливих мотивів, спільно і узгоджено з останніми, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків своїх дій та бажаючи їх настання, зареєструвала 11.09.2014 на території м. Дніпропетровська ТОВ «13 калібр» () з метою прикриття незаконної діяльності, яка була направлена на здійснення фінансово-господарських операцій, спрямованих на привласнення коштів БО «Фонд оборони країни». Одночасно, засновниками вказаного товариства виступили ОСОБА_23 (молодша сестра ОСОБА_21 ) та ОСОБА_24 (співмешканець ОСОБА_21 ). З аналогічною метою ОСОБА_21 , 25.11.2014 було засновано ТОВ «ЛВС Інвест плюс» ().

Так, впродовж вказаного періоду, ОСОБА_19 на виконання вказаного злочинного умислу та вказівки ОСОБА_7 , з рахунку БО «Фонд оборони країни» № НОМЕР_2 , відкритого в ПАТ «КБ «Приватбанк» (МФО 305299), на рахунки ТОВ «13 калібр» (засновник ОСОБА_23 ) № НОМЕР_3 та № НОМЕР_4 , відкритих в ПАТ «КБ» Приватбанк», на рахунок № НОМЕР_3 перераховано 8,2 млн. гривень, нібито за надані послуги у вигляді «придбання приладів, жилетів, сумок, обмундирування, товарів, далекомірів, ременів, рукавиць, черевиків, рюкзаків, чобіт» для військовослужбовців, які перебувають у зоні проведення Антитерористичної операції, які ТОВ «13 калібр» фактично не закуповувались та до БО «Фонд оборони країни» фактично не передавались.

У подальшому, засновник ТОВ «13 калібр» ОСОБА_21 , продовжуючи вищевказаний злочинний умисел, спрямований на заволодіння грошовими коштами БО «Фонд оборони країни», до кінця, діючи спільно та узгоджено з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_5 та ОСОБА_19 , у період часу з 09.10.2014 по 04.12.2014 зняла готівкою через платіжну картку № НОМЕР_5 , відкриту на її ім`я в ПАТ «КБ «Приватбанк» (МФО 305299) 7,02 млн. гривень, які вона, спільно з ОСОБА_7 ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_5 та ОСОБА_19 звернули на власну користь та розпорядились на власний розсуд.

Продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння грошовими коштами БО «Фонд оборони країни», ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_5 та ОСОБА_19 , діючи за попередньою змовою з іншими засновниками ТОВ «13 калібр» ОСОБА_21 , а також подругою ОСОБА_21 - ОСОБА_22 (засновник ТОВ «Голд інвест плюс» (), яка будучи обізнаною в злочинних планах останніх, являючись керівником ТОВ «ЛВС Інвест плюс» (), присвоїли грошові кошти БО «Фонд оборони країни» у сумі 5,89 млн. гривень за наступних обставин.

Так, у період часу з 10.12.2014 по 11.03.2015, ОСОБА_19 за вказівкою ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , з рахунку БО «Фонд оборони країни» № НОМЕР_2 , відкритого в ПАТ «КБ «Приватбанк» (МФО 305299), на рахунок ТОВ «ЛВС Інвест плюс» () № НОМЕР_6 у ПАТ КБ «Приватбанк», переведено грошові кошти у розмірі 6,6 млн. гривень, у якості оплати за товар «бронежилети, шоломи; перчатки, рюкзаки», які ТОВ «ЛВС Інвест плюс» ніколи не закуповувались та до БО «Фонд оборони країни» фактично не передавались.

У подальшому, керівник ТОВ «ЛВС Інвест плюс» ОСОБА_22 , продовжуючи вищевказаний злочинний умисел, спрямований на привласнення грошових коштів БО «Фонд оборони країни», до кінця, діючи спільно та узгоджено з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_19 , ОСОБА_5 та ОСОБА_21 , у період часу з 12.12.2014 по 12.02.2015, за допомогою платіжної картки № НОМЕР_7 , відкритої на її ім`я в ПАТ «КБ «Приватбанк» (МФО 305299) зняла готівкою 5,89 млн. гривень, які вона спільно з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_19 , ОСОБА_5 та ОСОБА_21 звернули на свою користь та розпорядились на власний розсуд.

Зазначені злочинні дії вищеназваних осіб підтверджуються узагальненими матеріалами Державної служби фінансового моніторингу України №0361/2015/ДСК від 04.08.2015 щодо здійснення операцій з ознаками легалізації доходів, одержаних злочинним шляхом.

Таким чином, ОСОБА_7 за попередньою змовою з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_5 організував вчинення злочину та надавав вказівки ОСОБА_19 щодо його реалізації, а саме привласнення ОСОБА_22 та ОСОБА_21 грошових коштів БО «Фонд оборони країни» на загальну суму 12,910 млн. гривень, що на момент вчинення злочину в шістсот і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян та є особливо великим розміром.

Щодо ОСОБА_5 існують передбачені ст. 177 КПК України ризики, зокрема наявність достатніх підстав вважати, що ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків і потерпілих у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

На підставі викладеного слідчий, з чим погодився і прокурор, вважав неможливими застосування до ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу.

В судовому засіданні прокурори клопотання підтримали повністю, посилаючись на викладені в ньому обставини, просили задовольнити. Проте на питання слідчого судді зазначили, що в матеріалах, наданих до суду в обгрунтування клопотання, наявні документи, які стосуються епізоду щодо викрадення ОСОБА_17 . Документи, які обґрунтовують підозру в іншій частині, становлять таємницю досудового розслідування та на даний час не можуть бути надані в обгрунтування вимог клопотання.

Підозрюваний ОСОБА_5 просив не застосовувати до нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, застосувавши біль м`який запобіжний захід. Зазначив, що свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ст. 349 КПК України, по епізоду з викраденням ОСОБА_17 визнає, проте до інших інкримінованих йому епізодів відношення не має. Також зазначив, що не збирається переховуватись від слідства, перешкоджати досудовому розслідуванню, тоді як навпаки зі слідством співпрацює, надаючи показання з усіх відомих йому обставин.

Слідчий суддя, вислухавши доводи сторін, дослідивши матеріали, якими обґрунтовується клопотання про застосування запобіжного заходу, та матеріали, надані стороною захисту в судовому засіданні, приходить до наступного висновку.

Відповідно до положень ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При вирішенні даного клопотання підлягають встановленню та врахуванню обставини, визначені ч.1 ст.178, ч.1 ст.194 КПК України, та підстави застосування запобіжного заходу, визначені ст.177 КПК України.

04.11.2015 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбаченого ч. ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 27 ст. 349, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 289 КК України.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя виходить з практики Європейського суду з прав людини (див рішення «Чеботарь проти Молдови»), яка вказує на те, що слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, котрі могли би переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що особа, можливо, вчинила злочин, та в даному випадку вважає, що обґрунтованість підозри в частині інкримінованого ОСОБА_5 епізоду по викраденню ОСОБА_17 , з урахуванням в тому числі визнання ним вини в цій частині, підтверджується даними, що містяться у долучених до матеріалах клопотання даних в їх сукупності: протоколі допиту свідка ОСОБА_18 /а. м. 18-23/, заяві ОСОБА_17 про залучення до провадження як потерпілого від 05.03.2015 та протоколі допиту його як потерпілого від 05.03.2015 /а. м. 24, 25-33/, протоколі допиту потерпілого ОСОБА_25 від 03.03.2015 /а. м. 34-37/, протоколі додаткового допиту потерпілого ОСОБА_17 від 31.08.2015, протоколі огляду відеокасет та диску запису допиту потерпілого ОСОБА_17 від 01.09.2015 /а. м. 87-92, 93-107/.

Дані, які містяться в протоколі прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_11 від 14.08.2015, його заяві від 14.08.2015 про залучення до провадження як потерпілого та протоколі допиту потерпілого від 15.08.2014 /39-40, 41, 42-44/, протоколі прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_26 від 14.08.2014, протоколі його додаткового допиту як потерпілого від 15.08.2014 /а. м. 45-46, 47-49, 50-53/, протоколі допиту свідка ОСОБА_27 від 10.11.2014 /а. м. 54-57/, протоколі допиту свідка ОСОБА_12 від 10.11.2014 /а. м. 58-63/, протоколі додаткового допиту свідка ОСОБА_14 від 10.11.2014 /а. м. 64-69/, протоколі допиту свідка ОСОБА_28 від 20.11.2014 /а. м. 70-72/, протоколі допиту свідка ОСОБА_29 /а. м. 73-77/, протоколі допиту свідка від 08.07.2015 та протоколі огляду флеш-карти із записом допиту свідка ОСОБА_11 від 09.07.2015 /а. м. 78-81, 83-86/, довідці за результатами ознайомлення з матеріалами ДСК від 15.09.2015 /а. м. 119-139/, протоколі допиту свідка ОСОБА_30 /а. м. 140-144/, вказують на вчинення кримінальних правопорушень, проте жодним чином не підтверджують, що до їх вчинення причетний ОСОБА_5 , відтак не можуть підтверджувати обґрунтованості підозри останнього.

Частина долучених до матеріалів клопотання документів, а саме протоколи допитів свідків ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується), заява ОСОБА_33 про залучення до провадження як потерпілого, протокол його ж допиту як потерпілого та заява про кримінальне правопорушення тощо /а. м. 145 208/, стосуються епізоду, який згідно повідомленої підозри, не інкримінується ОСОБА_5 .

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують, та міжнародними контактами. Отже, небезпека ухилення від правосуддя не може вимірюватись тільки в залежності від суворості можливого покарання. Вона повинна визначатись з урахуванням інших факторів, які можуть або підтвердити наявність небезпеки ухилення від правосуддя, або зробити її настільки незначною, що це не може служити виправданням утримання під вартою. При цьому необхідно враховувати характер підозрюваного, його моральні якості, його майновий стан, зв`язки з державою та його міжнародні контакти. Якщо утримання під вартою продовжується тільки з причин побоювань, що підозрюваний переховуватиметься від правосуддя, його треба звільнити з-під варти, якщо він представить відповідні гарантії того, що не переховуватиметься від суду, наприклад, внесе заставу.

З урахуванням тяжкості інкримінованого ОСОБА_5 злочину в тій частині, в якій слідчим суддею підозру визнано обґрунтованою (ст. 349 КК України) від восьми до п`ятнадцяти років позбавлення волі, що оцінено суддею в сукупності із даними про особу підозрюваного та даними про його соціальні зв`язки, слідчий суддя вважає доведеним такий ризик, як можливість переховуватись від слідства і суду.

З урахуванням інкримінування вчинення злочину у складі злочинної організації, слідчий суддя вважає наявними такі ризики, як можливість здійснення впливу на свідків у кримінальному провадженні, перешкодити кримінальному провадженню іншим чином, оскільки підозрюваний може контактувати із іншими особами, причетними до кримінального правопорушення, зокрема, погоджувати показання.

Поряд із тим, слідчий суддя враховує, що відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Тож з огляду на особу підозрюваного, який не судимий, має постійне місце проживання, одружений, слідчий суддя вважає недоведеним, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання вищевказаним ризикам та не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність передбачених ст.183, ст.194 КПК України обставин, які б вказували на наявність підстав для застосування до підозрюваного такого запобіжного заходу, як тримання під вартою.

Відтак, клопотання задоволенню не підлягає.

Виходячи з доведеності обґрунтованості підозри в частині, наявності існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, вважаю наявними всі підстави для застосування відповідно до ч.4 ст.194 КПК України до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, а також покладення на підозрюваного обов`язків, передбачених частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких вбачається з наведеного в обґрунтування даного клопотання.

Вирішуючи, який запобіжний захід застосувати, слідчий суддя у відповідності до ч.1 ст.178 КПК України враховує обставини та наслідки кримінального правопорушення, тяжкість покарання за ст. 349 КК України, доведеність існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, особу підозрюваного, та вважає за належне застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 відповідно до ст. 181 КПК України запобіжних захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати місце постійного фактичного проживання цілодобово, який в повній мірі зможе запобігти доведеним під час розгляду клопотанням ризикам та гарантувати виконання підозрюваним покладних на нього обов`язків.

Крім того, виходячи з викладеного у клопотанні, вважаю за належне на підставі ч.5 ст.194 КПК України покласти на підозрюваного наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора або суду у кримінальному провадженні;

- утриматись від спілкування з потерпілими, свідками, іншими підозрюваними у кримінальному провадженні;

- здати на зберігання слідчому свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

На підставі та керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 176-178, 182-184, 193, 194, 196, 197, 205, 309, 532, 534 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :
В задоволенні клопотання слідчого в особливо важливих справах першого слідчого відділу управління з розслідування особливо важливих справ Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 , погоджене прокурором другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 відмовити.

Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсона, громадянина України, одруженого, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч. ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 27 ст. 349, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 289 КК України у кримінальному провадженні №0002852 - запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заборонити підозрюваному ОСОБА_5 залишати зареєстроване місце його проживання за адресою АДРЕСА_2 , цілодобово.

Дозволити підозрюваному ОСОБА_5 залишати житло виключно для участі в процесуальних діях в кримінальному провадженні.

Роз`яснити підозрюваному, що працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора або суду у кримінальному провадженні;

- утриматись від спілкування з потерпілими, свідками, іншими підозрюваними у кримінальному провадженні;

- здати на зберігання слідчому свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

Визначити строк дії ухвали слідчого судді та покладених судом обов`язків до 06 січня 2016 року включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції, набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1