Справа № 11-743/11 17.11.2011 17.11.2011 12.12.2011
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 11-743/2011 головуючий суду 1 інстанції: ОСОБА_1
категорія: ст. 115 ч.1 КК України доповідач: Кваша С.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2011 року м. Миколаїв

колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючої Фаріонової О.М.

суддів Івченко О.М., Кваші С.В.

за участю прокурора - Максимишина О.Л.

засудженого - ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_2 на вирок Березанського районного суду Миколаївської області від 5 жовтня 2011 року, яким

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, силу ст. 55 КК України (1960року) не судимого:

- засуджений за ст. 115 ч.1 КК України до 11 років позбавлення волі.

Вироком суду ОСОБА_2 засуджений за те, що 12 лютого 2011 року приблизно о 20:30 год., перебуваючи в стані алкогольного спяніння, у своєму будинку, розташованому по вул. Кіма, 6-А в с. Кімівка Березанського району Миколаївської області, умисно, з мотиву особистих неприязних стосунків наніс ОСОБА_3 один удар ножем у передню поверхню грудної клітини зліва, спричинивши тілесні ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення грудної клітини з ушкодженням тканин лівої легені, серця, розвинутою внутріплевральною кровотечею. Від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_4 помер на місці.

В апеляції засуджений ОСОБА_2 просить скасувати вирок та направити справу на додаткове розслідування. Стверджує, що злочин не вчиняв.

Вважає, що судом безпідставно покладені в основу обвинувачення показання свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які, на його думку, є винними в скоєнні злочину. Зазначив, що органами досудового слідства не встановлено місце злочину. Крім того, на ножі були виявлені відбитки пальців не його, а ОСОБА_5 та ОСОБА_6, і що на одязі останніх виявлена кров потерпілого, що не враховано судом при постановленні вироку.

Вказує, що у справі відсутні його первинні пояснення (не зазначає які саме), а є інші, які він не надавав і не підписував, що також не враховано при постановленні вироку.

Як зазначає апелянт, суд не взяв до уваги показання потерпілої ОСОБА_7 про те, що ОСОБА_6 вела себе агресивно по відношенню до ОСОБА_3 та іноді його била, що, на думку апелянта свідчить про те, що саме ОСОБА_6 могла спричинити потерпілому тілесні ушкодження. Просить врахувати, що свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснювали, що ОСОБА_5 вмовляла їх давати неправдиві свідчення проти нього.

Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого ОСОБА_2, який просив вирок скасувати та закрити провадження по справі на підставі ст.6 п.2 КПК України, думку прокурора про залишення вироку без зміни, вивчивши матеріали справи та обговоривши викладені в апеляції доводи, колегія суддів вважає, що апеляція не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, за встановлених судом обставин, відповідають фактичним обставинам справи і підтверджуються доказами ,дослідженими в судовому засіданні та викладеними у вироку.

Твердження апелянта про те, що злочин він не вчиняв, спростовуються наступними доказами.

Як вбачається з пояснень свідка ОСОБА_5, 12 лютого 2011 року у вечірній час вона посварилася з чоловіком ОСОБА_2, який увесь день вживав спиртні напої з ОСОБА_3 Коли ОСОБА_2 взяв ніж, вона не бачила, бо виходила до двору. Повернувшись до будинку побачила, що ОСОБА_2 сидів на кріслі з ножем, а потім встав. Вона почала сваритися з ним, потім в кімнату забіг ОСОБА_3 та підійшов до ОСОБА_2 Через кілька секунд ОСОБА_3 впав на диван, а засуджений сів в кресло та залишався там до приїзду міліції. Вона побачила ніж біля ліжка та поклала в тумбочку, оскільки ОСОБА_2 міг ударити ним її чи доньку.

Ці показання узгоджуються з поясненнями свідка ОСОБА_6, яка підтвердила, що 12.02.2011 року ОСОБА_2 з ОСОБА_3 за місцем проживання вживали спиртні напої. Вона почала сваритися з ОСОБА_2, після чого їх заспокоїли ОСОБА_5 та ОСОБА_3 Потім вона чула як ОСОБА_10 просила ОСОБА_2 покласти ніж. ОСОБА_3 пішов до них в кімнату дізнатись, що сталося. Потім вона чула, як потерпілий просив ОСОБА_2 віддати ніж Далі мати закричала, що ОСОБА_3 вбив ОСОБА_2 Коли вона забігла до кімнати, ОСОБА_3 лежав на ліжку, а ОСОБА_2 був біля пічки.

Немає підстав вважати неправдивими показання свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, про що стверджує апелянт, оскільки їх показання є послідовними та узгоджуються з наступними показаннями засудженого ОСОБА_2, даними в ході досудового слідства.

Так, в своїх показаннях ОСОБА_2 в ході досудового слідства пояснив, що взяв кухонний ніж з шухляди тумбочки та крутив його в руці. Потім, під час його сварки з ОСОБА_5, у спальню зайшов ОСОБА_3, став між ним та дружиною обличчям до нього, та намагався відібрати у нього ніж, а він його не віддавав. Після ОСОБА_3 впав на диван. Він зрозумів, що вдарив ОСОБА_3 ножем в тулуб (а.с. 39-40, 69-70).

Ці показання ОСОБА_2 підтвердив при проведенні відтворення обстановки та обставин події за участю понятих, що виключає будь-який тиск на допитувану особу, пояснивши, що саме він наніс ножем удару ОСОБА_3 (а.с. 41-46, 47-54, 55-58).

Свідки ОСОБА_11, ОСОБА_8 та ОСОБА_10 підтвердили, що при відтворенні обстановки ОСОБА_2 добровільно дав пояснення про спричинення удару ножем ОСОБА_3 та детально розповів, яким чином він вчинив злочин.

Також, при проведенні судово-психологічної експертизи (а.с. 173-176) засуджений також надавав пояснення про спричинення ним удару ножем в області грудної клітки ОСОБА_3, зазначивши, що він держав ніж в руці, а коли ОСОБА_3 став його відбирати, то останній раптово упав на диван.

Як вбачається з висновку судово-медичної експертизи №325 від 15.03.2011 року, смерть ОСОБА_3 настала в результаті проникаючого колото-різаного поранення грудної клітки з пошкодженням тканин лівої легені, серця та розвинутою внутріплевральною кровотечею. На тілі ОСОБА_3 знайдено пошкодження тканини щелевидної форми, наскрізне, розміром 2 х 0,1 см, глибиною 1,1 см. По ступеню тяжкості зазначене тілесне ушкодження відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень, що потягло смерть потерпілого (а.с. 82-84).

Характер та глибина виявленого на трупі ОСОБА_3 ножового поранення, на думку колегії суддів, свідчить про те, що удар ножем заподіяний зі значною силою.

Висновки судово-медичної експертизи співпадають також з висновком судово-криміналістичної експертизи, відповідно якому на трупі ОСОБА_3 виявлено одне колото-різане пошкодження, яке утворилося від одноразового впливу плоского колюче-ріжучого предмету типу клинка ножа, який має гострий кінець, лезо з двосторонньою відносно гострою заточкою, обух шириною до 0,2 см з більш виявленим правим ребром, найбільша ширина частини клинка, яка занурилась 1,6-1,8 см. (а.с.88-90).

Крім того, за висновками судово-криміналістичної експертизи, ножове поранення, виявлене на трупі ОСОБА_3, виникло від дії клинка ножа, знайденого при огляді місця події за місцем проживання ОСОБА_2Ів опалювальній печі кімнати : ножа з пластмасовою рукояткою загальною довжиною 24 см, на лезі якого малися нашарування речовини темно-бурого кольору (а.с.3-5).

Тобто, висновки судово-медичної та судово-криміналістичної експертиз щодо характеру та локалізації виявлених на трупі ОСОБА_3 тілесних ушкоджень повністю узгоджуються з показаннями ОСОБА_2 про спосіб позбавлення життя потерпілого та про знаряддя злочину, яке виявлено під час огляду місця події.

Крім того, з пояснень свідків ОСОБА_12, ОСОБА_13 слідує, що в день вчинення злочину ОСОБА_2, будучи в стані алкогольного спяніння, тримав в руках ніж та грався з ним, перекидаючи з руки в руку. Свідки ОСОБА_9 і ОСОБА_8 пояснювали, що ОСОБА_10 розповідала їм, що постійно ховає ножі від ОСОБА_2, коли він зловживає спритні напої.

Таким чином, суд першої інстанції, дослідивши докази по справі, дійшов правильного висновку, встановивши, що вбивство ОСОБА_3 вчинено під час сварки, в ході якої ОСОБА_2, утримуючи в руках ніж, наніс удар зі значною силою в життєво важливий орган грудну клітину, заподіявши проникаюче колото-різане поранення грудної клітини з ушкодженням серця та легені, від яких настала смерть потерпілого, що свідчить про наявність у ОСОБА_2 умислу на протиправне заподіяння смерті потерпілого.

Отже, суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи та дав їм належну юридичну оцінку, та обґрунтовано визнав ОСОБА_2 винним у вчиненні умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ст. 115 ч. 1 КК України.

Посилання апелянта про те, що злочин вчинили свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6, і на їх одязі виявлена кров ОСОБА_3, а на ножі - відбитки їх пальців, спростовується матеріалами справи. На ножі взагалі не було виявлено слідів папілярних узорів, що вбачається з висновку спеціаліста (а.с. 22-24), а щодо слідів крові на одязі зазначених свідків, то ці доводи апелянта є вигаданими та не підтверджуються матеріалами справи.

З матеріалів справи вбачається, що в ході досудового слідства не вилучався одяг засудженого для проведення цитологічної експертизи. Хоча по справі не проведена цитологічна експертиза, однак у справі достатньо інших доказів, які свідчать про доведеність вини засудженого у вчиненні злочину.

Позбавлені підстав і доводи засудженого про те, що у справі є його пояснення з підписом іншої особи. В своїй апеляції засуджений не вказав, який саме підпис він оспорює. Проте, згідно протоколу судового засідання, ОСОБА_2 в суді оспорював лише підпис в поясненнях від 13.02.2011 р. на а.с. 20, які судом не були покладені в основу обвинувального вироку. Крім того, судом перевірені і доводи засудженого про застосування до нього психологічного тиску з боку працівників міліції, однак вони не підтвердилися, і за результатами перевірки прокуратурою прийнято рішення про відмову в порушенні кримінальної справи від 15.07.2011 року у відношенні працівників міліції, яке належним чином мотивоване з урахуванням усіх обставин справи (а.с. 231-236).

Є безпідставними доводи апелянта про неврахування судом показань свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 про те, що ОСОБА_5 просила їх давати неправдиві свідчення проти нього, а саме про те, що він нібито раніше ходив по вулиці з ножем. Суд вірно зазначив, що наявність або відсутність даної обставини немає відношення до даної справи.

Доводи засудженого про безпідставне неврахування судом показань потерпілої ОСОБА_7 про те, що раніше ОСОБА_7 вела себе агресивно по відношенню до ОСОБА_7 та іноді його била, не мають значення по справі. А посилання засудженого на те, що ці дані свідчать про вчинення злочину саме ОСОБА_6, є припущенням.

Є безпідставними і посилання апелянта про не встановлення органами досудового слідства місця злочину. Ці доводи спростовуються даними протоколу огляду місця події, згідно якому за місцем проживання ОСОБА_2 виявлений труп ОСОБА_3 з ножовим пораненням, в кімнаті на дивані, де знайдений труп, виявлені плями крові, а з опалювальної печі - ніж з нашаруваннями речовини темно-бурого кольору, яким за висновками експертизи спричинені тілесні ушкодження.

З огляду на наведене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування вироку з закриттям провадження по справі або направленням справи на додаткове розслідування, про що просить апелянт.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляцію засудженого ОСОБА_2 залишити без задоволення, а вирок Березанського районного суду Миколаївської області від 5 жовтня 2011 року залишити без зміни.

Головуюча:

Судді: