Дата документу Справа № 336/7332/15-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження №11-кп/778/2076/15 Головуючий в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 336/7332/15-к
Категорія: ст.ст. 366 ч.1, 410 ч.2 КК України Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 грудня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000466, щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 410 ч. 2, 366 ч. 1 КК України,
встановила:
До суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою звернувся прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_6 , в якій просить ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 04.11.2015 року щодо обвинуваченого ОСОБА_7 скасувати, у зв`язку з істотним порушенням кримінального процесуального закону, та направити обвинувальний акт до суду першої інстанції.
В обґрунтування скарги апелянт послався на наступні обставини:

- в обвинувальному акті зазначені усі передбачені законом вимоги, зокрема виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правова кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, а також до обвинувального акта додано розписку підозрюваного про отримання копії обвинувального акта і реєстру матеріалів досудового розслідування, а даючи у підготовчому судовому засіданні оцінку доказам у кримінальному провадженні, суд перевищив надані йому повноваження;

- суд зробив висновок про те, що в обвинувальному акті прокурором залишені поза увагою обставини, які підлягають доказуванню, а саме, місце вчинення кримінальних правопорушень, конкретний спосіб та інші обставини їх вчинення, проте, будь-яких доказів у підготовчому судовому засіданні не оголошувалось, а суд не уповноважений давати оцінку доказам на цій стадії;

- у формулюванні обвинувачення зазначено, у вчиненні яких саме кримінальних правопорушень обвинувачується ОСОБА_9 , тому твердження суду про те, що неконкретністю обвинувачення порушено право ОСОБА_10 на захсит, - є хибним та надуманим;

- посилання суду на те, що у порушення вимог КПК України розписки підозрюваного ОСОБА_10 та його захисника - адвоката ОСОБА_8 про отримання копії обвинувального акта та копії реєстру матеріалів досудового розслідування, були видані слідчому, є необґрунтованим, оскільки будь-яких вимог щодо того, кому саме повинна бути видана зазначена вище розписка - слідчому чи прокурору, у ст. 291 КПК України не зазначено;

- твердження суду про те, що прокурор при переданні обвинувального акта до суду, не додав до обвинувального акта відібрані ним відповідні розписки, порушивши таким чином ст. 293 КПК України, є безпідставними;

- прокурором при переданні обвинувального акта до суду, слідчому на підставі п. 4 ч. 2 ст. 36 КПК України доручено проведення іншої процесуальної дії - надання підозрюваному ОСОБА_7 та його захиснику адвокату - ОСОБА_8 копії обвинувального акта та копії реєстру матеріалів досудового розслідування, та, крім цього, надання слідчим за дорученням прокурора підозрюваному ОСОБА_7 та його захиснику адвокату ОСОБА_8 копії обвинувального акта і реєстру матеріалів досудового розслідування, не є порушенням вимог КПК України і зазначені обставини не перешкоджали суду призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта.

Оскаржуваною ухвалою обвинувальний акт по кримінальному провадженню щодо ОСОБА_7 , якого повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 410, ч. 1 ст. 366 КК України, - повернутий військовому прокурору Запорізького гарнізону ОСОБА_11 , як такий, що не відповідає вимогам КПК України.
Мотивуючи прийняте рішення, суд послався на те, що органом досудового розслідування дії ОСОБА_7 кваліфіковані за ч. 2 ст. 410 КК України та за ч. 1 ст. 366 КК України, при цьому викладені в акті фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, не містять правову кваліфікацію за кожним з кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_7 , як немає за ними і окремого формулювання обвинувачення, що унеможливлює розуміння, які саме дії ОСОБА_7 кваліфіковані органом досудового розслідування за певними положеннями закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Також, на думку суду, обвинувальний акт містить неконкретний та суперечливий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, оскільки в ньому зазначено, що ОСОБА_7 вчинив заволодіння військовим майном, а саме, отримавши томатну пасту загальною вагою 1 000 кг, до військової частини він завіз лише 200 кг, а тому, діючи умисно та з корисливою метою, заволодів томатною пастою загальною вагою 800 кг, якою розпорядився на власний розсуд, при цьому, продовжуючи виклад фактичних обставин умисно вчиненого та з корисливою метою правопорушення, прокурор зазначає, що у квітні 2015 року ОСОБА_7 повернув до військової частини томатну пасту загальною вагою 100 кг. При цьому прокурором залишилося поза увагою місце вчинення кримінальних правопорушень, конкретний спосіб та інші обставини їх вчинення, оскільки прокурор лише обмежився перерахування окремих дій обвинуваченого: ОСОБА_7 , отримавши продукти харчування, до військової частини завіз їх не всі, а заволодівши томатною пастою, розпорядився нею на власний розсуд, а поряд з цим, вніс у видаткову накладну дані, що не відповідають дійсності.

Крім того, суд в ухвалі звертає увагу на те, що додані до обвинувального акта розписки ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 про отримання копії обвинувального акта та копії реєстру матеріалів досудового розслідування, у порушення п. 3 ч. 4 ст. 291, ст. 293 КПК були видані слідчому ОСОБА_12 , який не наділений повноваженнями надавати їх підозрюваному та захисникові, а при переданні обвинувального акта до суду не додав до нього відібраної ним відповідної розписки.

Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення та апеляційної скарги, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, обвинуваченого та його захисника, які заперечували проти скарги, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить наступного висновку.

Відповідно до норм, передбачених ч. 1 ст. 404 КПК України, ухвала суду першої інстанції переглядається в межах апеляційної скарги.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального провадження, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 8) розмір витрат на залучення експерта; 9) дату та місце його складання та затвердження.

Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України.

Зі змісту обвинувального акту вбачається, що по кримінальному провадженню по обвинуваченню ОСОБА_7 зазначені вимоги закону не виконані, у зв`язку з чим, суд обґрунтовано повернув обвинувальний акт прокурору із зазначених в ухвалі підстав.

Так, виклад фактичних обставин кримінальних правопорушень, інкримінованих ОСОБА_7 ,не відповідає фактичним обставинам кримінального правопорушення, оскільки обвинувальний акт не містить формулювання обвинувачення та правову кваліфікацію за кожним з кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 410 КК України та ч. 1 ст. 366 КК України, у зв`язку з чим, із акту не зрозуміло, які саме дії ОСОБА_7 кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 2 ст. 410 КК України, а які за ч. 1 ст. 366 КК України.

Також обвинувальний акт містить неконкретний та суперечливий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, оскільки в ньому не зазначено місце вчинення кримінальних правопорушень, конкретний спосіб їх вчинення та інші обставини їх вчинення.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що підстави для скасування ухвали суду першої інстанції про повернення обвинувального акта з додатками щодо ОСОБА_7 прокурору у кримінальному провадженні, відсутні.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

ухвалила:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 04 листопада 2015 року, якою обвинувальний акт по кримінальному провадженню щодо ОСОБА_7 , якого повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 410, ч. 1 ст. 366 КК України, - повернутий військовому прокурору Запорізького гарнізону ОСОБА_11 , як такий, що не відповідає вимогам КПК України, залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення й оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4