АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Єдиний унікальний номер справи: 666/4442/15-к
Провадження №11-кп/791/941/15 Головуючий у 1-й інст.: ОСОБА_1
Категорія:ч.2 ст. 121; ч. 3 ст. 135 КК України Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
Іменем України
03 грудня 2015 року м. Херсон

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Херсонської області в складі :

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі: ОСОБА_5 ,

з участю прокурора: ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Херсоні кримінальне провадження № 0002417 за апеляційними скаргами, із змінами заступника прокурора Херсонської області ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Дніпровського районного суду м. Херсона від 10 вересня 2015 року за обвинуваченням ОСОБА_8 ,-
в с т а н о в и л а :
Цим вироком обвинуваченого

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; громадянина України; уродженця Тернопільської області Збаразького району с. Дзвиняче; зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ; в силу ст. 89 КК України не судимого,-

засуджено за ч. 2 ст. 121 КК України - на 9 (дев`ять) років позбавлення волі;за ч. 3 ст. 135 КК України на 7 ( сім) років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш сурового покарання білш суровим, остаточно ОСОБА_8 призначене покарання 9 ( дев`ять) років позбавлення волі.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишено тримання під вартою.

Строк відбуття покарання рахується з 25.06.2015 року.

Постановлено стягнути з ОСОБА_8 на користь держави 6701,52 гривень судових витрат за проведення експертиз.

Вирішене питання щодо речових доказів.

Вироком суду першої інстанції ОСОБА_8 визнано винним і засуджено за те, що він 23 червня 2015 року близько 22.30 годин, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у помешканні квартири АДРЕСА_2 , під час словесної сварки з ОСОБА_9 , з мотивів раптово виниклої до того неприязні, умисно наніс останньому один удар кухонним ножем в область передпліччя правої руки, завдавши тяжкі тілесні ушкодження, що спричинили смерть потерпілого, яка згідно висновкам експерта ХОБСМЕ № 736 від 24.06.2015 року, настала внаслідок колото різаного наскрізного поранення правої верхньої кінцівки з пошкодженням правої плечової артерії, що супроводжувалося гострою крововтратою, у зв`язку з чим виявлені тілесні ушкодження відносяться до тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя та перебувають у причинному зв`язку з настанням смерті.

Він же, 23 червня 2015 року близько 22.30 годин, знаходячись за тією ж адресою, після заподіяння потерпілому ОСОБА_9 тяжких тілесних ушкоджень, усвідомлюючи, що ОСОБА_9 перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлений можливості вжити заходів для самозбереження через безпорадний стан, залишив його в такому стані на місці вчинення злочину, при цьому маючи реальну можливість надати йому допомогу. Внаслідок чого ОСОБА_9 , знаходячись близько двох годин у небезпечному для життя стані без надання медичної допомоги, від отриманих тілесних ушкоджень помер.

В апеляційних скаргах:

- із змінами заступник прокурора Херсонської області ОСОБА_7 посилається на незаконність вироку суду першої інстанції щодо ОСОБА_8 в зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, оскільки судом було зайво кваліфіковано при заподіянні потерпілому тяжких тілесних ушкоджень, внаслідок чого сталася смерть останнього ( ч. 2 ст. 121 КК України),дії ОСОБА_8 ще й за ч. 3 ст. 135 КК України. Просить вирок в частині засудження ОСОБА_8 за ч. 3 ст. 135 КК України скасувати і провадження в цій частині закрити, також виключити з резолютивної частини вироку посилання на призначення ОСОБА_8 покарання на підставі ч. 1 ст. 70 КК України. Вважати ОСОБА_8 засудженим за ч. 2 ст. 121 КК України на 9 років позбавлення волі. В решті вирок залишити без змін.

- обвинувачений ОСОБА_8 посилається на свою незгоду з вироком суду першої інстанції, вважаючи себе невинуватим, вказуючи, що він себе оговорив та що експертизами не встановлено будь яких його слідів на місці злочину, предметах та його одязі. Просить вирок скасувати.
Інші учасники процесу апеляційні скарги не подавали.

Заслухавши думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу із змінами заступника прокурора Херсонської області ОСОБА_7 та заперечував проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_8 ; перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга із змінами заступника прокурора Херсонської області ОСОБА_7 підлягає задоволенню; а апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_8 підлягає частковому задоволенню.
Викладені у вироку висновки суду першої інстанції про винність ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, за обставин, встановлених судом, відповідають фактичним обставинам провадження і підтверджуються дослідженими у судовому засіданні та викладеними у вироку доказами.

Зокрема, свої висновки про винуватість ОСОБА_8 суд першої інстанції обґрунтував доказами, які зібрані з додержанням вимог КПК України, а саме: протоколом огляду місця події та фототаблицями до нього від 24.06.2015 року за адресою: АДРЕСА_3 , де було виявлено на підлозі труп ОСОБА_9 ; показами потерпілої ОСОБА_10 про те, що ОСОБА_9 є її батьком та перебував у шлюбних стосунках з ОСОБА_11 , проживали у неї за адресою: АДРЕСА_3 . Там же проживали ОСОБА_8 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 . Всі вони зловживали спиртними напоями. 24.06.2015 року вранці вона приїхала провідати батька ОСОБА_9 , біля будинку, побачила багато людей, у тому числі і ОСОБА_11 , яка була дуже схвильована та повідомила, що батька ОСОБА_9 вбив ОСОБА_8 ; показами свідка ОСОБА_13 про те, що 23.06.2015 року після 17.00 годин вона разом із ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_12 в зазначеному місці вживали спиртні напої. Близько 21.00 годин пішла до свого постійного місця проживання, а після 23.00 годин до неї прийшов ОСОБА_8 , який був п`яний і схвильований та розповів про те, що між ним та ОСОБА_9 виник конфлікт щодо грошей та мобільного телефону, які зникли у ОСОБА_8 , ОСОБА_9 схопився за ніж, а ОСОБА_8 вихватив у нього ніж та дуже поранив тому руку. Вона разом з ОСОБА_8 пішли до місця проживання ОСОБА_9 , де біля будинку побачили « швидку допомогу»;показами свідка ОСОБА_11 про те, що 23.06.2015 року після 17.00 годин вони всі разом вживали спиртні напої. Після 20.00 годин ОСОБА_13 пішла, ОСОБА_12 заснув, вона теж пішла спати. На кухні залишились ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . Коли вона прокинулась вночі, побачила, що ОСОБА_9 лежить на підлозі весь в крові, біля його голови лежав ніж. Розбудила ОСОБА_12 , який доторкнувся до ОСОБА_9 та сказав, що він мертвий. На цей час ОСОБА_8 в квартирі не було; показами свідка ОСОБА_12 про те, що він проживає за вищевказаною адресою. 23.06.2015 року після 17.00 годин усі разом там вживали спиртні напої. Біля 21.00 годин він пішов спати. На кухні залишились ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . Крізь сон чув, що між тими виник спір про мобільний телефон. Серед ночі його розбудила ОСОБА_11 , він побачив лежачого на підлозі ОСОБА_9 , доторкнувшись до нього, зрозумів, що той мертвий. На цей час ОСОБА_8 в квартирі не було; висновком судово-медичної експертизи №736 від 24.06.2015 року, відповідно до якого при експертизі трупа ОСОБА_9 виявлено сквозне колото-різане поранення правої верхньої кінцівки з пошкодженням плечової артерії. Це ушкодження відноситься до тяжкого тілесного ушкодження по критерію небезпеки для життя та перебуває у прямому причинному зв`язку з настанням смерті потерпілого. Смерть наступила від наскрізного колото-різаного поранення правої руки верхньої кінцівки з ушкодженням плечової артерії, що супроводжувалось гострою крововтратою ( а. п. 39 41; т. 1); протоколом огляду від 25.06.2015 року добровільно виданих ОСОБА_8 брюк чоловічих комуфльованого кольору «Хакі», на яких є плями бурого кольору та чоловічого взуття світлого кольору ( а. п. 52- 53; т. 1); висновком судово-імунологічної експертизи №152 від 30.07.2015 року, відповідно до якого на камуфльованих брюках, належних ОСОБА_8 та на лівому мокасині знайдена кров людини, походження якої від потерпілого ОСОБА_9 не виключено ( а. п. 58-60 т.1); висновком судово-медичної експертизи №95 від 29.07.2015 року, згідно якої спричинення дійсного ушкодження, вилученого від трупа ОСОБА_9 наданим на експертизу ножем не виключається ( а. п. 70-75; т.1); протоколом слідчого експерименту від 24.07.2015 року з фототаблицями до нього, проведеного за адресою: АДРЕСА_3 , за участю підозрюваного ОСОБА_8 , відповідно до якого ОСОБА_8 за присутності понятих показав та пояснив про обставини спричинення ним тілесних ушкоджень ОСОБА_9 ( а. п. 146-148; т.1).
Таким чином, вказані докази, які були судом належним чином перевірені та оцінені у сукупності, повністю підтверджують винність ОСОБА_8 у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, у вказаний час та місці, за зазначених у вироку обставин, а тому доводи його апеляційної скарги про невинуватість та посилання на те, що він себе оговорив та що експертизами не встановлено будь яких його слідів на місці скоєння злочину не відповідають дійсності та спростовуються вищевказаними доказами.
Тому колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно критично поставився до показів обвинуваченого ОСОБА_8 в тій частині, що він не спричиняв потерпілому ОСОБА_9 тілесних ушкоджень та що він себе обмовив, як до таких, за допомогою яких ОСОБА_8 намагається уникнути покарання за скоєнні злочини і до уваги їх не прийняв. Тим більше, що у судовому засіданні ОСОБА_8 пояснив, ні психологічного, ні фізичного насилля з боку працівників правоохоронних органів до нього не застосовувалось.
Доводи в апеляційній скарзі із змінами прокурора про те, що дії ОСОБА_8 за ч. 3 ст. 135 КК України кваліфіковані зайво, заслуговують на увагу та підлягають задоволенню, оскільки якщо особа, яка сама поставила потерпілого в небезпечний для життя стан, свідомо допускає можливість настання смерті останнього чи інших тяжких наслідків, і лише від даної особи залежить настання чи ненастання цих наслідків, то її бездіяльність, яка полягає у завідомому залишенні потерпілого без допомоги, має кваліфікуватися за статтями, що передбачають кримінальну відповідальність за умисне заподіяння тілесних ушкоджень чи інше, залежно від конкретних наслідків.
Таким чином, дії ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 121 КК України судом кваліфіковані вірно, додаткова кваліфікація його ж дій за ч. 3 ст. 135 КК України є зайвою, тому вирок в цій частині підлягає скасуванню, з закриттям провадження.
Керуючись ст. ст. 404; 405; 407; 418; 419 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу із внесеними змінами заступника прокурора Херсонської області ОСОБА_7 задовольнити.

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 задовольнити частково.

Вирок Дніпровського районного суду м. Херсона від 10 вересня 2015 року щодо ОСОБА_8 в частині його засудження за ч. 3 ст. 135 КК України скасувати, і провадження в цій частині закрити.

Вважати ОСОБА_8 засудженим за ч.2 ст. 121 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 9 ( дев`ять) років.

Виключити з резолютивної частини вироку посилання на призначення ОСОБА_8 покарання згідно ч. 1 ст. 70 КК України.

В решті цей же вирок залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно, і може бути оскаржена учасниками судового розгляду на протязі трьох місяців з моменту її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, а засудженим в той же строк, з дня вручення йому копії ухвали.

Судді :