Дата документу Справа № 315/523/15-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
ЄУ № 315/523/15-к Головуючий у 1-й інстанції
Провадження № 11- кп/778/1714/15 ОСОБА_1
Категорія ч.3 ст. 185 Доповідач в апел. інстанції
КК України ОСОБА_2

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 24 червня 2015 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець м. Гуляйполе, Запорізької області, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

- 29 грудня 2006 року Гуляйпільським районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 289 КК України до 3 років позбавлення волі. На основі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 1 рік. Вирок набув законної сили 14.01.2007 року;

- 04 березня 2008 року Гуляйпільським районним судом Запорізької області за ч.3 ст. 185, ч.1 ст.71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. Звільней з Біленківської ВК Запорізької області з невідбутим строком покарання 1 рік 7 днів;

- 20 листопада 2014 року Гуляйпільським районним судом Запорізької області за ч.2 ст. 296 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 2 роки. Вирок набув законної сили 13.03.2014 року,
визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України і йому призначено покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України, шляхом приєднання до призначеного покарання невідбутої частини покарання за вироком Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 20 листопада 2014 року у вигляді 1 року позбавлення волі, остаточно призначено покарання у вигляді 4 років позбавлення волі.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили змінено з особистого зобов`язання на тримання під вартою. Взято під варту в залі суду.Початок строку відбування покарання рахувати з 24 червня 2015 року.

Доля речових доказів вирішена в порядку ст. 100 КПК України.

Цим же вироком засуджений ОСОБА_8 , у відношенні якого вирок не оскаржується.

Не погоджуючись з оскаржуваним вироком, обвинувачений ОСОБА_7 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій, не оспорюючи доведеність вини та правильність кваліфікації його дій, просить врахувати відсутність матеріальних претензій з боку потерпілої та відшкодування ним завданої матеріальної шкоди, і призначити йому більш м`яке покарання із застосуванням ст. 69 КК України.

Як встановив суд, 27 березня 2015 року, в період часу з 01 год 00 хв. по 01 год. 20 хв. в м. Гуляйполе Запорізької області, ОСОБА_7 і ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, за попередньою змовою групою осіб, шляхом розбиття віконного скла, проникли до магазину «Пролісок», який розташований по вул. Шевченко,13, звідки таємно викрали 10 синтетичних подушок, ціною 55 грн. за 1 подушку, на загальну суму 550 грн., які належать ОСОБА_9 , чим спричинили останній матеріальний збиток на вказану суму.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_7 , який підтримав доводи апеляційної скарги, думку прокурора, який вважав можливим частково задовольнити апеляційну скаргу, змінити вирок в частині остаточного покарання, призначивши його у вигляді 3 років 1 місяці позбавлення волі, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається із оскаржуваного вироку, він ухвалений за процедурою розгляду кримінального провадження, передбаченою ч.3 ст. 349 КПК України, підставою для застосування якої є наявність неоспорених жодним з учасників кримінального провадження обставин вчинення кримінального правопорушення та відсутність заперечень з їх боку щодо дослідження пов`язаних з ними доказів.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_7 протягом досудового розслідування та в судовому засіданні повністю визнавав себе винним у скоєнні злочину за обставин, зазначених у вироку суду, суд в судовому засіданні зі згоди підсудного та інших учасників судового процесу, згідно з вимогами ч.3 ст. 349 КПК України, з`ясувавши добровільність позиції обвинуваченого та учасників судового провадження, правильність розуміння ними змісту вказаних обставин, обмежився лише допитом обвинувачених, в ході якого вони визнали себе винними в повному обсязі та дослідженням обставин, які характеризують особу обвинуваченого.

Висновок суду щодо доведеності вини ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, правильність кваліфікації його дій і призначене обвинуваченому покарання, заснований на доказах, добутих в установленому законом порядку і в апеляції не оскаржується, а тому, відповідно до ст. 404 КПК України колегія суддів переглядає вирок суду в межах апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 , тобто в частині призначеного йому покарання.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України належним чином врахував характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, який відноситься до категорії тяжких, його щире каяття, визнання вини та активне сприяння в розкритті злочину, як обставини, що пом`якшують покарання, вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, як обставину, що обтяжує покарання, дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, судимість за які не знята та не погашена в установленому законом порядку, позитивно характеризується за місцем проживання.

Зазначені обставини дали суду підстави для призначення мінімального покарання, передбаченого санкцією ч.3 ст. 185 КК України.

Колегія суддів вважає не обґрунтованими доводи обвинуваченого про можливість застосування ст. 69 КК України, оскільки ОСОБА_7 раніше неодноразово судимий, злочин вчинив протягом встановленого судом іспитового строку, злочин вчинив у стані алкогольного сп`яніння.

Разом з тим, на думку колегії суддів, в частині призначення остаточного покарання вирок може бути змінено з урахуванням раніше зазначених обставин, які пом`якшують покарання, і за сукупністю вироків вважає можливим призначити остаточне покарання ОСОБА_7 у вигляді 3 років 1 місяці позбавлення волі.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :
апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 24 червня 2015 року щодо ОСОБА_7 , засудженого за ч.3 ст. 185 КК України, змінити в частині призначеного покарання.

Залишити призначене судом покарання ОСОБА_7 за ст. 185 ч. 3 УК України у вигляді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України частково приєднати до призначеного покарання невідбуту частину покарання за вироком Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 20 листопада 2014 року, остаточно призначити ОСОБА_7 за сукупністю вироків покарання у вигляді 3 років 1 місяці позбавлення волі.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4