Справа №489/9071/14-к 12.12.2014
Провадження №11-сс/784/386/14
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 грудня 2014 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:
Головуючого - судді: ОСОБА_1
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участі:
секретаря: ОСОБА_4
ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця с. Дорошівка Вознесенського району Миколаївської області, громадянина України, навчається у Миколаївській вечірній школі № 5, не працює, не одружений, раніше судимий:
-02.10.2013 року вироком Центрального районного суду м. Миколаєва за ч. 3 ст. 185, ст. 69 КК України призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік. На підставі ст. 75, 104 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік;
-29.08.2014 року вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;
-28.10.2014 року вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва за ч. 2 ст. 289 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі, вирок вступив в законну силу і знаходиться на виконані,
___________________________________________________________________
Ап. провадження: № 11сс/784/386/14 Слідчий суддя: ОСОБА_7
Категорія: про обрання запобіжного заходу Суддя ап. інстанції: ОСОБА_1
який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 ,
-підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого за ч. 2 ст. 289 КК України, обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у СІЗО УДПтС України в Миколаївській області строком на 60 днів, починаючи з 05.12.2014 року та визначено підозрюваному розмір застави 24 360 гривень. Строк дії зазначеної ухвали закінчується 02 лютого 2015 року.
Учасники судового провадження:
прокурор: ОСОБА_8
підозрюваний: ОСОБА_6
захисник підозрюваного: ОСОБА_5
законний представник: ОСОБА_9 .
Короткий зміст вимог апеляційної скарги
Захисник в апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 05.12.2014 року та постановити нову ухвалу, якою обрати підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
В апеляційній скарзі апелянт вказує, що прийняте рішення слідчим суддею є незаконним та таким, що підлягає скасуванню через неповноту судового розгляду та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.
Зазначає, що судом не було досліджено в сукупності данні, які характеризують особу підозрюваного, а саме те, що ОСОБА_6 позитивно характеризується за місцем свого навчання та проживання, має постійне місце проживання в м. Миколаєві, де проживає разом із матір`ю, вітчимом, братом та сестрою, а тому, на думку захисту, має міцні соціальні зв`язки, що спростовує існування ризиків передбачених ст. 177 КПК України.
Крім того, зазначає, що підозрюваний під час досудового розслідування вчасно з`являвся за всіма викликами слідчого, що свідчить про його належну поведінку, бажання співпрацювати зі слідством та підтверджує можливість обрання підозрюваному запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою.
Обставини, встановлені судом першої інстанції
14.11.2014 року близько першої години ночі підозрюваний ОСОБА_6 , за попередньою змовою з іншою особою, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , незаконно заволоділи мотоциклом марки «Viper» EX 150 A, д/н НОМЕР_1 , що належить на праві власності потерпілому ОСОБА_10 , чим спричинили останньому майнову шкоду в розмірі 5 360 гривень. Після вчинення вказаних дій, зникли з місця злочину, а викраденим майном розпорядились на власний розсуд.
02.12.2014 року на підставі виявлених обставин ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.
Того ж дня, слідчий СВ Ленінського РВ УМВС України в Миколаївській області ОСОБА_11 звернувся із клопотанням до слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва про обрання ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Слідчий суддя, задовольнивши подання слідчого, мотивував своє рішення тим, що в матеріалах кримінального провадження міститься достатньо доказів, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні ним кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.
Крім того, в своєму рішенні, слідчий суддя вказав на тяжкість вчиненого злочину, характеризуючи дані про особу підозрюваного, який ніде не працює, не навчається, схильний до вчинення кримінальних правопорушень, раніше судимий, має негативні соціальні зв`язки, а також той факт, що його близькі родичі не мають впливу на поведінку підозрюваного.
Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції.
Заслухавши доповідь судді, думку захисника,підозрюваного та його законного представника, які підтримали вимоги апеляційної скарги та просили обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити рішення суду першої інстанції без змін, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного.
Висновки суду першої інстанції про обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 289 КК України є вірними та ґрунтуються на метеріалах кримінального провадження, у тому числі поясненнях потерпілого ОСОБА_12 та свідка ОСОБА_9 .
Обираючи запобіжний захід у виді тримання під вартою щодо неповнолітнього ОСОБА_6 , суд першої інстанції у повному обсязі виконав вимоги ст..ст.193, 194 та гл 38 КПК України.
Так, з матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_6 вже тричі засуджувався за вчинення кримінальних правопорушень, пов`язаних з посяганням на чужу власність. Той факт, що ОСОБА_6 після винесення щодо нього вироків суду від 29.08.2014 р. та 28.10.2014 р., за якими він був засуджений до реального покарання у виді позбавлення волі, знов вчинив аналогічне, але вже тяжке кримінальне правопорушення, на думку колегії суддів, вірно слідчим суддею розцінено як визначальний аргумент у вирішенні питання про обрання цьому неповнолітньому саме такого запобіжного заходу. Саме дані про стійке та вперте небажання ОСОБА_6 ставати на шлях виправлення та продовження ним злочинної діяльності є визначальними обставинами, які спонукають суд до застосування щодо нього найсуворішого виду запобіжного заходу. Саме ці обставини свідчать про те, що інші, більш м`які види запобіжного заходу, не зможуть гарантувати ризики неналежної поведінки підозрюваного під час проведення досудового слідства щодо підозрюваного.
Посилання захисника на те, що ОСОБА_6 має постійне місце жительства, міцні соціальні зв`язки та позитивну характеристику - є голослівними та не відповідають матеріалам провадження.
Так з характеристик на підозрюваного ( а.с.12,16,20) вбачається, що він характеризується негативно. Навчатись не бажає, систематично навчання прогулює, не атестований у 2013 році, покинув навчання у професійному учбовому закладі, схильний до бродяжництва, не підконтрольний батькам та вчителям.
За таких обставин, на думку колегії суддів, рішення слідчого судді про обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою є цілком обґрунтованим та вмотивованим. Це рішення у повній мірі відповідає вимогам закону і підстав для його скасування або зміни колегія суддів не вбачає.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.. 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,-
П О С Т А Н О В И В :
Ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 5.12.2014 року про обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 на цю ухвалу - залишити без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і в касаційному порядку оскарженню не підлягає.
Головуючий : Судді