[1] АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М. КИЄВА
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 вересня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря
судового засідання - ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 14.08.2015 року, у кримінальному провадженні №0000019,
за участю прокурорів - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
особи, що подала скаргу - ОСОБА_5 ,
представника - ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 14.08.2015 року відмовлено у задоволенні скарги представника ОСОБА_5 ОСОБА_6 на постанову слідчого Київської прокуратури з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері ОСОБА_9 про закриття кримінального провадження №0000019.

Слідчий суддя в обґрунтування прийнятого рішення, зазначив, що досудове провадження проведено достатньо повно, доказів вчинення злочину не встановлено, та прийняте за результатами перевірки рішення відповідає вимогам ст. 110 КПК України.

Тому, за висновком слідчого судді, органом досудового розслідування зібрано достатньо об`єктивних даних для прийняття остаточного, законного та обґрунтованого процесуального рішення про закриття кримінального провадження.

Не погоджуючись з таким рішенням представник ОСОБА_5 ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову, якою задовольнити її скаргу, скасувати постанову слідчого про закриття кримінального провадження матеріали направити до прокуратури для продовження досудового розслідування.

Такі вимоги апелянт мотивує тим, що в ухвалі слідчого судді не наведені належні і достатні підстави її ухвалення, оскільки в матеріалах на підставі яких винесено постанову про закриття кримінального провадження відсутній висновок експертизи, щодо встановлення наявності, тяжкості та характеру тілесних ушкоджень, яка досі не виконана, що свідчить про неповне досудове розслідування та спростовує висновок слідчого судді про обґрунтованість постанови слідчого про закриття кримінального провадження.

Крім цього, на думку представника, слідчим не проведено перевірку обставин про які вказував ОСОБА_5 у заявах, зокрема не вилучено відеозаписи з камер спостереження в військовій частині НОМЕР_1 , які зафіксували застосування сили до останнього з боку військовослужбовців, а також не проведено інших слідчих дій для встановлення осіб, які здійснювали відео фіксацію застосування насилля до ОСОБА_5 на території військової частини з будинку навпроти, не допитано осіб, які були учасниками та свідками подій, про які неодноразово вказували свідки та потерпілий.

Водночас, вказує, що ні слідчим ні слідчим суддею у прийнятих рішеннях не зазначено мотивів врахування одних доказів та відкидання інших, що є грубим порушення вимог кримінального процесуального закону.

Заслухавши доповідь судді, ОСОБА_5 та його представника, які просили задовольнити апеляційну скаргу, прокурорів, які заперечували проти її задоволення, вивчивши матеріали провадження за скаргою представника ОСОБА_5 ОСОБА_6 колегія суддів уважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до положень Кримінального процесуального кодексу України, закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження у сукупності.

Постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з відповідною заявою та відповіді на поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав ї законних інтересів учасників процесу. (ст. 110 КПК України).

В свою чергу слідчий суддя, на якого КПК України покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови. Зокрема, якщо слідчим закрито провадження за відсутністю в діях особи складу злочину, то слідчий суддя має звернути увагу на те, чи містить постанова детальний виклад обставин, за яких заявник вважав, що особою(особами) вчинено злочин та доводи слідчого на їх спростування.

Проте, обставини, викладені в скарзі, не в повній мірі стали предметом судового контролю.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження за заявою ОСОБА_5 , слідчим рішення про закриття кримінального провадження прийнято без належного дослідження обставин кримінального провадження та відповідно аналізу і оцінки даних досудової перевірки.

Так, згідно заяви ОСОБА_5 про злочин, 24.02.2014 року приблизно о 08 год. 00 хв. командир військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_10 застосував до нього фізичне насильство, яке виразилося у нанесенні йому численних ударів руками і ногами в різні частини тіла, свідком цього був військовий цієї військової частини. В подальшому на офіцерських зборах на нього одягнули спец. засіб наручники та відвезли до Київської міської державної адміністрації, де над ним знущалися та застосовували фізичне насильство чотири невідомі йому особи, яке виразилося у порізах руки, нанесення тілесних ушкоджень в різні частини тіла, застосування електрошокера, нанесення опіків за допомогою цигарок на обличчя, з метою примушування до написання рапорту на звільнення. (матеріали кримінального провадження в частині можливих протиправних дій невстановлених осіб були виділені та направлені до Шевченківського РУГУ МВС України в м.Києві).

В подальшому ОСОБА_5 було накладено три шви на пальці лівої руки, а інші рани оброблено спец. розчином. Потім, військовослужбовці повезли його до психіатричного відділення, яке знаходиться по вул. Мануїльського, де отримали на нього направлення на обстеження до психіатричної лікарні Павлова, де черговий лікар ОСОБА_11 після телефонної розмови з командиром ВЧ НОМЕР_1 запропонувала ОСОБА_5 залишитись, в зв`язку з тим, що під час цієї розмови їй стало відомо, що його хочуть вбити. В лікарні ОСОБА_12 він перебував з 24.02.2014 року приблизно з 18 год. до 25.02.2014 року приблизно до 16 год.

Проте, зазначених доводів заявника слідчий не перевірив, оскільки закриваючи кримінальне провадження за відсутності події кримінального правопорушення, слідчий зазначив в постанові про відсутність застосування фізичного насильства військовослужбовцями в/ч НОМЕР_1 до ОСОБА_5 , при цьому не вчинивши жодної процесуальної чи слідчої дії, спрямованої на перевірку доводів заявника, зокрема не опитавши усіх учасників конфлікту, свідків на яких вказує заявник, а саме хто і за яких обставин наносив йому побої, вивіз його з військової частини та в якій спосіб. Оскільки, кваліфікованими видами цього злочину є насильство або спричинення болісних і таких, що ображають особисту гідність потерпілого дій. При цьому, такими, що ображають особисту гідність потерпілого можуть бути дії, пов`язані з незаконним застосуванням спеціальних засобів, в тому числі і наручників. Не перевірив слідчий і доводів заявника щодо можливого відео фіксування, як у військовій частині так і біля неї подій, які відбулися 24.02.2014 року на її території, про що йдеться в заяві.

Крім цього, в матеріалах кримінального провадження наявна постанова слідчого від 01.04.2014 року про призначення судово-медичної експертизи з метою виявлення наявності у ОСОБА_5 тілесних ушкоджень, їх локалізація, давність, механізм утворення та інші суттєві питання, для підтвердження або спростування доводів, які висвітлені в заяві про злочин.

Проте, з наданих матеріалів кримінального провадження №0000019 не вбачається щоб така експертиза проводилась.

Також під час досудового розслідування жодним чином не перевірено доводи заявника про обставини примусового його поміщення військовослужбовцями в/ч НОМЕР_1 до психіатричної лікарні.

У зв`язку з вище наведеним постанова слідчого про закриття кримінального провадження від 29.04.2014 року та ухвала слідчого судді від 14.08.2015 року про відмову в задоволенні скарги, колегією суддів, не можуть вважатись законними та обґрунтованими, тому підлягають скасуванню, а апеляційна скарга представника ОСОБА_5 ОСОБА_6 - задоволенню.

Матеріали кримінального провадження направити в Київську прокуратуру з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері для проведення досудового розслідування під час якого перевірити доводи особи, яка подала скаргу, якими вона її обґрунтовує, за результатами чого прийняти законне та обґрунтоване рішення.

Керуючись ст. ст. 303, 309, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 ОСОБА_6 задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 14.08.2015 року про відмову у задоволенні скарги представника ОСОБА_5 ОСОБА_6 на постанову слідчого Київської прокуратури з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері ОСОБА_9 про закриття кримінального провадження №0000019 скасувати,
Постановити нову, якою постанову слідчого Київської прокуратури з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері ОСОБА_9 про закриття кримінального провадження №0000019 скасувати, а матеріали кримінального провадження направити Київській прокуратурі з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері для продовження досудового розслідування.
Ухвала суду апеляційної інстанції оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І:

______________ _______________ ____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/796/2437/2015
Категорія ст. 303КПК
Головуючий в 1 інст.: ОСОБА_13
Доповідач: ОСОБА_1