Справа №11-415/10 Головуючий у суді у 1 інстанції -
Номер провадження - Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2010 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого - Лугового М.Г.

суддів - Борсая В.М., Крамаренка В.І.

з участю прокурора - Кононенко К.М.

адвоката - ОСОБА_2

засуджених - ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальну справу за апеляцією прокурора, який приймав участь у розгляді справи судом першої інстанції на вирок Путивльського районного суду Сумської області від ЗО червня 2010 року, яким

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, раніше не судимий,

засуджений

за ч. 1 ст. 309 КК України до арешту на строк 45 діб;

за ч. 2 ст. 315 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки, з покладенням на нього певних обовязків, передбачених ст. 76 КК України.

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, раніше не судимий,

засуджений

за ч. 2 ст. 309 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки;

за ч. 2 ст. 317 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки без конфіскації майна.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки без конфіскації майна. Відповідно до ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки, з покладенням на нього певних обовязків, передбачених ст. 76 КК України. Постановлено стягнути із засуджених судові витрати за проведення експертиз по 375, 36 грн. з кожного. Доля речових доказів вирішена відповідно до вимог ст. 81 КПК України. Згідно з вироком суду, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 визнано винними та засуджено за вчинення злочинів за наступних обставин. Влітку 2009 року ОСОБА_3 в селі Харівка Путивльського району Сумської області знайшов дикорослі рослини коноплі, який зірвав, приніс до свого будинку в селі Зінове Путивльського району, де висушив, подрібнив та зберігав без мети збуту для використання в якості наркотичного засобу шляхом куріння, загальною вагою 29;68 г.

Наприкінці лютого 2010 року в господарстві засудженого ОСОБА_4 в селі Зінове Путивльського району ОСОБА_3 запропонував покурити подрібнену ним рослину коноплі ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7, після чого в літній кухні господарства вони вжили 0,45 г наркотичної речовини, при цьому саморобний пристрій для куріння та приміщення надав засуджений ОСОБА_4

На початку березня 2010 року в господарстві ОСОБА_4 в селі Зінове Путивльського району ОСОБА_3 знову запропонував ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вжити наркотичний засіб шляхом куріння, на що останні погодилися, після чого в приміщенні літньої кухні, яке надав засуджений ОСОБА_4, всі вжили шляхом куріння 0,45 г наркотичного засобу

- подрібненої рослини коноплі.

Коли після вживання наркотичних засобів всі розійшлися, ОСОБА_4 знайшов у господарстві скляну банку з подрібненою рослиною коноплі, вагою 18,72 г, яку загубив ОСОБА_3, привласнив, та в подальшому зберігав у своєму господарстві без мети збуту, до вилучення її 28 квітня 2010 року працівниками міліції. Разом з подрібненою рослиною коноплі, у господарстві ОСОБА_4 працівники міліції вилучили саморобний пристрій для вживання наркотичного засобу шляхом куріння, з нашаруванням на його стінках особливо небезпечного наркотичного засобу - екстракту канабісу, масою 0,036 г.

Крім того, 13 травня 2010 року під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_3 в селі Зінове Путивльського району, працівниками міліції було виявлено та вилучено 10,06 г подрібненої рослини коноплі, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом

- канабісом, що його зберігав засуджений без мети збуту для вживання шляхом куріння.

В апеляції прокурор, який приймав участь у розгляді справи судом першої інстанції, у звязку з призначенням засудженим надто мякого покарання, просить вирок районного суду скасувати та постановити новий вирок апеляційним судом, яким ОСОБА_3 призначити покарання за ч. 1 ст. 309 КК України у виді 1 року обмеження волі та за ч. 2 ст. 315 КК України з застосуванням ст. 69 КК України у виді 3 років

обмеження волі. Відповідно до ст. 70 КК України за сукупністю злочинів визначити остаточне покарання у виді 3 років обмеження волі.

ОСОБА_4 призначити покарання за ч. 2 ст. 309 КК України з застосуванням ст. 69 КК України у виді 2 років обмеження волі та за ч. 2 ст. 317 КК України з застосуванням ст. 69 КК України у виді 3 років обмеження волі без конфіскації майна. Відповідно до ст. 70 КК України за сукупністю злочинів визначити остаточне покарання у виді обмеження волі на строк 3 роки.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора Кононенко К.М., яка підтримала подану апеляцію лише відносно засудженого ОСОБА_4, засуджених ОСОБА_4 та ОСОБА_3, захисника ОСОБА_2, які просять вирок суду першої інстанції залишити без зміни, перевіривши матеріали справи та обговоривши наведені в апеляції доводи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляція прокурора підлягає частковому задоволенню.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_3,та ОСОБА_4 у вчиненні злочинів у сфері обігу наркотичних засобів суд у вироку обгрунтував доказами, дослідженими в судовому засіданні в порядку ст. 299 КПК України, зокрема, показаннями засуджених, які повністю визнали вину і не оспорювали фактичних обставин справи.

Покарання, призначене засудженому ОСОБА_8 відповідає вимогам ст. 65 КК України. Суд урахував як ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, так і особу винного, який характеризується позитивно, злочини скоїв у неповнолітньому віці, у вчиненому щиро розкаявся, сприяв розкриттю злочинів, займається суспільно-корисною працею, в звязку з чим колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляції прокурора відносно засудженого ОСОБА_3, доводи якої про призначення судом мякої міри покарання є необгрунтованими, а тому підстави для скасування чи зміни вироку суду відсутні.

Що стосується покарання, призначеного засудженому ОСОБА_4, то місцевий суд не в повній мірі взяв до уваги вимоги ст. 65 КК України, за змістом якої, при призначенні покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що помякшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та яке б запобігло вчиненню нею нових злочинів.

Суд першої інстанції зазначені вимоги закону належним чином не виконав та необгрунтовано дійшов висновку про можливість виправлення засудженого ОСОБА_4 без відбування покарання, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, в той час як ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочин, суспільно-корисною працею не займається, характеризується посередньо, перебуває на обліку у лікаря-нарколога як особа, що епізодично вживає наркотичні засоби.

За таких обставин вирок суду в частині призначення покарання засудженому ОСОБА_4 підлягає скасуванню з постановлениям апеляційним судом нового вироку.

При призначенні ОСОБА_4 покарання, колегія суддів враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчинених ним злочинів, їх наслідки, дані про особу винного та обставини, що пом'якшують і обтяжують покарання.

Зокрема, ОСОБА_4 у скоєному щиро кається, сприяв розкриттю вчинених злочинів, до кримінальної відповідальності притягається вперше. Вказані обставини є такими, що помякшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчинених злочинів, в урахуванням чого колегія суддів приходить до висновку, що ОСОБА_4 необхідно призначити покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкцій' статті за тяжкий злочин та не призначати конфіскації майна.

Беручи до уваги наведене, колегія суддів апеляційного суду вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання в межах санкції ч. 2 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки та за ч. 2 ст. 317 КК України з застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки без конфіскації майна, а у відповідності до ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити остаточне покарання у виді 3 років позбавлення волі без конфіскації майна. Вказане покарання буде справедливим, необхідним й достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Керуючись ст. ст. 378, 379 КПК України, колегія суддів, -

ЗАСУДИЛА:

Апеляцію прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції задовольнити частково.

Вирок Путивльського районного суду Сумської області від ЗО червня 2010 року відносно ОСОБА_4 в частині призначеного покарання - скасувати та постановити новий вирок, яким призначити йому покарання: за ч. 2 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі на строк два роки; за ч. 2 ст. 317 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки без конфіскації майна.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки без конфіскації майна.

Запобіжний захід ОСОБА_4 залишити підписку про невиїзд.

В іншій частині вирок залишити без зміни, а апеляцію прокурора - без задоволення.

Вирок може бути оскаржений в касаційному порядку до Верховного Суду України через апеляційний суд Сумської області протягом одного місяця з моменту його проголошення.

Судді

ОСОБА_9 ОСОБА_1 ОСОБА_10