Справа № 1-1098/10
В И Р О К

іменем України

"01" жовтня 2010 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі :

Головуючої судді Астахової О.О.

при секретарі Сиволап О.Ю.,

за участю прокурора Мороз О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, офіційно не працюючого, дітей не має, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше не судимого,

в скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч.1 ст.186 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1, 04.06.2010 року, приблизно о 13 годині 20 хвилин, знаходячись біля будинку 13/9 по вул. Бажова в м. Києві, побачив раніше незнайому громадянку ОСОБА_2, яка тримала в лівій руці гаманець. В цей момент у ОСОБА_1 виник умисел на відкрите викрадення майна ОСОБА_2.

Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_1 підійшов ззаду до ОСОБА_2, після чого своєю правою рукою схопився за гаманець та шляхом ривка намагався відкрито викрасти з лівої руки потерпілої, гаманець вартістю 500,00 гривень, у якому знаходились грошові кошти у сумі 340,00 гривень, однак довести свій злочинний умисел до кінця не зміг, з причин, що не залежали від його волі, оскільки ОСОБА_2, почала чинити активний опір а ОСОБА_1 не вжив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, після чого був затриманий свідком ОСОБА_3 на місці вчинення злочину.

Підсудний ОСОБА_1 свою вину у предявленому обвинуваченні визнав повністю та показав, що 04.06.2010 року, приблизно о 12: 30 годин він разом зі своєї співмешканкою ОСОБА_4 повертались з «Водолікувальниці», що знаходиться по вул. Попудренка в м. Києві, де він проходить курс лікування від наркологічної залежності за власним бажанням, біля станції метро «Дарниця» він побачив раніше незнайому жінку, яка тримала у лівій руці пакет з продуктами та гаманець. В цей момент у нього виник умисел пограбувати раніше незнайому ОСОБА_2 Тоді він сказав своїй дівчині, щоб вона йшла на зупинку громадського транспорту та чекала його. Про свій намір викрасти у жінки гаманець він нічого не сказав. Коли потерпіла зайшла у двір та підійшла до автомобіля «Фолькцваген» червоного кольору, він підійшов до неї, схопив однією рукою за пакет, а іншою за гаманець та ривком намагався вирвати гаманець, але заволодіти ним у нього не вийшло, оскільки жінка міцно тримала гаманець та почала кричати. Після цього, до них підбіг невідомий йому чоловік, який затримав та передав його працівникам міліції.

Покази ОСОБА_1 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння підсудним змісту обставин злочину, добровільності та істинності його позиції.

Обмеживши в судовому засіданні, за згодою учасників процесу в порядку ч.3 ст.299 КПК України, обсяг дослідження доказів допитом підсудного, який повністю визнав себе винним у вчиненні злочину, суд приходить до висновку про недоцільність дослідження інших доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, роз»яснивши при цьому учасникам процесу, що в такому випадку, вони позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Аналізуючи наведене, суд вважає доведеною вину ОСОБА_1 в умисних діях, які виразились у замаху на відкрите викрадення чужого майна /грабіж/, не доведеному до кінця з причин, що не залежали від його волі і знаходить правильною кваліфікацію його дій за ч.3 ст. 15, ч.1 ст. 186 КК України.

При призначенні підсудному ОСОБА_1 міри покарання, суд відповідно до ст..65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до категорії середньої тяжкості, особу підсудного, який скоїв злочин вперше, до адміністративної відповідальності не притягався, офіційно не працює, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно.

Обставиною, яка помякшує покарання ОСОБА_1, суд визнає щире каяття підсудного у вчиненому злочині.

Обставин, які обтяжують покарання підсудного, суд не вбачає.

З урахуванням даних про особу підсудного, наявності помякшуючої вини обставини, суд вважає за доцільне й достатнім для виправлення, перевиховання та запобігання вчинення нових злочинів, призначити ОСОБА_1 покарання у виді штрафу.

Цивільний позов у справі не заявлений.

Речовий доказ - гаманець, залишити у власності потерпілої.

Судові витрати по справі не понесені.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд

З А С У Д И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст.15, ч.1 ст.186 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 850 (вісімсот пятдесят) 00 грн.

Речовий доказ - гаманець, залишити у власності потерпілої ОСОБА_2. /а.с.44/.

До набрання вироком законної сили обраний щодо ОСОБА_1 запобіжний захід залишити без змін у виді підписки про невиїзд.

Вирок може бути оскаржено учасниками процесу до Апеляційного суду м. Києва протягом 15 діб з дня його проголошення через Дніпровський районний суд м. Києва.

Суддя О.О. Астахова