КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ

Справа №552/5564/15-к
Провадження № 1-кп/552/18/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04.02.2016 року Київський районний суд м. Полтави у складi:

головуючого ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

та обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у вiдкритому судовому засiданнi в м. Полтавi кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтави, громадянина України, освіта вища, офіційно не працюючого, одруженого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей 2004 та 2013 років народження, раніше не судимого, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , фактично проживаючого в АДРЕСА_2 , у скоєннi злочину, передбаченого ч.1 ст.164 КК України, -

встановив:

ОСОБА_4 , будучи на підставі рішення Київського районного суду м. Полтави та виконавчого листа №2-1080/2009 від 12.03.2009 року зобов`язаним сплачувати аліменти на користь потерпілої ОСОБА_5 на утримання їх спільного сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21.01.2009 року і до досягнення дитиною повноліття, в період часу з 01.01.2014 року по 01.06.2015 року умисно злісно ухилявся від сплати аліментів шляхом приховування доходів та надання до Київського відділу державної виконавчої служби Полтавського міського управління юстиції неправдивих відомостей про сплату виниклої заборгованості, в результаті чого утворилася заборгованість по аліментах в розмірі 12095,5 грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину в скоєнні злочину визнав частково, пояснивши, що не згодний із сумою заборгованості, оскільки у нього на утриманні також перебуває малолітня дочка 2013 року народження, а тому чекає поки виконавчою службою буде зроблено перерахунок. Також пояснив суду, що не виплачував аліменти у зазначений період, так як не впевнений, що ці гроші підуть на утримання сина, а не на власні потреби його колишньої дружини ОСОБА_5 . Крім того, зазначив, що потерпіла не займається вихованням та утриманням їх спільного сина ОСОБА_7 , оскільки останній мешкає не з нею, а з її батьками.

Допитана в суді потерпіла ОСОБА_5 повідомила, що за період з січня 2014 року по червень 2015 року аліментів на утримання сина вона від обвинуваченого не отримувала. Крім того, розповіла, що коли в кінці 2014 року вона вирішила оформити субсидію, то з`ясувалося, що згідно наданих обвинуваченим ОСОБА_5 державному виконавцю квитанцій, ним повністю сплачена заборгованість перед нею по аліментах. В подальшому з`ясувалося, що ОСОБА_4 перераховував грошові кошти на рахунок своїй матері, прізвище якої також « ОСОБА_8 », а квитанції надавав державному виконавцю як погашення заборгованості перед нею по аліментах, для того щоб було знято арешт з його автомобіля. Після зняття арешту з автомобіля обманним шляхом, він його одразу ж продав так і не погасивши заборгованість по аліментах. До цього часу за вказаний період обвинуваченим заборгованість по аліментах не сплачена в повному обсязі. Також надала довідку-розрахунок державного виконавця від 25.01.2016 року, згідно якої станом на 01.01.2016 року заборгованість ОСОБА_4 по аліментах становить 19028,25 грн.

Вина ОСОБА_4 також підтверджується:

показаннями допитаної в суді в якості свідка ОСОБА_9 , яка працює державним виконавцем Київського відділу ДВС Полтавського МУЮ та пояснила, що в її провадженні близько року перебуває виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_4 аліментів на утримання неповнолітнього сина. Коли в кінці минулого року до неї звернулася потерпіла, щодо отриманих у 2014 році аліментів, то з`ясувалося, що ОСОБА_4 надавав до виконавчої служби квитанції, де було зазначено одержувачем коштів « ОСОБА_8 », пояснюючи, що це оплата заборгованості по аліментах, в зв`язку з чим було знято арешт з його автомобіля. В подальшому з`ясувалося, що кошти ОСОБА_4 перераховував іншій особі.

Показання допитаних в суді в якості свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які є відповідно матір`ю та дружиною обвинуваченого, в частині того, що ОСОБА_4 передавав гроші готівкою потерпілій ОСОБА_5 на утримання сина ОСОБА_7 в рахунок аліментів, а також свідчення ОСОБА_10 в частині того, що перераховані на її рахунок ОСОБА_4 кошти протягом 2014 року, вона передавала також готівкою потерпілій ОСОБА_5 , суд оцінює критично, як спробу уникнути ОСОБА_4 кримінальної відповідальності, оскільки будь-яких доказів в підтвердження зазначених свідчень в ході судового слідства добуто не було.

Також вина обвинуваченого ОСОБА_4 підтверджується:

оголошеними та дослідженими в суді:

даними матеріалів виконавчого провадження відкритого постановою державного виконавця Київського відділу ДВС Полтавського МУЮ від 10.02.2010 року відповідно до виконавчого листа № 2-1080, виданого Київським райсудом м. Полтави 12.03.2009 року, про стягнення аліментів з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 на утримання дитини 2004 року народження у розмірі ? частини всіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків пожиточного мінімуму;

даними поштових переказів за 2014 рік на адресу ОСОБА_10 , які ОСОБА_4 надавалися державному виконавцю як оплата заборгованості по аліментах ОСОБА_5 ;

даними довідки-розрахунку, наданого старшим державним виконавцем ОСОБА_12 , згідно яких станом на 01.06.2015 року заборгованість ОСОБА_4 по аліментах становила 12545 грн.;

даними наказів про прийом на роботу ОСОБА_4 № 4/1 від 08.01.2014 року та звільнення його з роботи № 35/2 від 23.02.2015 року та довідки про доходи № 1382 від 04.08.2015 року, згідно яких останній працював у зазначений період агентом торгівельним відділу по обслуговуванню клієнтів ПАТ «Полтавакондитер» та за час роботи на вказаному підприємстві отримав доход в розмірі 39515,91 грн.;

іншими матеріалами справи в їх сукупності.

Дії ОСОБА_4 судом кваліфіковані за ч.1 ст.164 КК України, як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини.

При обраннi мiри покарання ОСОБА_4 , суд враховує ступiнь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, а також наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставини, що пом`якшують покарання винного відсутні.

Обставини, що обтяжують покарання також відсутні.

ОСОБА_4 працездатний, лікування в примусовому порядку не потребує.

Хоча ОСОБА_4 характеризується позитивно, до кримінальної відповідальності притягається вперше, має на утриманні ще одну малолітню дитину 2013 року, але враховуючи те що до цього часу зазначена заборгованість по аліментах ним не відшкодована, він і надалі продовжує ухилятися від сплати аліментів, суд приходить до висновку про необхідність та достатність призначення йому покарання у вигляді обмеження волі в межах санкції ч.1 ст.164 КК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370,374 КПК України, суд
засудив:
ОСОБА_4 визнати винним у скоєннi злочину передбаченого ч.1 ст.164 КК України та призначити йому покарання один рік обмеження волі.

До набрання вироком законної сили обрати ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту його затримання після набрання вироком законної сили.

Речові докази у вигляді квитанцій № 0098, № 0045, № 0136, № 0086, копії форми № 15 зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржено до апеляцiйного суду Полтавської областi через Київський районний суд м. Полтави протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий ОСОБА_1