Дата документу 18.09.2015

Справа № 334/8532/15-к
Провадження № 1-кс/334/1747/15
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 вересня 2015 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя, у складі: слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , за участю адвоката ОСОБА_4 розглянув клопотання слідчого СВ Ленінського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000358 від 07.09.2015року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України про застосування запобіжного заходу у відношенні:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Запоріжжя, маючого неповну середню освіту, неодруженого, не маючого на утриманні малолітніх дітей, студенту Запорізького електротехнічного коледжу, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
Органами досудового розслідування ОСОБА_6 підозрюється в тому, що 07.09.2015 року, приблизно о 21 години 30 хвилин, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , знаходячись поблизу будинку АДРЕСА_2 вступили у попередню змову між собою, направлену на заволодіння чужим майном, де у якості об`єкта злочинного посягання ними був обраний торгівельний магазин під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який на той час працював.

Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , побачивши біля входу вищевказаного торгівельного магазину продавця, направилися до неї. Підходячи до магазину, вони всі втрьох одягнули маски на обличчя. Після чого ОСОБА_8 , котрий побіг попереду ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , схопив продавця своєю лівою рукою за волосся в області потиличної частини голови, при цьому погрожуючи предметом зовні схожим на пістолет завів, продавця до приміщення магазину. Побачивши це, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 побігли вслід за Кирилом до приміщення магазину.

ОСОБА_8 зайшовши до приміщення магазину, почав заводити за прилавок продавця і вимагати від неї грошові кошти, штовхаючи її при цьому. Знайшов там три картоні коробки сірого кольору, в котрих знаходились грошові кошти, ОСОБА_8 передав ОСОБА_7 дві картоні коробки, з яких, останній дістав грошові кошти у розмірі 3000 гривень та переклав їх до своєї кишені спортивних штанів; а третю картону коробку - ОСОБА_8 передав ОСОБА_6 , котрий схопивши її, дістав з неї грошові кошти у розмірі 2000 гривень і поклав їх до кишені своєї куртки.

Далі ОСОБА_8 наказав продавцю, щоб вона зняла з себе два золотих кільця та срібне кільце і передала їх ОСОБА_7 , в цей момент ОСОБА_6 підійшовши впритул до прилавку, де взяв з нього дві пляшки спиртних напоїв, а саме горілку марки «Мороша» об`ємом 0,5 л вартістю 56 гривень 00 копійок кожна, та поклав дві пляшки за пояс своїх штанів. Помітивши це, ОСОБА_7 також підійшов впритул до прилавку, де схопив там мобільний телефон, марки «Нокіа 5800» у корпусі чорного кольору, вартістю 150 гривень, з карткою оператора стільникового зв`язку ПраТ «Київстар», на рахунку якої були відсутні грошові кошти, та другий мобільний телефон марки «Нокіа» у корпусі чорного кольору, вартістю 150 гривень, з карткою оператора стільникового зв`язку ПраТ «Київстар», на рахунку якої були відсутні грошові кошти.

Після чого, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_6 з вищевказаним майном, втекли з місця вчинення кримінального правопорушення та розпорядились ним на власний розсуд, а саме: грошові кошти вони розподілили навпіл між собою, один мобільний телефони марки «Нокіа» ОСОБА_8 продав на торгівельному ринку «Анголенко» до кіоску № НОМЕР_1 за грошові кошти у розмірі 150 гривень, другий мобільний телефон марки «Нокіа» ОСОБА_8 , намагався продати у вищевказаному торгівельному кіоску, але йому це не вдалося, і він продав його до іншого торгівельного кіоску за грошові кошти у розмірі 110 гривень; а два золотих кільця через декілька днів, ОСОБА_6 здав до ломбарду «Мідас», який розташований біля торгівельного універмагу «Україна» за грошові кошти у розмірі 700 гривень.

Тим самими, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_6 спричинили матеріальний збиток на загальну суму 6600 гривень.
Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 187 КК України, яке кваліфікується, як розбійний напад поєднаний з проникненням у приміщення.

Оскільки підозрюваний вчинив злочин, який законодавцем віднесений до категорії особливо тяжких злочинів, за яке передбачено по карання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років, а отже, усвідомлюючи тяжкість вчиненого злочину, він має реальну можливість сховатися від слідства або суду, продовжити займатися злочинною діяльністю, чинити тиск на свідків, і таким чином, перешкодити встановленню істини у кримінальній справі, слідчий звернувся з клопотанням про застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

16.09.2015 року ОСОБА_6 було затримано в порядку ч. 1 п. 2 ст. 208 КПК України.

17.09.2015 року ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у порядку ст.ст.277, 278 КПК України про вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.187 КК України.

В судовому засіданні слідчий просив клопотання задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання слідчого.

Підозрюваний та його адвокат проти задоволення клопотання заперечують, і просять відмовити у його задоволенні. Адвокат вважає, що прокурор не довів існування ризиків, які б давали підстави для застування найсуворішого запобіжного заходу.

Вислухавши пояснення слідчого, підозрюваного, думку прокурора і адвоката, дослідивши матеріали , додані до клопотання суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Як вбачається з доданих до клопотання про застосування запобіжного заходу матеріалів, підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення.

Усвідомлюючи неминучість покарання за скоєний злочин, підозрюваний може переховуватися від органів досудового слідства, оскільки, хоча і має постійне місце реєстрації, навчається у технікумі, раніше засудженим не був, разом з тим, в суд враховує тяжкість ви чиненого злочину, який законодавцем віднесено до категорії особливо тяжких злочинів і за який передбачено по карання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею не встановлено.

Отже, суд приходить до висновку, що матеріали провадження дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, і прокурор довів перед судом неможливість застосування до підозрюваного іншого більш м`якого запобіжного заходу.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що застосування запобіжного заходу, щодо ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою сприятиме запобіганню вчиненню ним інших кримінальних правопорушень та унеможливить ймовірність переховування від органів досудового розслідування, а також впливу на потерпілого і свідків.

З наведених підстав клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 є доведеним та обґрунтованим, у зв`язку з чим підлягає задоволенню в повному обсязі.

Згідно із ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого вз застосуванням насильства.

Керуючись ст. ст. 176-178, 183, 184, 194,196 КПК України,

У X В А Л И В:
Клопотання слідчого СВ Ленінського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на шістдесят днів у слідчому ізоляторі УДПтСУ м. Запоріжжя.

Строк тримання ОСОБА_6 ,, ІНФОРМАЦІЯ_1 під вартою рахувати з моменту затримання 16-00 години 16 вересня 2015 року, термін дії ухвали закінчується через шістдесят днів 14 листопада 2015 року.
Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Виконання ухвали слідчого судді доручити співробітникам СВ Ленінського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`яти днів з дня її проголошення. Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили але не зупиняє її виконання.

Суддя: ОСОБА_1