Справа № 1- 1015 /2010 р.
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2010 року Соломянський районний суд м. Києва

в складі головуючого судді- ОСОБА_1

при секретарі- ОСОБА_2

з участю прокурора- ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу по обвинуваченню

ОСОБА_4 , 16.11 .ІНФОРМАЦІЯ_1

уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2 , татарина ,

громадянина України , ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого,

офіційно не працюючого , зареєстрованого в АРК. ,

м. Бахчисарай , 7-й мікрорайон ,д.79 , раніше не судимого ,-

у вчиненні злочину , передбаченого ст. 186 ч .1 КК України ,-

в с т а н о в и в :

Підсудний ОСОБА_4 вчинив злочин при наступних обставинах.

09.06.2010 року , приблизно о 02 г .30 хв. , підсудний ОСОБА_4 ,знаходячись в залі очікування Південного вокзалу ст. Київ-пасажирський , розташованного в ОСОБА_5»янському районі м. Києва , маючи на меті відкрите заволодіння чужим майном і діючи з корисливих спонукань , підійшов до раніше незнайомого йому ОСОБА_6Б, , який спав на сидінні у вказаному залі і біля якого знаходилась сумка в якій знаходився мобільний телефон «Сіменс С 65» ,вартістю 300 гривень із сім-карткою оператора мобільного зв»язку «Білйн» без коштів на рахунку , два квитки по потяг вартістю 80 гривень , гроші в сумі 200 гривень та банківська картка «Віза» .

Реалізуючи свій умисел направлений на відкрите викрадення чужого майна, підсудний ОСОБА_4 скориставшись ,що за його діями ,в тому числі і сам потерпілий не спостерігають , відстібнув шлейки на яких висіла сумка з особистими речами ОСОБА_6 та забрав її собі.

Після цього став швидко втікати з місця вчинення злочину , однак його дії були помічені дружиною потерпілого ОСОБА_5 ,яка стала кричати і вимагати підсудного повернути сумку.

Однак останній побіг на перший поверх вокзалу і там був затриманий працівниками міліції ,які виявили у нього та вилучили з рук сумку належну потерпілому ОСОБА_6

Своїми діями підсудний спричинив потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 630 гривень.

Допитаний в судовому засіданні підсудний свою вину визнав повністю і фактичні обставини справи ним не оспорювались. В скоєнному щиро розкаявся .

На підставі ст. 299 ч. 3 КПК України суд обмежив дослідження доказів допитом підсудного.

Таким чином суд приходить до висновку про винність підсудного ОСОБА_4 у вчиненні умисних дій,що виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабіж).

Дії підсудного суд кваліфікує за ст. 186 ч.1 КК України.

Призначаючи підсудному покарання ,суд враховує ступінь тяжкості ним скоєнного- відповідно до ст. 12 КК України злочин віднесений до категорії середньої тяжкості , його особу і вважає ,що він заслуговує на покарання у виді позбавлення волі.

Однак, враховуючи пом»яшуючі його покарання обставини - щире каяття у вчиненому, раніше не судимого , відсутність невідшкодованої шкоди , суд вважає можливим звільнити ОСОБА_4Е, від відбуття покарання з випробуванням іспитовим строком на певний термін ,на підставі ст. 75 КК України.

Обтяжуючих покарання обставин судом не встановлено.

Керуючись ст.ст. 323 ,324 КПК України ,суд-

з а с у д и в :

ОСОБА_4 визнати винним за ст. 186 ч. 1 КК України і призначити йому покарання у виді - 1 року позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК Україн звільнити засудженного від відбуття покарання з випробуванням іспитовим строком на 1 рік.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов»язати засудженного не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції , повідомляти ці органи про зміну місця проживання і роботи , періодично з»являтись на реєстрацію в ці органи.

Міру запобіжного заходу засудженному до набрання вироком чинності залишити-підписку про невиїзд з постійного місця проживання.

Речові докази залишити на збереження потерпілого . (а.с. 17 ).

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва протягом 15 діб з моменту його проголошення .

СУДДЯ :