09.11.15№ 336/7621/15-к
пр.1-кс/336/728/2015
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

9 листопада 2015 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , с участю прокурора прокуратури Шевченківського району м. Запоріжжя ОСОБА_3 , розглянувши скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність органу досудового розслідування,

В С Т А Н О В И Л А:

Потерпілий в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру кримінальних проваджень під номером 0000191 за ознаками кримінального правопорушення, що передбачене ч. 1 ст. 122 КК України, звернувся до суду із скаргою на дії слідчого СВ Шевченківського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_5 при розслідуванні зазначеного кримінального провадження .

В заяві зазначив, що вирок Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 07.04.2010 року, яким ОСОБА_6 визнаний винуватим за ч. 1 ст. 122 КК України і звільнений від відбування покарання у зв`язку із застосуванням Закону України «Про амністію», скасований ухвалою Вищого Спеціалізованого Суду України, а справу направлено на новий судовий розгляд до суду першої інстанції, внаслідок якого постановою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя справу повернуто прокурору для провадження додаткового розслідування. Під час досудового слідства в справі провадження в справі закрито постановою слідчого СВ Шевченківського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області від 03.11.2012 року. Зазначену постанову скасовано постановою судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 19 листопада 2013 року, матеріали справи повернуті прокурору для поновлення досудового слідства.

Не дивлячись на те, що в справі є достатньо об`єктивних даних для повідомлення про підозру ОСОБА_6 , слідчий зазначених процесуальних дій не вчинив до теперішнього часу, свідків, які були очевидцями побиття потерпілого ОСОБА_6 , не допитав, рішення в справі не прийняв.

Вважаючи зазначену бездіяльність органу досудового розслідування такою, що порушує його право на отримання захисту держави від кримінальних правопорушень, на охорону прав, свобод та законних інтересів як потерпілого, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування, просить зобов`язати слідчого ОСОБА_5 повідомити ОСОБА_6 про підозру на підставі наявних в справі доказів, що викривають його у вчиненні кримінального правопорушення, яке передбачене ч. 1ст. 122 КК України; зобов`язати слідчого провести досудове розслідування в розумні строки і виконати всі необхідні процесуальні дії; зобов`язати начальника слідчого відділення Шевченківського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області та прокурора Шевченківського району м. Запоріжжя взяти на особливий контроль досудове розслідування цього провадження.

В судовому засіданні заявник підтримав вимоги свого звернення, просить про ухвалення рішення на його користь. Крім того добавив, що слідчий не допитав не лише свідків, зокрема, Пацюлю і ОСОБА_7 , які були очевидцями застосування насильства по відношенню до нього, але й особу, винувату у вчиненні цих дій.

Прокурор вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню, оскільки вимоги про зобов`язання повідомити про підозру і взяти на особливий контроль досудове розслідування не охоплюються предметом оскарження, що передбачений ст. 303 КПК України.

Вислухавши учасників кримінального провадження, дослідивши надані ними фактичні дані, слідчий суддя знаходить скаргу такою, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з таких міркувань.

Відповідно до ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, зокрема, бездіяльність слідчого, яка полягає у нездійсненні ним процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

В силу ст. 2 КПК У країни завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений.

Згідно із ст. 91 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження, а згідно із ст. 93 КПК сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб, речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених КПК

Вирішуючи вимоги скарги, слідчий суддя виходить з того, що після внесення відомостей про кримінальне провадження до Єдиного реєстру досудових розслідувань, яке співпало з 13 січня 2014 року, і до звернення потерпілого з цією скаргою в жовтні 2015 року в кримінальному провадженні майже не вчинено процесуальних дій, навіть не допитана особа, яка, за поясненнями потерпілого, спричинила шкоду його здоров`ю, а надані процесуальним прокурором 14 серпня 2015 року вказівки по кримінальному провадженні залишені слідчим поза увагою.

Наведена бездіяльність суперечить змісту завдань кримінального судочинства і дає всі підстави для задоволення скарги в частині вимог про зобов`язання органа досудового розслідування прийняти заходи, спрямовані на закінчення досудового розслідування по кримінальному провадженню, у встановлені кримінальним процесуальним законодавством строки.

Вирішуючи вимоги про зобов`язання посадових осіб органу досудового розслідування і прокуратури взяти під особливий контроль проведення досудового розслідування в цьому провадженні, суддя не вбачає підстав для ухвалення рішення на користь заявника, оскільки такі дії не охоплюється завданням правосуддя і не становлять предмету розгляду при вирішення слідчим суддею скарг на рішення, дії та бездіяльність органів досудового розслідування.

Разом з тим, у відповідності до ст. 36 КПК України прокурор уповноважений здійснювати нагляд за додержанням законів під час досудового розслідування у формі процесуального керівництва, надавати слідчому вказівки, невиконання яких тягне встановлену законом відповідальність, а керівник органу досудового розслідування у відповідності до ст. 39 КПК уповноважений вживати заходів щодо усунення порушень вимог законодавства у випадку їх допущення слідчим, що означає право потерпілого окремо звертатися до цих посадових осіб в інтересах активізації досудового розслідування.

Що стосується вимоги про зобов`язання слідчого повідомити про підозру у вчиненні кримінально караного діяння, слідчий суддя не вбачає підстав для зобов`язання слідчого, самостійного при здійсненні своїх повноважень у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку забороняється, до вчинення процесуальної дії, рішення про необхідність вчинення якої в силу закону він приймає самостійно на підставі даних досудового розслідування.

Керуючись ст. ст. 2, 36, 39, 40, 91, 93, 303, 304, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И Л А:

Скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Зобов`язати орган досудового розслідування прийняти заходи, спрямовані на забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування по кримінальному провадженню під номером 0000191 за ознаками ч. 1 ст. 122 КК України в строки, передбачені кримінальним процесуальним законодавством.

В задоволенні іншої частини вимог відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1