11.02.2016

Провадження № 1-кп/720/15/16
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 лютого 2016 року Новоселицький районний суд Чернівецької області

у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря ОСОБА_4 ,
за участю:

прокурора ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
потерпілого ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Новоселиця Чернівецької області матеріали кримінального провадження № 0000146 від 29 квітня 2014 року по обвинуваченню:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше судимого, а саме:

- вироком Садгірського районного суду Чернівецької області від 27 квітня 2012 року за ст.ст. 187 ч. 3, 69 КК України, до двох років позбавлення волі;

в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.187 ч.4 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_8 , попередньо вступивши в злочинну змову з ОСОБА_9 про спільне вчинення відкритого нападу на ОСОБА_7 , з метою заволодіння його майном, поєднаного із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я останнього, 10 лютого 2014 року близько 19 год. 30 хв., використовуючи темну пору доби, прийшли до господарства ОСОБА_7 , що знаходиться по АДРЕСА_1 , маючи при цьому при собі заздалегідь підготовлений відрізок металевого предмету з підвищеною травмуючою дією, липку стрічку, які в подальшому були використані ними для вчинення кримінального правопорушення.

Будучи обізнаним про проживання ОСОБА_7 в господарстві наодинці у зв`язку з відвідуванням останнього спільно з ОСОБА_9 двічі впродовж 10 лютого 2014 року, продовжуючи реалізувати вищезазначену злочинну змову, переслідуючи корисливий мотив, діючи умисно та узгоджено з ОСОБА_9 , ОСОБА_8 розташувався перед вхідними дверима до будинку потерпілого із заздалегідь підготовленим відрізком металевого предмету у руках. ОСОБА_9 у свою чергу постукав у вікно будинку потерпілого ОСОБА_7 .

Одразу ж після того як ОСОБА_7 відчинив вхідні двері до будинку, ОСОБА_8 , діючи умисно та узгоджено з ОСОБА_9 , усвідомлюючи, що без подолання опору потерпілого не буде забезпечено безперешкодний перехід чужого майна на його та користь ОСОБА_9 , а також усвідомлюючи, що нанесення ударів по тілу потерпілого, заздалегідь підготовленим відрізком металевого предмету може призвести до небезпечних для життя чи здоров`я наслідків ОСОБА_7 та бажаючи цього наніс, стоячому в коридорі перед входом до будинку потерпілому ОСОБА_7 , кілька ударів відрізком металевого предмету по голові.

ОСОБА_7 від болю в результаті нанесених йому ударів, кричучи почав відступати назад в глиб коридору та при цьому активно намагався ухилитись від нанесення йому ударів. Зважаючи на неспроможність подолати перешкоду у доступі до майна потерпілого, враховуючи міцну статуру та витривалість і протидію ОСОБА_7 , ОСОБА_8 покликав на допомогу ОСОБА_9 , який в цей час знаходився поруч входу до будинку потерпілого. У свою чергу ОСОБА_9 , діючи умисно та узгоджено з ОСОБА_8 , також наніс потерпілому кілька ударів наявним у нього заздалегідь підготовленим відрізком металевого предмету з підвищеною травмуючою дією по голові.

В результаті зазначених узгоджених злочинних дій ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , спрямованих на подолання опору потерпілого, останній не втримавши рівноваги впав на підлогу житлової кімнати свого будинку, яка розташована зліва від входу в коридор будинку.

Проникнувши таким чином всупереч волі ОСОБА_7 до його житла та сподіваючись, що в результаті падіння потерпілого на підлогу кімнати, опір останнього подолано, ОСОБА_9 , продовжуючи діяти узгоджено з ОСОБА_8 , вибіг до хвіртки подвір`я господарства ОСОБА_7 , щоб пересвідчитись, що його та ОСОБА_8 дій ніхто не викриває.

Не дивлячись на отримані тілесні ушкодження ОСОБА_7 , лежачи горілиць на підлозі кімнати, продовжував кричати та намагався чинити активний опір. У зв`язку з цим, ОСОБА_8 сів зверху на тулуб потерпілого та з допомогою одіяла намагався обмежити рухи ОСОБА_7 , тим самим подолати опір останнього, запитуючи при цьому в потерпілого про конкретне місце знаходження грошей в будинку.

У свою чергу ОСОБА_9 , після повернення з вулиці до кімнати будинку потерпілого та побачивши, що ОСОБА_8 не в змозі подолати опір ОСОБА_7 та усвідомлюючи, що без подолання опору потерпілого, подальше безперешкодне відшукання та перехід майна потерпілого на його та користь ОСОБА_8 буде неможливим, продовжуючи діяти узгоджено з останнім, з допомогою заздалегідь підготовленої липкої стрічки зв`язав ноги та руки ОСОБА_7 .

В подальшому, продовжуючи діяти узгоджено, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 вжили заходів щодо відшукання в будинку потерпілого грошей.

Після відшукання в будинку потерпілого грошей в загальній сумі 35180 гривень, ОСОБА_8 , та ОСОБА_9 відкрито заволоділи ними та зникли з місця вчинення злочину, розпорядившись вказаними коштами на власний розсуд. При цьому ОСОБА_8 та ОСОБА_9 вжили заходів спрямованих на знищення та приховання знарядь вчинення злочину, в тому числі, не відшуканих в ході слідства відрізків металевих предметів з підвищеною травмуючою дією.

В результаті вищевказаних, узгоджених з ОСОБА_9 , дій ОСОБА_8 потерпілому ОСОБА_7 відповідно до висновку експерта №24 екс-Н від 12 березня 2014 року спричинено тілесні ушкодження у вигляді синців обличчя, забійних ран голови, струсу головного мозку, перелому носової кістки, перелому лобної кістки, тобто тяжкі тілесні ушкодження, які є небезпечними для життя в момент заподіяння.

Обвинувачений ОСОБА_8 в судовому засіданні визнав себе винним в повному обсязі, вказав що він щиро розкаюється у вчиненому та просив його суворо не карати. Разом з тим, посилаючись на присутність його близьких родичів під час слухання справи в суді відмовився повідомляти безпосередні обставини вчинення ним розбійного нараду на потерпілого ОСОБА_7 .

Не дивлячись на повне визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, його вина у розбійному нападі на потерпілого ОСОБА_7 , вчиненого за попередньою змовою з ОСОБА_9 і поєднаний з проникненням в житло та заподіянням тяжких тілесних ушкоджень потерпілому, повністю доказана показами потерпілого, свідків та письмовими доказами кримінального провадження.

Так, потерпілий ОСОБА_7 показав суду, що він проживає сам у господарстві в с. Чепоноси Хотинського району Чернівецької області, а також те, що 10 лютого 2014 року приблизно о 20:00 год. почувши стук у вікно будинку та відкрив вхідні двері будинку та побачив, що біля дверей знаходився ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . Так обвинувачений ОСОБА_8 одразу почав наносити йому удари по голові заздалегідь приготовленим металевим предметом схожого на трубу, завдавши йому не менше 10 ударів, після чого потерпілий впав на підлогу в коридорі. Далі ОСОБА_9 та ОСОБА_8 зв`язали йому ноги та руки та запитували у нього де в будинку знаходяться грошові кошти та через деякий час потерпілий втратив свідомість. Прийшовши до свідомості, він виявив пропажу 35180 гривень з будинку, про що звернувся в міліцію. На його думку ОСОБА_9 та ОСОБА_8 завчасно готувалися до вчинення розбійного нападу, оскільки ще вдень 10 лютого 2014 року прийшли до його господарства розвідати обстановку під приводом купівлі горілки. Крім цього, металеві предмети вони принесли з собою, заздалегідь приготувавши для нанесення йому тілесних ушкоджень. Так як родичами обвинуваченого ОСОБА_9 йому повернуті викрадені гроші, претензій до обвинуваченого він не має.

Свідок ОСОБА_10 показала суду, що вона є сусідкою потерпілого ОСОБА_7 .. Вранці 11 лютого 2014 року вона почула потерпілого, який кликав на допомогу. Підійшовши до нього, вона побачила, що він був побитий та закривавлений. Останній повідомив їй, що вночі на нього був вчинений напад, під час якого його побили двоє хлопців, після чого зв`язали його та викрали гроші. Потерпілий припускав, що нападниками були онуки ОСОБА_11 .. Про напад на потерпілого, вона повідомила по телефону його родичам.

Свідок ОСОБА_12 показав суду, що є племінником потерпілого. 11 лютого 2014 року йому зателефонувала сусідка потерпілого ОСОБА_10 та повідомила про вчинений напад на його дядька. Приїхавши, він побачив потерпілого, який лежав на ліжку. Останній був побитий та закривавлений. В подальшому він викликав швидку допомогу. Потерпілий повідомив йому, що вночі на нього був вчинений напад, в ході якого його побили, зв`язали та вимагали гроші.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_13 показав, що він є братом потерпілого. 11 лютого 2014 року близько 11 години йому зателефонувала сусідка брата ОСОБА_10 та повідомила про вчинений напад на потерпілого. Прийшовши додому до потерпілого, він побачив закривавленого брата, який лежав на ліжку та повідомив йому, що вночі на нього вчинили розбійний напад та викрали гроші.

Свідок ОСОБА_14 показала суду, що вона є дружиною ОСОБА_13 , який є братом потерпілого. 11 лютого 2014 року близько 11 години їм передзвонила сусідка потерпілого та повідомила про напад на останнього. Після цього, її чоловік пішов до потерпілого, а вона через декілька хвилин пішла слідом за ним. Прийшовши до будинку потерпілого, вона побачила його лежачим на ліжку та накритим закривавленим простирадлом та в цей час у нього вже були працівники міліції.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 показала суду, що 11 лютого 2014 року близько 11 години їй передзвонила односельчанка та повідомила, що її онуки, серед яких був ОСОБА_8 побили ОСОБА_7 .. Тоді, вона відразу пішла до ОСОБА_7 , де побачила його побитого. На її запитання, ОСОБА_7 відповів, що напад на нього вчинили її онуки, після чого він більше не хотів з нею говорити .

Свідок ОСОБА_15 показав суду, що 10 лютого 2014 року до нього на роботу зайшов ОСОБА_8 , який залишив мобільний телефон на зарядку, а вже о 22 годині вечора того ж дня він прийшов до нього додому та забрав телефон. При цьому останній кудись поспішав.

З протоколу усної заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 11 лютого 2014 року вбачається, що 10 лютого 2014 року на потерпілого двома особами був вчинений розбійний напад з метою заволодіння його грошовими коштами. (т. 1 а.с. 11)

З протоколу огляду місця події від 11 лютого 2014 року та фототаблиці до нього вбачається, що в житловому будинку потерпілого ОСОБА_7 , який розташований по АДРЕСА_1 , зовнішня обстановка порушена, речі перевернуті, на наявних у будинку речах та стінах виявлені чисельні плями крові. У житловій кімнаті будинку виявлено один рулон липкої стрічки (скотчу) з розмотаною липкою стрічкою. (т. 1 а.с. 12-28)

З протоколу пред`явлення особи для впізнання від 14 лютого 2014 року та фототаблиці до нього вбачається, що потерпілий ОСОБА_7 впізнав обвинуваченого ОСОБА_8 як одного з учасників розбійного нападу на нього, який стався 10 лютого 2014 року. (т. 2 а.с. 76-78)

З протоколу слідчого експерименту від 19 березня 2014 року вбачається, що ОСОБА_9 показав на місці обставини нападу на потерпілого ОСОБА_7 .. При цьому, ОСОБА_9 показав місцеперебування його та ОСОБА_8 під час нападу, вказав на факт вибігання на дорогу під час нанесення ОСОБА_8 тілесних ушкоджень потерпілому, після чого зайшов до середини будинку, де зв`язав ноги потерпілому. (т. 2 а.с. 26-30)

З протоколу слідчого експерименту від 26 березня 2014 року вбачається, що потерпілий показав на місці обставини розбійного нападу на нього обвинуваченим ОСОБА_9 та ОСОБА_8 .. При цьому, потерпілий показав, що обвинувачений ОСОБА_9 прийняв безпосередню участь у розбійному нападі на нього, поряд із ОСОБА_8 , також наніс йому тілесні ушкодження, після чого удвох зв`язали його. (т. 1 а.с. 60-63)

З висновку судово-медичної експертизи № 24 екс-Н від 12 березня 2014 року вбачається, що в результаті розбійного нападу потерпілий ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді синців обличчя, які мають ознаки легкого тілесного ушкодження; забійних ран голови, перелом носової кістки та струсу головного мозку, які мають ознаки легкого тілесного ушкодження, що призвело до короткочасного розладу здоров`я та перелому лобної кістки, який має ознаки тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпека для життя. Дані тілесні ушкодження виникли в результаті дев`яти травмуючи дій твердих тупих предметів, ознаками яких володіє металева труба, або ударів об такі та по строку відповідають обставинам справи. (т.1 а.с. 208-209)

З висновків судово-імунологічних експертиз № 279 від 13 березня 2014 року, № 65-1 від 27 лютого 2014 року, № 301 від 18 березня 2014 року, № 108-1 від 25 березня 2014 року та № 74-1 від 07 березня 2014 року вбачається, що на вилучених з будинку потерпілого фрагментах тканини з наволочки, матрацу, папері, зіскобах речовини, газети, сокирі, батарейці (елементі живлення) та підодіяльнику, а також в плямах бурого кольору на куртці, чоловічих штанах, підштаниках, кофті та сорочці потерпілого, виявлено кров людини та знайдено антигени А та В, походження яких можливе від особи (осіб) з групами крові А, В та АВ, в даному випадку таким є ОСОБА_7 (т. 1 а.с. 180-183, 200-204, 210-215, 225-229, 239-245)

Згідно вироку Новоселицького районного суду Чернівецької області від 24 червня 2014 року по обвинуваченню ОСОБА_9 за ст. 187 ч. 4 КК України останнього було визнано винним у вчиненні вказаного кримінального правопорушення та відповідно до показів потерпілого, свідків та досліджених матеріалів справи було встановлено те, що 10 лютого 2014 року близько 19:30 год. ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , попередньо вступивши в злочинну змову про спільне вчинення відкритого нападу на ОСОБА_7 , з метою заволодіння його майном, поєднаного із насильством, небезпечним для життя і здоров`я останнього, вчинили на потерпілого розбійний напад. (т. 2 а.с. 110-119)

При кваліфікації дій обвинуваченого суд враховує, що з роз`яснень, викладених у п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року № 9 Про судову практику у справах про злочини проти власності вбачається, що злочин визначається вчиненим за попередньою змовою групою осіб у разі його вчинення декількома (двома і більше) суб`єктами цього злочину, які заздалегідь домовилися про його спільне вчинення. Учасники вчинення злочину групою осіб діють узгоджено, зі спільним умислом, і кожен із них безпосередньо виконує діяння, що повністю чи частково утворює об`єктивну сторону складу злочину. При цьому можливий розподіл функцій, за якого кожен співучасник виконує певну роль у вчиненні злочину. Якщо група осіб за попередньою змовою мала намір вчинити крадіжку чи грабіж, а один з її учасників застосував або погрожував застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я потерпілого, то дії цього учасника належить кваліфікувати як розбій, а дії інших осіб - відповідно як крадіжку чи грабіж за умови, що вони безпосередньо не сприяли застосуванню насильства або не скористалися ним для заволодіння майном потерпілого.

Саме такого висновку щодо кваліфікації дій співучасників розбійного нападу, виключаючи ексцес виконавця в аналогічних ситуаціях, дійшов Верховний Суд України у своїй Постанові від 18 квітня 2013 року за № 5-9 кс 13. Зазначена Постанова прийнята з підстав передбачених п. 1 ч. 1 ст. 445 КПК України, а тому висновки викладені в ній є обов`язковими для всіх судів України (ч. 1 ст. 458 КПК України).

На підставі наведеного, враховуючи визнання своєї вини обвинуваченим та оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні 10 лютого 2014 року за попередньою змовою з ОСОБА_9 розбою щодо ОСОБА_7 повністю доказана та його дії вірно кваліфіковані органом досудового розслідування за ст. 187 ч. 4 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений повторно за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням в житло, із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень.

При вирішенні питання про призначення покарання суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступень тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про винну особу, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Зокрема, суд враховує, що вчинений обвинуваченим злочин відповідно до вимог ст. 12 КК України відноситься до особливо тяжких злочинів.

Щодо характеристики особи обвинуваченого, то відповідно до висновку амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 490 від 03 листопада 2015 року обвинувачений на даний час ознак психічного захворювання не виявляє, може віддавати собі звіт у своїх діях та керувати ними. На період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння, обвинувачений ознак хронічного психічного захворювання та ознак будь-якого іншого тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності також не виявляв, міг віддавати собі звіт у своїх діях та керувати ними. (т.2 а.с. 205-206)

Крім цього, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України визнає обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого його щире каяття, яке виразилось у тому, що він щиро жалкує про скоєне ним, засуджує свою протиправну поведінку та вибачився перед потерпілим.

Вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку, суд відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 67 КК України визнає обставиною, яка обтяжує його покарання, оскільки обвинувачений усвідомлював, що вчиняє злочин відносно потерпілого ОСОБА_7 , який є особою похилого віку, він знав про дану обставину та переконався у похилому віці потерпілого при готуванні до злочину та відвідуванні потерпілого ОСОБА_7 10 лютого 2014 року о 15 та 17 годинах.

Також, суд враховує, що одразу після вчинення кримінального правопорушення обвинувачений скрився та протягом тривалого строку переховувався від органів слідства та суду.

Враховуючи дані про особу обвинуваченого та тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, в результаті якого потерпілому були спричинені тяжкі тілесні ушкодження, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого неможливо без ізоляції від суспільства.
Крім того суд враховує, що обвинувачений свою вину визнав в повному обсязі та щиро розкаявся у вчиненому, позитивно характеризується по місцю проживання, його молодий вік, разом з тим, враховуючи ступінь його участі у розбійному нападі та те, що саме він був ініціатором вчинення кримінального правопорушення та саме він наносив удари потерпілому, з урахуванням його особи, а саме він є раніше судимою особою за вчинення особливо тяжкого злочину, вважає за доцільне призначити йому покарання в межах санкції статті у виді позбавлення волі.

Підстав для застосування відносно обвинуваченого вимог ст.ст. 69, 75 КК України судом не встановлено.

Згідно ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України від 26.11.2015 року суд проводить зарахування строку попереднього ув`язнення у разі засудження особи до позбавлення волі із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Відповідно до вказаних норм закону обвинуваченому в строк покарання слід зарахувати період його перебування під вартою з часу затримання до часу винесення вироку.

Згідно протоколу затримання обвинуваченого ОСОБА_8 був затриманий 19 вересня 2014 року та перебуває під вартою до моменту проголошення вироку, а тому цей період йому слід зарахувати в строк відбування покарання в подвійному розмірі.

Враховуючи, що долю речових доказів було вирішено вироком Новоселицького районного суду Чернівецької області від 24 червня 2014 року, на даний час вирішенню підлягають понесені по справі судові витрати відповідно до ст. 124 КПК України які підлягають стягненню з обвинуваченого.

Керуючись ст.ст. 370, 371, 374 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:
Визнати ОСОБА_8 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 187 ч. 4 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на вісім років шість місяців із конфіскацією в дохід держави всього майна, яке є його власністю, окрім житла.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 рахувати з моменту його затримання, а саме з 19 вересня 2014 року.

В строк відбування призначеного покарання ОСОБА_8 слід зарахувати строк тримання під вартою згідно ч. 5 ст.72 КК України, з 19 вересня 2014 року по 11 лютого 2016 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення на два дні позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили - залишити тримання під вартою.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_8 на користь держави судові витрати за проведення експертиз по справі в розмірі 5262 гривень 66 копійок.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_8 витрати понесені за його екстрадицію на територію України в розмірі 24761 гривня 63 копійок грн. на користь Військової частини № 3066 - р/р 4415, КПКВ 1003020, ККДБ 25010400, ЗКПО 08803505, МФО 820019, ГУДКС України у м. Києві та 24877 гривень 67 копійок на користь Головного управління НГУ - р/р 0150, КПКВ 1003020, ККДБ 25010400, ЗКПО 08803498, МФО 820172, ДКС України м. Київ.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Чернівецької області через Новоселицький районний суд Чернівецької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з дня вручення копії вироку.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Суддя: ОСОБА_2

Суддя: ОСОБА_3