Провадження № 1-кп/185/645/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 листопада 2015 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі в м. Павлоград кримінальне провадження, що внесено в ЕРДР за №0002142, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Тернівка Дніпропетровської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, працюючого на посаді гірничого робітника на шахті «Дніпровській» шахтоуправління «Дніпровське», одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, раніше не судимого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

за вчинення злочину, передбаченого ст.336 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
Обвинувачений ОСОБА_4 з 22.11.1995 року зарахований у військовий запас, має військове звання матрос та поставлений на облік до ІНФОРМАЦІЯ_2 як військовозобов`язаний.

18.09.2014 року обвинувачений ОСОБА_4 за результатами медичного огляду в ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_2 , - був визнаний придатним до військової служби в Збройних Силах України.

14.01.2015 року Верховною Радою України був затверджений Указ Президента України №15/2015 «Про часткову мобілізацію», згідно якого було оголошено призов військовозобов`язаних для забезпечення потреб Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, інших військових формувань України.

Працівниками ІНФОРМАЦІЯ_4 за місцем роботи обвинуваченого ОСОБА_4 була направлена мобілізаційна повістка про його виклик до призовної дільниці в м.Павлоград Дніпропетровської області на 19.06.2015 року на 08.00 годину для проведення призову за мобілізацією та відправлення в команді № НОМЕР_1 до військової частини однієї з військових частин Збройних Сил України за військовою спеціальністю НОМЕР_2 . 18.06.2015 року обвинувачений ОСОБА_4 в приміщенні нарядної дільниці №ШТ-2 шахти «Дніпровської» ШУ « ІНФОРМАЦІЯ_5 », розташованої за адресою: АДРЕСА_3 , - з метою ухилення від призову за мобілізацією, будучи придатним за станом здоров`я для проходження військової служби, не маючи правових підстав на відстрочу від призову під час мобілізації, відкрито відмовився від отримання повістки про прибуття до призовної дільниці за адресою: АДРЕСА_2 , - для відправлення у команді № НОМЕР_1 до військової частини та подальшого призову за мобілізацією, про що було складено акт працівниками шахти ОСОБА_5 , ОСОБА_6

19.06.2015 року о 08.00 годині обвинувачений ОСОБА_4 до пункту збору за адресою: АДРЕСА_2 , - не прибув, таким чином обвинувачений військовозобов`язаний ОСОБА_4 всупереч вимог ст. 65 Конституції України, ст.ст. 1, 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Указу Президента України №15/2015 від 14.01.2015 року «Про часткову мобілізацію», з метою ухилення від призову за мобілізацією, усвідомлюючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, умисно, будучи належним чином попередженим про прибуття, придатним за станом здоров`я для проходження військової служби та не маючи правових підстав на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, ухилився від призову за мобілізацією.

Допитаний обвинувачений ОСОБА_4 вину за ст. 336 КК України визнав повністю і пояснив, що дійсно раніше з 1993 року по 1995 рік проходив військову службу в армії, повернувшись став на облік в військовому комісаріаті АДРЕСА_2 . В вересні 2014 року проходив медичне обстеження в ІНФОРМАЦІЯ_6 , визнаний придатним для військової служби. 18.06.2015 року в нарядній за місцем роботи йому спробували вручити повістку за мобілізацією, від отримання він відмовився, також сповістили, що необхідно з`явитись до військомату 19.06.2015 року для відправлення до військової частини. В нього на утриманні двоє малолітніх дочок та дружина, він не міг їх покинути, тому ухилився від явки у призначений час. У скоєному розкаявся. Просив суд розглядати справу із застосуванням ст. 349 КПК України, оскільки фактичні обставини справи, пред`явлене обвинувачення йому зрозуміле, і він їх не оспорює. Також розуміє, що позбавляється права оскаржувати дані обставини в апеляційному порядку, і це його добровільна та істина позиція.
Крім повного визнання своєї провини і свідчень, винність обвинуваченого ОСОБА_4 у скоєнні інкримінованого йому злочину підтверджується і іншими фактичними доказами справи, які всіма учасниками судового розгляду визнані, ніким не оспорюються, у відповідності зі ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільними їх дослідження. При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового розгляду зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, а також роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Оскільки сторони вважають, що фактичні обставини справи підтверджені наявними у справі доказами, які не вимагають дослідження в ході судового розгляду справи, суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, також визнає фактичні обставини справи доведеними.

До них відносяться:

- акт про відмову в отриманні повістки від 18.06.2015 року /т.2 а.п.13, 20/, невручена повістка за мобілізацією /т.2 а.п.19/, довідки з медичних установ м.Павлограда щодо відсутності будь-яких звернень обвинуваченого за медичною допомогою та перебування на стаціонарному чи амбулаторному лікуванні з 18.06.2015 року /т.2 а.п.39, 41, 43, 45, 47, 49, 51, 52/

Сукупність доказів, що узгоджуються між собою дають суду підстави кваліфікувати дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ст. 336 КК України як ухилення від призову за мобілізацією.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , у відповідності з вимогами ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, віднесення його до категорії злочинів середньої тяжкості, ступінь негативних наслідків, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, працює, за місцем реєстрації та роботи характеризується позитивно, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, на обліку в психіатричному та наркологічному диспансерах не перебуває, а також враховує повне визнання вини та каяття у вчиненому.

Обставинами, відповідно вимог ст.66 КК України, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає повне визнання вини та каяття у вчиненому.

Обставин, відповідно до вимог ст. 67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченого, суд не встановив.

За сукупністю обставин вчинення злочину, ступеня тяжкості, даних про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, пом`якшуючих його покарання обставин, суд дійшов висновку, що виправлення ОСОБА_4 можливе без ізолювання від суспільства та призначає йому покарання в межах санкції інкримінованої статті Особливої частини Кримінального кодексу України, із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України, тобто в умовах виконання за його поведінкою постійного та обов`язкового контролю, що буде достатнім для виправлення особи та попередження вчинення ним нових злочинів.

Міра запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 не обиралась.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлений.

Керуючись ст.ст. 368, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчинені злочину, передбаченого ст. 336 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.
У відповідності ст.ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням на 1 (один) рік, поклавши на нього обов`язки: сповіщати органам кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи, не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, періодично з`являтися для реєстрації до органів кримінально-виконавчої інспекції.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду відповідно до ч. 2 ст.394 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини 3 ст. 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1