Справа № 463/5151/15-к
Провадження № 1-кп/463/339/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 листопада 2015 року Личаківський районний суд м.Львова в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові обвинувальний акт у кримінальному провадженні за № 0000273 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Снятин Івано-Франківської області, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, неодруженого, офіційно не працюючого, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , раніше не судженого (згідно ст.89 КК України), проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.408 КК України,

в с т а н о в и в :
солдата ОСОБА_4 28 серпня 2014 року відповідно до Указу Президента України від 21.07.2014 року № 607 «Про часткову мобілізацію», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» № 1595-VІІ від 22.07.2014 року та мобілізаційного плану призвано Коломийським ОМВК Івано-Франківської області та цього ж дня направлено для подальшого проходження військової служби у військову частину НОМЕР_1 , за адресою: АДРЕСА_2 , де наказом Начальника НОМЕР_2 прикордонного загону (1-ої категорії) ІНФОРМАЦІЯ_2 (1-ої категорії) Державної прикордонної служби від 28.08.2014 № 134-ос 1, останнього зараховано до списків особового складу на всі види забезпечення та призначено на посаду патрульного 3-го відділення інспекторів прикордонної служби 2-ої прикордонної застави оперативно-бойової прикордонної комендатури.

В подальшому, ОСОБА_4 наказом Начальника НОМЕР_2 прикордонного загону (1-ої категорії) ІНФОРМАЦІЯ_2 (1-ої категорії) Державної прикордонної служби від 05.01.2015 року № 3-ос 1 переведено на посаду молодшого інспектора прикордонної служби 2-ої категорії - дозиметриста 1-го відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » 1-ої категорії (тип Б), 2-ий тарифний розряд.

Про особливий період несення військової служби та порядок проходження військової служби солдату ОСОБА_4 було чітко відомо і до часу нез`явлення без поважних причин на службу з відпустки, останній дотримувався встановленого порядку несення служби та виконував покладені на нього завдання.

На підставі наказу № 367-ос 2 від 26.12.2014 року солдату ОСОБА_4 була надана основна щорічна відпустка за 2014 рік з 26.12.2014 року по 05.01.2015 року включно. Однак, останній з відпустки не повернувся, про поважність причин неповернення командуванню не повідомив.

Таким чином, військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, призваним за мобілізацією, в порушення вимог ст.ст.17, 65 Конституції України, ст.17 Закону України «Про оборону України», ч.1 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст.11, 16, 17, 30, 37, 127-130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст.4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи наслідки та бажаючи їх настання, з метою ухилитись від несення обов`язків військової служби та з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, 06.01.2015 року без дозволу командування військової частини, не з`явився без поважних причин з відпустки у військову частину НОМЕР_1 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та по теперішній час ухиляється від проходження військової служби, чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.408 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю та пояснив, що в серпні 2014 року він був призваний ІНФОРМАЦІЯ_4 доля проходження військової служби у зв`язку з мобілізацією. 28 серпня 2014 року його було відправлено для проходження військової служби у військову частину НОМЕР_1 . Про особливий період несення військової служби та порядок проходження військової служби йому було відомо. 26 грудня 2014 року він прибув із зони проведення Антитерористичної операції у військову частину НОМЕР_1 і йому було надано відпустку терміном на 10 діб, після якої він не з`явився у військову частину для подальшого проходження військової служби. Зазначає, що причиною нез`явлення до військової частини стала тяжка хвороба його батьків, які потребують постійного догляду. У вчиненому щиро розкаюється, просить суворо не карати.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим у вчиненому кримінальному правопорушенні, його винуватість доводиться іншими зібраними у справі доказами, однак суд визнає недоцільним дослідження цих доказів стосовно фактичних обставин справи, оскільки проти цього не заперечують учасники судового розгляду і такі ніким не оспорюються.

Оцінюючі зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає доведеним, що обвинувачений ОСОБА_4 не з`явився без поважних причин на службу з відпустки з метою ухилення від військової служби (дезертирство), а тому його дії правильно кваліфіковані органами досудового розслідування за ч.1 ст.408 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини, що пом`якшують покарання, особу обвинуваченого, який раніше не суджений (згідно ст.89 КК України), за місцем проходження військової служби зарекомендував себе з негативної сторони, за місцем проживання характеризується позитивно, крім того, суд враховує, що обвинувачений має на утриманні батьків, в яких незадовільний стан здоров`я та такі потребують постійного догляду.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого, сприяння органам досудового розслідування у розслідуванні кримінального провадження.
Обставинами, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Таким чином, суд вважає, що покарання обвинуваченому ОСОБА_5 слід призначити в межах санкції статті, за якою кваліфіковано кримінальне правопорушення. З врахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку, що виправлення і перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства та відбуття покарання, а тому у відповідності до вимог ст.75 КК України суд звільняє його від обраного покарання з випробуванням.

Керуючись ст.ст.368, 373, 374, 376 КПК України, суд, -

з а с у д и в :
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.408 КК України та призначити покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

Згідно з положеннями ст.75 КК України звільнити засудженого від обраного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.

У відповідності до вимог ст.76 КК України зобов`язати засудженого не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту скасувати.

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1