печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 вересня 2015 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання про арешт майна,-

В С Т А Н О В И В :
22.09.2015 у провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання сторони кримінального провадження старшого слідчого першого слідчого відділу управління спеціальних розслідувань Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 , погодженого прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих управління спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 про арешт майна підозрюваного.

Згідно з нормою ч. 1 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого розглядається без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, оскільки це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

У судовому засіданні слідчий просив задовольнити клопотання, зазначаючи наступне.

Генеральною прокуратурою України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002561 від 19.03.2014 за ознаками злочинів, передбачених ч.ч. 2 ст. 15 п.п. 1, 5 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 171, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 294, ч. 2 ст. 205, ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 365, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 262 КК України.

12.06.2015 у ході розслідування кримінального провадження винесено повідомлення про підозру ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те, що він підозрюється у перевищенні службових повноважень, тобто умисному вчиненні працівником правоохоронного органу дій, які явно виходять за межі наданих йому прав і повноважень, що спричинили тяжкі наслідки, та у пособництві у привласненні вогнепальної зброї, бойових припасів за попередньою змовою групою осіб, тобто злочинів, передбачених ч. 3 ст. 365, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 262 КК України.

Загалом внаслідок протиправних дій ОСОБА_6 та інших осіб, та безпідставного і противоправного відвантаження зброї та боєприпасів непорушного запасу, відповідно до висновків Департаменту внутрішнього аудиту МВС України, викладених в Акті позапланової перевірки дотримання стану збереження та поводження зі зброєю непорушного запасу ГУМВС України в м. Києві від 24.03.2015 № М-1/313т, фактично зникло, привласнено 407 одиниць автоматів АКС 74 «У» та 95774 штук набоїв, на суму, що підлягає відшкодуванню, в розмірі 14044648,6 грн.

Крім того, як зазначено у клопотанні слідчого, встановлений факт неповернення зброї та боєприпасів в кількості 213 одиниці та 68689 штук набоїв, відповідно, на суму 7422479,1 грн.

У зв`язку з цим, з метою забезпечення цивільного позову про відшкодування шкоди ГУМВС України в м. Києві, завданої кримінальним діянням підозрюваного ОСОБА_6 , на його рухоме та нерухоме майно необхідно накласти арешт.

Відповідно до відомостей Головного управління Держгеокадастру у Київській області, за підозрюваним ОСОБА_6 зареєстровано земельну ділянку, а саме: кадастровий номер :05:021:0088, для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд за адресою: Київська область, Броварський район, Сенківська сільська рада, с. Велика Стариця, площею 0,2100 га.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Частиною другою вищезазначеної статті передбачено, що слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій ст. 167 КПК України.

Відповідно до вимог п. 3 і п. 4 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, яке є предметом кримінального правопорушення, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та (або) є доходами від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав та обтяжень, обов`язок здійснення чого покладено на орган державної реєстрації прав, згідно з положеннями ч. 1 ст. 8 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень».

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», державна реєстрація обтяжень здійснюється на підставі рішень судів, що набрали законної сили (п. 2 вказаної статті цього Закону), та зокрема ухвали слідчого судді, суду, постанови державного виконавця про накладення арешту на нерухоме майно п. 3 ч. 2 ст. 19 вказаного Закону.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення слідчого, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 107, 131, 132, 171173, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :
Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на нерухоме майно, яке належить на праві приватної власності підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ), а саме земельну ділянку (кадастровий номер :05:021:0088) для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, за адресою: Київська область, Броварський район, Сенківська сільська рада, с. Велика Стариця, площею 0,2100 га.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1