Справа №: 1-490/11
ВИРОК

Іменем України

"22" грудня 2011 р. м. Олександрія

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

ОСОБА_1

при секретарі Величко Т.Г.

з участю прокурора Петрова І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залу суду кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, народжений у м. Райчіхінськ Амурської області Росії, росіянин, громадянин України, маючий середню освіту, неодружений, не працюючий, що мешкає: АДРЕСА_1; раніше судимий: 24.01.1994 року Олександрійським міськрайонним судом за ч. 2 ст. 140, ч. З ст. 140, ч. 2 ст. 215-3 КК України (1960 р.) до 4років позбавлення волі, звільнився 23.08.1997 року на підставіст. 5 Закону України про амністію від 26.06.1997 року(судимість не погашена);

12.06.1998у Олександрійським міськрайонним судом за ч. 1 ст. 142 КК України (1960 р.) до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільнився 23.10.2001 року у зв'язку з повним відбуттям покарання(судимість не погашена); 16.01.2003 року Олександрійським міськрайонним судом зач. 2 ст. 185, ч. З ст. 185, ст.. 198 КК України до 6 роківпозбавлення волі; умовно-достроково звільнений 12.07.2006 року на не відбутий строк покарання 1 рік 8 місяців відповідно до постанови Ленінського районного суду м. Кіровоград від 05.07.2005 року(судимість не погашена); - 13.12.2006 року Олександрійським міськрайонним судом за ч. 2 ст. 186 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі, умовно-достроково звільнений 25.11.2010 року на невідбутий строк покарання 1 рік 2 місяці 11 днів відповідно до постанови Ленінського районного суду м. Кіровоград від 17.11.2010 року(судимість не погашена) в скоєні злочинів передбачених ч.3 ст.189, ч.2 ст.146, ч.2 ст.186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

що обвинувачений 25.02.2011 року, близько 05.00 години, діючи повторно, маючи умисел на вимагання матеріальних цінностей від ОСОБА_3, прибув до будинку № 32А по вул. К. Лібкнехта м. Олександрії, де підійшов до вхідних дверей квартири № 39, у якій мешкав ОСОБА_3, після чого, діючи цілеспрямовано та усвідомлюючи протиправність своїх дій, вибив вхідні двері даної квартири та не виказуючи конкретизованих погроз, але давши ОСОБА_3 усвідомити, що у разі не виконання його вказівок він за допомогою насильства примусить останнього до їх виконання, змусив того вийти з своєї квартири та знаходячись на 1-у поверсі зазначеного будинку, з метою подолання можливого опору з боку потерпілого та з метою переконання ОСОБА_3 у реальності своїх намірів щодо застосування насильства до останнього у разі не виконання в подальшому його вказівок, кулаками своїх рук наніс декілька ударів у область голови та тулубу потерпілого, після чого, на вулиці, неподалік від вказаного будинку, за допомогою морального тиску примусив ОСОБА_3 сісти до багажного відділення автомобіля ВАЗ 2170 державний номерний знак В А 1101 АТ та закрив ляду даного багажного відділення, цим самим застосувавши до ОСОБА_3 насильство, що є небезпечним для життя та здоров'я, так як потерпілий, перебуваючи в непристосованому для перебування й перевезення людей просторі з обмеженим доступом повітря, міг втрати свідомість та померти. Після цього ОСОБА_4, продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру, за допомогою зазначеного автомобіля доставив потерпілого до будинку № 41 по вул. Щорса с. Косівка Олександрійського району, де, за допомогою морального тиску та насильства, що виразилось у нанесенні ударів кулаками у область тулубу ОСОБА_3, розуміючи, що потерпілий передбачає в подальшому можливим результатом його дій свою смерть чи заподіяння йому ОСОБА_4 тяжких тілесних ушкоджень, змусив ОСОБА_3 погодитись на пропозицію щодо передачі йому в подальшому грошей у сумі 22000 грн. Після отримання вказаної згоди щодо передачі грошей, ОСОБА_4 за допомогою зазначеного автомобіля доставив ОСОБА_3 до під'їзду будинку останнього, де ОСОБА_4 був затриманий працівниками міліції. Вищезазначеними діями ОСОБА_4 завдав ОСОБА_3 тілесних ушкоджень у вигляді синців обличчя, правого плеча, саден лівої руки, лівої гомілки, які, відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 403 від 20.06.2011 року, відносяться до тілесних ушкоджень легкого ступеню тяжкості.

Таким чином, своїми умисними протиправними діями ОСОБА_2, вчинив вимогу передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим, обмеження прав, свобод та законних інтересів цієї особи (вимагання), вчинене повторно, з погрозою вбивства чи заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, поєднане з насильством, небезпечним для життя чи здоров'я, тобто злочин, передбачений ч. З ст. 189 КК України.

Також він, під час своїх протиправних дій, спрямованих на вимагання матеріальних цінностей від ОСОБА_3, діючи умисно, свідомо та цілеспрямовано, за допомогою морального тиску, всупереч волі ОСОБА_3, насильно змусив останнього вийти з своєї квартири № 39, що розташована у будинку № 32А по вул. К.Лібкнехта м. Олександрії, цим самим викравши потерпілого з місця його постійного проживання. Продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру, ОСОБА_4, аналогічним чином та за допомогою попереднього переконання ОСОБА_3 у застосуванні до останнього фізичного насильства у разі не виконання тим його вказівок, що виразилось у нанесенні ударів у область голови та тулубу потерпілого, примусив ОСОБА_3 сісти до багажного відділення автомобіля ВАЗ 2170 державний номерний знак В А 1101 АТ, після чого ОСОБА_4, закривши ляду даного відділення, позбавив волі останнього способом, небезпечним для життя та здоров'я, так як потерпілий, перебуваючи в непристосованому для перебування й перевезення людей просторі з обмеженим доступом повітря, міг втрати свідомість та померти. Після цього ОСОБА_4 доставив ОСОБА_3 за адресою: будинок № 41 по вул. Щорса с. Косівка Олександрійського району, де незаконно протиправно утримував потерпілого в приміщенні даного будинку всупереч волі останнього. Крім того, ОСОБА_4 вищеописаними діями заподіяв ОСОБА_3 фізичних страждань, що виразились у неодноразових больових відчуттях та нестерпних для людей умовах перебування, які мали місце у зв'язку з нанесенням зазначених ударів та поміщенні до неприродного, ізольованого простору. Вказаними діями ОСОБА_4 завдав ОСОБА_3 тілесних ушкоджень у вигляді синців обличчя, правого плеча, саден лівої руки, лівої гомілки, які, відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 403 від 20.06.2011 року, відносяться до тілесних ушкоджень легкого ступеню тяжкості.

Таким чином, своїми умисними протиправними діями ОСОБА_2, скоїв незаконне позбавлення волі та викрадення людини, вчинене з корисливих мотивів, способом, небезпечним для життя чи здоров'я, що супроводжувалось заподіянням фізичних страждань, тобто злочин, передбачений ч. 2 ст. 146 КК України,

Крім того, він, 08.05.2011 року, близько 12.00 години, діючи повторно, знаходячись за місцем поживання ОСОБА_5Ю, а саме у квартирі № 8, що розташована у будинку № 47 по вул. Червоноармійській м. Олександрії, до якої він потрапив для вирішення особистих відносин з останньою, відкрито, усвідомлюючи протиправність своїх дій та те, що даний факт зрозумілий ОСОБА_5Ю та оточуючим, з застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров'я потерпілої, що виразилось у ударах трубкою телефону у область живота та лівою ногою у область правої гомілки ОСОБА_5, заволодів грошима у сумі 60 гри., які належали потерпілій та своїми діями завдав ОСОБА_5 тілесних ушкоджень у вигляді синців живота, правої гомілки, які, відповідно до відносяться до висновку судово-медичної експертизи № 404 від 20.06.2011 року, відносяться до тілесних ушкоджень легкого ступеню тяжкості та матеріальної шкоди на вищезазначену суму. В подальшому ОСОБА_4 з місця події зник та розпорядився привласненими грошима на власний розсуд.

Таким чином, своїми умисними протиправними діями ОСОБА_2, скоїв відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, з застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров'я потерпілого, тобто злочин, передбачений ч. 2 ст. 186 КК України.

Підсудний в судовому засіданні свою вину визнав повністю. Суд керуючись ст. 299 КПК України та враховуючи думку учасників судового процесу, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ні ким не оспорюються та дійшов висновку, що підсудний винний у вчиненні злочинів, який суд кваліфікує за ч.3ст.189, ч.2 ст.146, ч. 2 ст.186 КК України.

При призначенні покарання ОСОБА_4 суд, враховує, що злочини вчинено навмисно і він відноситься до категорії тяжких.

Підсудний характеризується посередньо, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, має не зняту і непогашену судимість.

Обставинами, що пом'якшують покарання суд визнає щире каяття. Обставинами, які обтяжують покарання, суд визнає вчинення злочину повторно, рецидив злочину.

Суд вважає, що виправлення підсудного ОСОБА_4 можливе тільки в умовах ізоляції його від суспільства, в межах санкції статті обвинувачення за правилами ст..72 КК України, зарахувавши у відбутий строк час тримання під вартою з 18.05.2011 року.

Цивільний позов по справі не заявлявся. Судових витрат по справі не має.

Речові докази (автомобіль ВАЗ 2170 держ.номер ВА 1101АТ) переданий на зберігання ОСОБА_6 до вступу вироку в закону силу залишити йому.

Речовий доказ (покривало зі слідами речовини бурого кольору), який передано на зберігання до Олександрійського МВ УМВС, знищити.

Керуючись ст..ст.321-324 КПК України, суд,-

ПРИСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винним за ч.3 ст.189, ч.2ст.146 та ч.2.ст.186 КК України та призначити покарання:

За ч.3 ст.189 КК України -5(пять) років позбавлення волі з конфіскацією майна.

-за ч.2. ст.146 КК України-4(чотири)роки позбавлення волі;

-за ч.2.ст.186 КК України-4 (чотири)роки позбавлення волі;

На підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити покарання - 5(пять) років позбавлення волі.

В порядку ст..71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання призначеного за новим вироком повністю або частково приєднує не відбуту частину покарання за попереднім вироком Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 25.10.2010 року .

Остаточно призначити покарання 5(пять) років 6(шість) місяців позбавлення волі з конфіскацією майна..

На підставі ст..72 КК України у відбутий строк зарахувати перебування під вартою з 18.05.2010 року у співвідношенні 1 день утримання під вартою 1 день позбавлення волі.

Відбуття строку рахувати з 18.05.2010 року.

До вступу вироку в закону силу міру запобіжного заходу залишити-тримання під вартою.

Речові докази, які знаходяться на зберіганні у потерпілих залишити останнім.

На вирок може бути подана апеляція протягом 15 діб з моменту його проголошення, а засудженим в той же строк з моменту вручення їм копії вироку, з подачею скарги через Олександрійський міськрайонний суд.

Головуючий