Справа № 352/1572/15-к
Провадження № 1-кп/352/114/15
09 вересня 2015 року м. Івано-Франківськ
Тисменицький районний суд Івано-Франківської області
у складі: головуючої судді ОСОБА_1
з участю прокурора ОСОБА_2
обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4
законного представника обвинуваченого ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
секретарів ОСОБА_7 , ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і жителя АДРЕСА_1 , з повною загальною середньою освітою, такого, який не навчається і не працює, неодруженого, несудимого, громадянина України,
у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.304, ч.2 ст.185 КК України,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця і жителя АДРЕСА_1 , з повною загальною середньою освітою, студента 1-го курсу Івано-Франківського фізкультурного коледжу, неодруженого, несудимого, громадянина України,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, -
в с т а н о в и в :
Обвинувачений ОСОБА_3 втягнув у злочинну діяльність неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 , обидва обвинувачені за попередньою змовою групою осіб вчинили таємне викрадення чужого майна (крадіжку).
Злочини скоєно за наступних обставин.
21 травня 2015 року близько 21 год. 30 хв. обвинувачений ОСОБА_3 разом з неповнолітнім обвинуваченим ОСОБА_4 прийшли по місцю проживання свого товариша ОСОБА_9 , жителя
АДРЕСА_2 , де разом вживали алкогольні напої, які приніс ОСОБА_3 . Коли ОСОБА_9 заснув у кухні житлового будинку, у ОСОБА_3 виник умисел на вчинення спільно з неповнолітнім ОСОБА_4 крадіжки.
22 травня 2015 року близько 02 год. ОСОБА_3 , діючи умисно, за попередньою змовою з неповнолітнім ОСОБА_4 , перебуваючи у кухні житлового будинку потерпілої ОСОБА_10 , що знаходиться по АДРЕСА_2 , у присутності неповнолітнього ОСОБА_4 таємно викрав з кухонної тумби мобільний телефон марки «Acer Z 150» вартістю 1969,20 грн. із сім-картою мобільного оператора «МТС» вартістю 20 грн., на рахунку якої було 10 грн., сім-картою мобільного оператора «Лайф» вартістю 15 грн., на рахунку якої грошей не було, з картою пам`яті на 8 Гб вартістю 165 грн. Після цього ОСОБА_3 таємно викрав з кімнати ОСОБА_9 один флакон чоловічої туалетної води «Platinum year» вартістю 243 грн. та один флакон чоловічої туалетної води «Nero» вартістю 243 грн.
У цей час неповнолітній ОСОБА_4 , спостерігаючи за діями ОСОБА_3 , пішов за останнім в кімнату ОСОБА_9 , де вчинив крадіжку одного флакону чоловічої туалетної води «Nero» вартістю 243 грн. У подальшому ОСОБА_4 таємно викрав з дерев`яної шафи, що знаходиться у приміщенні вітальні житлового будинку, чоловічу куртку вартістю 1279,20 грн.
Своїми злочинними діями обвинувачені спричинили потерпілій ОСОБА_10 майнову шкоду на загальну суму 4187,40 грн.
Крім того, ОСОБА_3 , достовірно знаючи, що ОСОБА_4 є неповнолітнім, у його присутності вчинив крадіжку мобільного телефону, викликавши в останнього бажання взяти участь у вчиненні злочину за власною волею, після чого, домовившись разом з неповнолітнім продати викрадений мобільний телефон, показав останньому легкодоступність отримання коштів шляхом вчинення крадіжки.
Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні повністю визнав свою вину у висунутому обвинуваченні і пояснив, що дійсно 22 травня 2015 року близько 02 год., перебуваючи у житловому будинку потерпілої, він, достовірно знаючи, що ОСОБА_11 є неповнолітнім, втягнув його у злочинну діяльність та за попередньою змовою з неповнолітнім вони викрали майно потерпілої на загальну суму 4187,40 грн. У скоєному щиро розкаявся.
Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні повністю визнав свою вину у висунутому обвинуваченні і пояснив, що 22 травня 2015 року близько 02 год., перебуваючи у житловому будинку потерпілої, він за попередньою змовою з ОСОБА_12 викрали майно потерпілої на загальну суму 4187,40 грн. У скоєному щиро розкаявся.
У відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України дослідження фактичних обставин справи суд обмежив допитом обвинувачених, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які обвинуваченими та іншими учасниками судового провадження не оспорювались, зокрема, доказів на підтвердження винуватості обвинувачених у вчиненні злочинів.
Таким чином, суд дійшов висновку, що неправомірні дії обвинувачених слід кваліфікувати за ч.2 ст.185 КК України, оскільки вони за попередньою змовою групою осіб вчинили таємне викрадення чужого майна; крім того, дії обвинуваченого ОСОБА_3 слід кваліфікувати за ч.1 ст.304 КК України, оскільки він втягнув у злочинну діяльність неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 .
При призначенні обвинуваченим покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особи винних, а також обставини, що пом`якшують покарання, та відсутність обставин, що обтяжують покарання. Суд враховує думку потерпілої, яка просила обвинувачених суворо не карати.
До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченим, суд відносить їх щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування заподіяних збитків, щодо обвинуваченого ОСОБА_4 також вчинення злочину у неповнолітньому віці. Суд враховує особи обвинувачених: їх молодий вік, обидва раніше не судимі, за місцем проживання характеризуються позитивно, неповнолітній ОСОБА_4 позитивно характеризувався під час навчання у школі, розпочав навчання на 1-му курсі Івано-Франківського фізкультурного коледжу; його батько мобілізований, на даний час перебуває у зоні проведення АТО.
Крім того, суд враховує умови життя та виховання неповнолітнього обвинуваченого, а саме: виріс у повній сім`ї, у задовільних матеріально-побутових умовах, рівень розвитку неповнолітнього відповідає віку.
З урахуванням викладених вище обставин та даних про особу неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 , що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним злочину середньої тяжкості і впливають на пом`якшення покарання, суд вважає можливим застосувати до останнього ч.1 ст.69 КК України та призначити йому основне покарання у виді арешту, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч.2 ст.185 КК України, відповідно до вимог ст.101 КК України. Суд вважає, що вказане покарання є достатнім і необхідним для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів. При цьому суд приходить до висновку про можливість виправлення неповнолітнього обвинуваченого без реального відбування ним покарання у виді арешту та вважає можливим застосувати до нього ст.ст. 75, 104 КК України, звільнивши його від відбування основного покарання з випробуванням і поклавши на нього обов`язки, передбачені пп. 3, 4 ч.1 ст.76 КК України.
Суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити покарання за сукупністю злочинів у виді позбавлення волі та приходить до висновку про можливість його виправлення без реального відбування вказаного покарання, вважаючи можливим застосувати до обвинуваченого ст.75 КК України, звільнивши його від відбування основного покарання з випробуванням та поклавши на нього обов`язки, передбачені п.п. 2, 3, 4 ч.1 ст.76 КК України.
Речові докази, передані за зберігання потерпілій, слід повернути останній.
Керуючись ст.ст. 368, 370 КПК України, суд -
з а с у д и в :
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.304, ч.2 ст.185 КК України, та призначити йому покарання:
-за ч.1 ст.304 КК України у виді позбавлення волі на строк три роки;
-за ч.2 ст.185 КК України у виді арешту на строк чотири місяці.
На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_3 остаточне покарання за сукупністю злочинів три роки позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю два роки.
Відповідно до п.п. 2, 3, 4 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:
-не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
-повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи;
-періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та призначити йому покарання, із застосуванням ч.1 ст.69 КК України, відповідно до ст.101 КК України, у виді арешту на строк двадцять діб.
На підставі ст.ст. 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю один рік.
Відповідно до п.п. 3, 4 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:
-повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, навчання;
-періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
Речові докази, передані за зберігання потерпілій, повернути потерпілій ОСОБА_10 .
Запобіжний захід ОСОБА_3 та ОСОБА_4 особисте зобов`язання залишити без зміни до набрання вироком законної сили.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з часу проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Тисменицький районний суд.

Головуюча ОСОБА_1