Справа № 487/7698/15-к
Провадження № 1-кп/487/559/15
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01.12.2015 року м. Миколаїв
Заводський районний суд м. Миколаєва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
потерпілої ОСОБА_4
обвинуваченої ОСОБА_5
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Миколаєва, українки, громадянки України, має професійно-технічну освіту, розлучена, офіційно не працює, неповнолітніх дітей не має, інвалідність першої та другої групи не встановлена, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима, -
обвинуваченої у вчиненні злочину, передбаченого ст. 191 ч. 1 КК України, -
ОСОБА_7 вчинила умисний злочин проти власності при наступних обставинах.
Відповідно до цивільно-правової угоди від 11.11.2012 року ОСОБА_7 була прийнята на посаду продавця - консультанта ФОП « ОСОБА_8 ». Для виконання покладених на ОСОБА_7 обов`язків, між ФОП « ОСОБА_8 » та ОСОБА_7 укладено договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність. Відповідно до вказаного договору ОСОБА_7 прийняла на себе повну матеріальну відповідальність за забезпечення ввірених їй грошових коштів та товарно-матеріальних цінностей.
ОСОБА_7 , будучи матеріально відповідальною особою перед ФОП « ОСОБА_8 » за ввірене їй майно, відповідно до договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність від 11.11.2012 року мала в розпорядженні ваучери поповнення рахунку різних операторів мобільного зв`язку та товарно-матеріальні цінності, які вона повинна була реалізувати на торгових точках ФОП « ОСОБА_8 » в місті Миколаєві.
Працюючи на посаді продавця-консультанта ФОП « ОСОБА_8 », 11.09.2015 року близько 07:00 години, ОСОБА_7 отримала у офісі, розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , ваучери поповнення рахунку різних операторів мобільного зв`язку та товарно-матеріальні цінності, після чого у останньої виник корисливий умисел на заволодіння чужим майном, а саме привласнення грошових коштів за реалізований товар.
Реалізуючи свій злочинний умисел, з корисливих мотивів, утримуючи при собі ввірене їй майно, ОСОБА_7 направилась реалізовувати товарно-матеріальні цінності для отримання за них грошових коштів. Діючи умисно, з корисливих мотивів ОСОБА_7 , знаходячись за адресою: м. Миколаїв, на перетині вулиці Металургів та проспекту Жовтневий, реалізувала частину товару, а саме: картки поповнення рахунку «Київстар» номіналом 40 гривень в кількості 10 штук загальною вартістю 440 гривень; картки поповнення рахунку «Київстар» номіналом 100 гривень в кількості 2 штук загальною вартістю 212 гривень; картки поповнення рахунку «МТС» номіналом 40 гривень в кількості 14 штук загальною вартістю 616 гривень; картки поповнення рахунку «МТС» номіналом 100 гривень в кількості 16 штук загальною вартістю 212 гривень; картки поповнення рахунку «Лайф» номіналом 25 гривень в кількості 4 штук загальною вартістю 112 гривень; картки поповнення рахунку «Лайф» номіналом 40 гривень в кількості 8 штук загальною вартістю 352 гривень; картки поповнення рахунку «Лайф» номіналом 50 гривень в кількості 2 штук загальною вартістю 108 гривень; картки поповнення рахунку «Лайф» номіналом 100 гривень в кількості 1 штуки загальною вартістю 106 гривень; картки поповнення рахунку «Ютел» номіналом 35 гривень в кількості 1 штуки загальною вартістю 37 гривень; картки поповнення рахунку «Ютел» номіналом 65 гривень в кількості 2 штук загальною вартістю 134 гривень; картки поповнення рахунку «Таксі» номіналом 20 гривень в кількості 1 штуки загальною вартістю 22 гривень; картки поповнення рахунку «Таксі» номіналом 50 гривень в кількості 1 штуки загальною вартістю 52 гривень; картки поповнення рахунку «WMZ» номіналом «10» в кількості 1 штуки загальною вартістю 295 гривень; картки поповнення рахунку «WMZ» номіналом «20» в кількості 1 штуки загальною вартістю 590 гривень; картки поповнення рахунку «Тріон» номіналом 25 гривень в кількості 1 штуки загальною вартістю 27 гривень; картки поповнення рахунку «Тріон» номіналом 50 гривень в кількості 1 штуки загальною вартістю 52 гривень; картки поповнення рахунку «Тріон» номіналом 100 гривень в кількості 1 штуки загальною вартістю 102 гривень; картки поповнення рахунку «Дикий Сад» номіналом 100 гривень в кількості 4 штук загальною вартістю 408 гривень; картки поповнення рахунку «Інтертелеком» номіналом 30 гривень в кількості 2 штук загальною вартістю 64 гривень; картки поповнення рахунку «Інтертелеком» номіналом 100 гривень в кількості 1 штуки загальною вартістю 102 гривень; картки поповнення рахунку «Амрон» номіналом 30 гривень в кількості 4 штук загальною вартістю 120 гривень; картки поповнення рахунку «Амрон» номіналом 50 гривень в кількості 3 штук загальною вартістю 150 гривень; картки поповнення рахунку «Амрон» номіналом 100 гривень в кількості 3 штук загальною вартістю 300 гривень; картки поповнення рахунку «Краєвид» номіналом 30 гривень в кількості 2 штук загальною вартістю 64 гривень; картки поповнення рахунку «Краєвид» номіналом 50 гривень в кількості 1 штуки загальною вартістю 52 гривень; картки поповнення рахунку «Краєвид» номіналом 100 гривень в кількості 1 штуки загальною вартістю 102 гривень; картки поповнення рахунку «Маклер» номіналом 30 гривень в кількості 1 штуки загальною вартістю 30 гривень; картки поповнення рахунку «Маклер» номіналом 60 гривень в кількості 1 штуки загальною вартістю 60 гривень; картки поповнення рахунку «Маклер» номіналом 100 гривень в кількості 1 штуки загальною вартістю 100 гривень.
Крім того, ОСОБА_7 з метою реалізації свого злочинного умислу, направленим на привласнення грошових коштів ФОП « ОСОБА_8 », здійснила переводи грошових коштів та дзвінки з телефонів на загальну суму 71 гривня. Таким чином, ОСОБА_7 реалізувала ввірене їй майно на загальну суму 5092 гривні.
Після цього, ОСОБА_7 повернулась до офісу ФОП « ОСОБА_9 », повернула залишок нереалізованого ввіреного їй майна, а грошові кошти в сумі 5092 гривні привласнила та розпорядилася на власний розсуд, чим завдала збитки ФОП « ОСОБА_8 » на вищевказану суму.
Після повідомлення про підозру, 28.09.2015 року між ОСОБА_7 та потерпілою фізичною особою-підприємцем ОСОБА_8 була укладена угода про примирення між сторонами, за умовами якої ОСОБА_7 повністю визнала свою винуватість, щиро розкаялася, зобов`язалася беззастережно визнавати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні та відшкодувати шкоду, заподіяну злочином у сумі 5092 гривні до 01.09.2016 року. Згідно даної угоди ОСОБА_7 та ОСОБА_8 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченої за ч. 1 ст. 191 КК України (привласнення чужого майна, яке було ввірено особі), істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинна понести ОСОБА_7 у вигляді у вигляді одного року обмеження волі без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю із звільненням від призначеного покарання відповідно до ст. 75 КК України в іспитовим строком один рік. В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про примирення, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання передбачені ст. 476 КПК України.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_7 зазначила, що вона розуміє надані їй законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до неї буде застосований в результаті затвердження угоди про примирення та наполягає на затвердженні угоди про примирення. Обвинувачена свою вину у скоєнні вказаного кримінального правопорушення визнала повністю, щиро розкаялася.
Потерпіла фізична особа-підприємець ОСОБА_8 пояснила, що їй зрозумілі наслідки затвердження угоди про примирення та просила затвердити зазначену угоду.
За таких обставин суд, вивчивши матеріали кримінального провадження, заслухавши пояснення обвинуваченої, потерпілої, думку прокурора, прийшов до висновку про можливість затвердження мирової угоди виходячи з наступного.
Відповідно до п. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.
Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Злочин, передбачений ст. 191 ч. 1 КК України, у вчиненні якого обвинувачена ОСОБА_7 визнала себе винною, віднесено згідно з положеннями ст. 12 КК України, до категорії злочинів середньої тяжкості.
Судом встановлено, що угода про примирення між потерпілою та обвинуваченою укладена добровільно без застосування насильства, примусу, погроз та не є наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Зміст угоди відповідає вимогам ст. 471 КПК України.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена цілком розуміє права визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.
Потерпілій роз`яснено наслідки затвердження угоди про примирення, визначені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення в підготовчому судовому засідання згідно п.1 ч.3 ст. 314 КПК України між потерпілою та обвинуваченою та призначення обвинуваченій узгодженої між сторонами міри покарання.
Цивільній позов по справі не заявлено.
Процесуальні витрати по справі відсутні.
Речових доказів по справі не має.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374, 468-476 КПК України, суд ,-
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_7 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ст. 191 ч. 1 КК України, і призначити їй покарання у вигляді одного року обмеження волі без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.
На підставі ст. 75 КК України звільнити засуджену ОСОБА_7 від призначеного покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік, зобов`язавши її на підставі ст. 76 КК України: повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
СУДДЯ: ОСОБА_11