АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/224/16 Справа № 188/1557/15-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2016 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого, судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді провадження судом першої інстанції, на вирок Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 04 грудня 2015 року, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000977, яким:

ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася в с. Миколаївка

Петропавлівського району Дніпропетровської

області, зареєстрована та проживає за адресою:

АДРЕСА_1 ,

була визнана винною та засуджена за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки.

На підставі ч.1 ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднано не відбуту частину покарання за вироком Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 25 червня 2013 року та остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 1 місяць.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду відносно ОСОБА_7 змінити в частині кваліфікації дій останньої, із зазначенням кваліфікуючої ознаки «повторно». Кваліфікувати дії ОСОБА_7 за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна /крадіжка/, поєднана з проникненням у інше сховище, вчинене повторно. Вважає, що вирок суду є незаконним з підстав невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність. Посилається на те, що судом не враховано, що обвинувачена ОСОБА_7 має непогашену судимість за злочин, передбачений ч.3 ст.185 КК України згідно вироку Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 25 червня 2013 року.

Згідно вироку суду, ОСОБА_7 12 листопада 2015 року приблизно о 19:30 годині, діючи зі злочинними намірами, направленими на таємне повторне викрадення чужого майна у громадянки ОСОБА_8 , керуючись корисливими намірами, через хвіртку, проникла на огороджену територію подвір`я домоволодіння громадянки ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 , звідки, таємно, повторно, викрала, набравши у п`ять поліпропіленових мішків, вугілля марки ГМ 13-23 загальний кількості 250 кг по 50 кг у кожний мішок, загальною вартістю 337,50 гривень, яке належить громадянці ОСОБА_8 , чим спричинила потерпілій майнову шкоду на суму 337,50 гривень.
Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши думку прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги та наполягав на її задоволенні у повному обсязі, вислухавши думку обвинуваченого, який погодився зі зміненою апеляційною скаргою прокурора, перевіривши матеріали справи, провівши судові дебати та надавши обвинуваченій останнє слово, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обгрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оцінені судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Як видно з апеляційної скарги прокурора, доведеність вини обвинуваченої ОСОБА_7 у вчиненому кримінальному правопорушенні та призначена міра покарання за ч.3 ст. 185 КК України учасниками процесу не оспорюється.

ОСОБА_7 27.11.2015р. повідомлено про підозру у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням в інше сховище, вчинене ОСОБА_7 повторно, тобто у скоєному кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України.

У рамках повідомлення про підозру на підставі зібраних доказів органами досудового розслідування складено обвинувальний акт 27.11.2015р., який направлено до суду.

Ці обставини ніким не оспорюються.

Суд першої інстанції, вважаючи обставини, викладені в обвинувальному акті, встановленими, провину ОСОБА_7 у скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення за ч.3 ст. 185 КК України доведеною, ухвалюючи обвинувальний вирок, кваліфікував дії винної за ч.3 ст. 185 КК України, але не навів повний перелік кваліфікуючих ознак злочину, які були інкриміновані ОСОБА_7 , повністю описавши їх у фабулі обвинувачення.

ОСОБА_7 скоїла кримінальне правопорушення у сфері злочинів проти власності, а саме таємне викрадення чужого майна.

Дослідженням даних про особу обвинуваченої у судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_7 раніше судима за ч.3 ст. 185 КК України вироком Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 25.06.2013р., за вчинення крадіжки 12.11.2015 року. Її дії кваліфіковано за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, поєднане із проникненням в інше сховище, без кваліфікуючої ознаки «повторно», тобто на день винесення оскаржуваного вироку судимість на підставі ст. 89 КК України не погашена та не знята. Таким чином в діях ОСОБА_7 є повторність.

Петропавлівський районний суд всі ці обставини дослідив у судовому засіданні, правильно кваліфікував дії ОСОБА_7 за ч.3 ст. 185 КК України, але у мотивувальній частині вироку при визначені кваліфікації дій винної не вказав повний перелік кваліфікуючих ознак злочину.

На підставі ст. 408 КПК України суд апеляційної інстанції змінює вирок... в інших випадках, коли зміна вироку не погіршує становище обвинуваченого.

Внесення кваліфікуючої ознаки у мотивувальну частину вироку конкретизує дії обвинуваченого за ч. 3 ст. 185 КК України згідно повідомлення про підозру та обвинувального акту, не розширює об`єм обвинувачення та не погіршує становище ОСОБА_7 в частині призначеного покарання.

За наведених обставин, колегія суддів вважає апеляційну скаргу прокурора Петропавлівського відділу Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області обґрунтованою, а вирок суду першої інстанції таким, який підлягає зміні в частині уточнення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.404, 405, 407, 408, 411, 418,419 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора Петропавлівського відділу Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області - задовольнити.

Вирок Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 04.12.2015 року стосовно ОСОБА_7 - змінити.

В мотивувальній частині вироку при кваліфікації дій ОСОБА_7 за ч.3 ст. 185 КК України зазначити кваліфікуючу ознаку: повторно.

В іншій частині вирок Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області залишити без змін.

На ухвалу апеляційного суду учасниками кримінального провадження може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді
______________ _________________ ______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4