Сколівський районний суд Львівської області
ВИРОК
іменем України

Справа № 453/1121/15-к

№ провадження 1-кп/453/91/15

13.10.2015 року м. Сколе

Сколівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

його захисника-адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000669 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, несудимого

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 162, ч.ч. 1, 2 ст. 185, ч. 2 ст. 304 КК України ,

встановив:

ОСОБА_4 22.07.2015 року приблизно о 14 годині у с. Побук Сколівського району Львівської області, перебуваючи в житловому будинку ОСОБА_6 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, переконавшись, що його ніхто не бачить, викрав золоті вироби на загальну суму 4400 гривень, чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України.

24.07.2015 року ОСОБА_4 разом з малолітнім ОСОБА_7 , достовірно знаючи про те, що останній є малолітнім, незаконно проник у житловий будинок ОСОБА_8 у с. Побук Сколівського району Львівської області, де незаконно провів огляд та викрав врізний замок до дверей вартістю 300 гривень, тюнер марки «GLOBO» вартістю 470 гривень та пульт до тюнера вартістю 30 гривень, чим вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст. 162, ч.ч. 1, 2 ст. 185, ч. 2 ст. 304 КК України.

Крім цього, 05.08.2015 року приблизно о 16 годині ОСОБА_4 разом з малолітнім ОСОБА_7 , достовірно знаючи про те, що останній є малолітнім, у с. Побук Сколівського району Львівської області, перебуваючи в житловому будинку ОСОБА_9 , переконавшись, що його ніхто не бачить, викрав портативний персональний комп`ютер марки «еmachines» вартістю 4000 гривень, тобто вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 304 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 після роз`яснення йому змісту ч. 3 ст. 349 КПК України та переконання суду у відсутності сумнівів щодо добровільності позиції обвинуваченого, вину визнав повністю та пояснив, що 22.07.2015 року приблизно о 14 годині він, перебуваючи у житловому будинку ОСОБА_6 у с. Побук Сколівського району Львівської області, скориставшись тим, що ОСОБА_6 вийшла з кімнати і його ніхто не бачить, з тумбочки, шухляда якої була відчинена, викрав золотий ланцюжок, золотий хрестик та золотий кулон. 24.07.2015 року він, ОСОБА_4 , йдучи по сільській дорозі у с. Побук Сколівського району Львівської області разом з малолітнім ОСОБА_7 запропонував останньому зайти у будинок ОСОБА_8 , де ніхто не проживає та оглянути його, на що ОСОБА_7 погодився. Через відчинене вікно вони проникли у будинок ОСОБА_8 , де після проведеного огляду викрали врізний замок до дверей, тюнер марки «GLOBO» вартістю 470 гривень та пульт до тюнера, які віднесли до будинку ОСОБА_7 , де їх сховали. Через декілька днів, 05.08.2015 року він, ОСОБА_4 разом з малолітнім ОСОБА_7 , перебуваючи у житловому будинку ОСОБА_9 у с. Побук Сколівського району Львівської області, побачивши портативний персональний комп`ютер, переконавшись, що його ніхто не бачить, викрав його, скориставшись допомогою малолітнього ОСОБА_7 , який викрадений комп`ютер відніс додому та сховав. Одночасно зазначив, що йому було відомо про вік ОСОБА_7 , зокрема те, що він має лише 13 років. На даний час він кається у скоєному, просить його суворо не карати, обіцяє виправитись та у подальшому такого більше не вчиняти.

Ураховуючи те, що ОСОБА_4 свою вину у вчинених кримінальних правопорушеннях визнав повністю, інші учасники процесу не оспорюють фактичні обставини справи і судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, заслухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, та роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про наслідки застосування обмеженого дослідження доказів, а саме про позбавлення їх у такому випадку права подальшого оспорювання цих обставин провадження в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження інших доказів відносно тих обставин провадження, які ніким не оспорюються.

На підставі вищенаведеного, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, прийшов до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчинені ним кримінальних правопорушеннях при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена у судовому засіданні повністю.

Суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч.1 ст. 162, ч.ч. 1, 2 ст. 185, ч. 2 ст. 304 КК України, як незаконне проникнення до житла, таємне викрадення чужого майна і крадіжка вчинена повторно та втягнення малолітньої особи у злочинну діяльність.

При визначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує суспільну небезпеку вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують його покарання та обставини, що його обтяжують.

ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення невеликої тяжкості, середньої тяжкості та тяжке кримінальне правопорушення.

За місцем проживання характеризується позитивно.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставинами, що обтяжують покарання ОСОБА_4 є вчинення злочину з використанням малолітнього та вчинення злочину повторно.

Оскільки ОСОБА_4 призначається покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, ураховуючи те, що ОСОБА_4 вперше притягується до кримінальної відповідальності, щиро розкаявся у вчиненому, з метою реалізації принципу законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає, що є підстави звільнити його від відбування покарання з випробуванням, що є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчиненню ним нових злочинів, поклавши на нього обов`язки повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та періодично з`являтись туди для реєстрації.
Речові докази:портативний персональний комп`ютер марки «еmachines», який знаходиться на зберіганні у ОСОБА_9 слід залишити у його власності; тюнер марки «GLOBO», пульт та врізний замок, які знаходяться на зберіганні ОСОБА_8 слід залишити у її власності; фігуру у вигляді ангела, що знаходиться на зберіганні ОСОБА_6 слід залишити у її власності.

Цивільний позов не заявлений.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Процесуальних витрат по справі немає.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

засудив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 162, ч.ч. 1, 2 ст. 185, ч. 2 ст. 304 КК України і призначити йому покарання:

за ч.1 ст. 162 КК України - 2 (два) роки обмеження волі;

за ч. 1 ст. 185 КК України - 2 (два) роки позбавлення волі;

за ч. 2 ст. 185 КК України - 3 (три) роки позбавлення волі;

за ч. 2 ст. 304 КК України 4 (чотири) роки позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_4 остаточне покарання 4 (чотири) роки позбавлення волі.

Згідно ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у виді чотирьох років позбавлення волі з випробуванням та встановити іспитовий строк два роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання та періодично з`являтися для реєстрації у зазначені органи.

Речові докази: портативний персональний комп`ютер марки «еmachines», який знаходиться на зберіганні у ОСОБА_9 - залишити у його власності; тюнер марки «GLOBO», пульт та врізний замок, які знаходяться на зберіганні ОСОБА_8 - залишити у її власності; фігуру у вигляді ангела, що знаходиться на зберіганні ОСОБА_6 - залишити у її власності.

Копію вироку негайно, після його проголошення, вручити засудженому та прокурору.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, або з моменту вручення копії вироку засудженому, який перебуває під вартою через Сколівський районний суд Львівської області з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Суддя