Ухвала 17 лютого 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних
і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу прокурора, який брав участь у кримінальному провадженні в суді першої інстанції на ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 11 листопада 2015 року, якою вирок Комінтернівського районного суду м. Харкова від 22 липня 2015 року відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_5 змінено та перекваліфіковано дії ОСОБА_4 з ч. 3 ст. 365 КК України на ч. 2 ст. 365 цього ж Кодексу й пом`якшено покарання,
в с т а н о в и л а:
У касаційній скарзі прокурор порушує питання про перегляд вказаного судового рішення щодо ОСОБА_4 у касаційному порядку.

Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК України, касаційний суд дійшов висновку, що скаргу подано без додержання вимог вказаної статті.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК України у касаційній скарзі зазначаються обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Прокурор подав касаційну скаргу без додержання зазначених положень кримінального процесуального закону. Зокрема, у скарзі він не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції щодо перекваліфікації дій ОСОБА_4 з ч. 3 ст. 365 КК України на ч. 2 ст. 365 цього ж Кодексу й пом`якшення покарання через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону танеправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність не наводить аргументованих доводів на підтвердження своєї позиції щодо необхідності зміни ухвали апеляційного суду з підстав, передбачених пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 438 КПК України, з огляду на положення статей 412, 413 цього Кодексу.

Крім того у скарзі прокурор вказує на невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, що в силу статей 433, 438 КПК України не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.

Також прокурором не наведено обґрунтування явної несправедливості покарання, призначеного засудженому ОСОБА_4 , а відтак, й необхідності зміни судового рішення на підставі невідповідності призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості.

Разом з тим, вимога прокурора до суду касаційної інстанції про зміну ухвали апеляційного суду та призначення ОСОБА_4 більш суворого покарання, суперечить нормам ст. 437 КПК України, за змістом якої судом касаційної інстанції може бути скасовано обвинувальний вирок у зв`язку з необхідністю застосувати закон про більш тяжке кримінальне правопорушення чи суворіше покарання або в інший спосіб погіршити становище засудженого лише у разі, якщо з цих підстав касаційну скаргу подав прокурор, потерпілий чи його представник.
Наявність вказаних недоліків унеможливлює відкриття касаційного провадження за скаргою прокурора.

Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 КПК України залишити її без руху, надавши йому п`ятиденний строк з дня отримання копії ухвали для усунення зазначених у ній недоліків.

Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу прокурора, який брав участь у кримінальному провадженні в суді першої інстанції на ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 11 листопада 2015 року, якою вирок Комінтернівського районного суду м. Харкова від 22 липня 2015 року відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_5 змінено та перекваліфіковано дії ОСОБА_4 з ч. 3 ст. 365 КК України на ч. 2 ст. 365 цього ж Кодексу й пом`якшено покарання, залишити без руху.

Встановити прокурору строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків касаційної скарги п`ять днів з дня отримання ним копії даної ухвали.

У разі не усунення в установлений строкнедоліків касаційної скарги, її буде повернутоособі, яка її подала.
Ухвала оскарженнюне підлягає.

С у д д і :

ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2