АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 623/4239/15-к Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/790/521/16 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: Злочини проти власності
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 лютого 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:

Головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою заступника прокурора Харківської області на вирок Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 17 листопада 2015 року щодо ОСОБА_7 ,-

ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Ізюм, громадянка України, заміжня, не працююча, має на утриманні неповнолітню дитину, раніше не судима, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 проживаюча за адресою: АДРЕСА_2

засуджена :

за ч.1 ст.190 КК України до покарання у вигляді 2 ( двох ) років обмеження волі.

Застосовано до ОСОБА_7 вимоги ст.75 КК України і звільнено її від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком - 1 рік.
На підставі ст.76 КК України покладено на засуджену ОСОБА_7 т акі обов`язки:
- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
- повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили - не обрано.
Цивільний позов - не заявлено.
Судові витрати - відсутні.
Речові докази - відсутні.
Як встановлено судом, 07 серпня 2015 року ОСОБА_7 приблизно о 16-00 годині, будучи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись біля будинку № 69 по вул. Оскольській в м. Ізюмі, діючи з корисливих мотивів, скориставшись раніше склавшимися довірливими відносинами та за проханням потерпілої ОСОБА_8 забрати мобільний телефон «Samsung X-160», що належить останній, який знаходився у ОСОБА_9 та принести потерпілій додому, шляхом зловживання довірою, взяла у ОСОБА_9 мобільний телефон «Samsung X - 160», вартістю 539 грн. і зникла з ним, звернувши свої дії на свою користь і в подальшому реалізувавши останній, чим заподіяла потерпілій ОСОБА_8 матеріальний збиток на загальну суму 539 грн.
В апеляційній скарзі заступник прокурора Харківської області просить вирок суду першої інстанції скасувати та ухвалити апеляційним судом свій вирок призначивши покарання обвинуваченій в розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян,що становить 510 грн.
В обґрунтування своєї апеляційної скарги прокурор вказав,що призначене покарання у виді обмеження волі не може бути застосоване до жінок,що мають дітей віком до чотирнадцяти років. Таким чином,на думку прокурора, призначене покарання є неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.
Заслухав доповідача,прокурора який підтримав апеляційну скаргу заступника прокурора Харківської області,перевіривши матеріали кримінального провадження та обсудивши доводи викладені в апеляційній скарзі,колегія судів приходить до висновку,що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню частково,вирок суду скасуванню з призначенням нового судового розгляду в суді першої інстанції.
Так,відповідно до ст.374 КПК України у вступній частині вироку зазначаються сімейний стан обвинуваченого та інші відомості,що мають значення для справи.
Суд першої інстанції, постановляючи вирок щодо ОСОБА_7 , у вступній частині вироку вказав, що обвинувачена має на утриманні неповнолітню дитину, але ці виводи суду не підтверджуються матеріалами кримінального провадження і не містять даних,що на утриманні у обвинуваченої є неповнолітня дитина.
Таким чином судом при розгляді справи допущена неповнота і не в повному обсязі установлені дані про сімейний стан обвинуваченої.
Крім того,якщо суд першої інстанції встановив,що дійсно на утриманні у обвинуваченої знаходиться неповнолітня дитина,то приймаючи рішення про призначення покарання, не вправі був застосовувати до ОСОБА_7 такої міри покарання як обмеження волі, відповідно до вимог ч.3 ст.61 КК України.
В даному випадку,суд застосував кримінальний закон який не підлягав застосуванню .
Враховуючи, що міськрайонним судом неправильно застосовано закон про кримінальну відповідальність, а також що по справі була допущена неповнота судового слідства, вирок суду першої інстанції не може бути признаний законним і обґрунтованим,відповідно до вимог ст.ст.409,410,413 КПК України.
Керуючись ст.ст.404,405,407,412,418,419, ч.2 ст.376 КПК України,колегія суддів,-
УХВАЛИЛА :
Апеляційну скаргу заступника прокурора Харківської області задовольнити частково.
Вирок Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 17 листопада 2015 року щодо ОСОБА_7 скасувати.
Призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.
Ухвала набирає чинності з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Судді :