Справа № 495/5077/15-к
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.08.2015 м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючої одноособово судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Білгород-Дністровський Одеської області кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця

с. Шабо Білгород-Дністровського району, Одеської області, українця, громадянина України, освіта неповна середня, працює за наймом, перебуває у цивільному шлюбі, на утриманні має малолітню дитину ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше судимого:

- 03.08.1995 року Білгород-Дністровським міським судом Одеської області за ч.2 ст.141, ч.3 ст.140 (в редакції 1960 року) КК України із застосуванням ст.42 КК України до 1 року та 6 місяців позбавлення волі із застосуванням ст. 46-1 КК України з відстрочкою виконання вироку на 2 роки;

- 20.03.1996 року Білгород-Дністровським міським судом Одеської області за ч.2 ст.140, ч.2 ст. 141 (в редакції 1960 року) КК України із застосуванням ст.42, 43 КК України до 4 років та 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна;

- 27.03.2007 року Білгород-Дністровським міським судом Одеської області за ч.3 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України з випробуванням строком на 2 роки;

- 03.07.2013 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років та 6 місяців позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України з випробуванням строком на 3 роки;

- 03.09.2013 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області за ч.1 ст.309 КК України із застосуванням ст. 71, 70 ч.4 КК України до 3 років та 6 місяців позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України з випробуванням строком на 3 роки,

проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 122 ч.1, ст. 186 ч.2 КК України,-

сторони кримінального провадження:

старший прокурор Білгород-Дністровської міжрайонної прокуратури ОСОБА_5

потерпілий ОСОБА_6

обвинувачений ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

16.04.2015 у нічний час, більш точну годину встановити не представилось можливим, обвинувачений ОСОБА_3 , будучи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на подвір`ї будинку АДРЕСА_2 , на ґрунті раптового виниклих у ході сварки неприязних відносин, маючи намір на спричинення тілесних ушкоджень, підійшов ззаду до потерпілого ОСОБА_6 , охопив його правою рукою за шию, повалив на землю та почав душити, але останній зміг відштовхнути обвинуваченого ОСОБА_3 від себе. Далі, обвинувачений ОСОБА_3 , продовжуючи свої протиправні дії, знаходячись над потерпілим ОСОБА_6 , умисно, почав наносити останньому безладні удари рукою по обличчю та тілу, точну кількість ударів встановити не представилось можливим. Після чого, обвинувачений ОСОБА_3 , придушивши волю потерпілого ОСОБА_6 до опору, використовуючи безпорадний стан потерпілого, підняв із землі потерпілого ОСОБА_6 , завів його до приміщення будинку АДРЕСА_2 , де знову повалив останнього на підлогу та почав наносити удари правою рукою по обличчю та тілу, точну кількість ударів встановити не представилось можливим.

Згідно з висновком судово-медичної експертизи від 13.05.2015 № 121 у потерпілого ОСОБА_6 маються закритий перелом лівого 9-го ребра по задній пахвовій лінії зі зміщенням відламків, спаданням лівої легені (гострий пневмоторакс) та з підшкірною емфіземою (повітря в підшкірній жировій клітковині) лівої половини грудної клітки, забійна рана носа, синці в області обличчя. Наявність закритого перелому ребра, забитої рани і садна в області потерпілого ОСОБА_6 вказують на те, що такі тілесні ушкодження є наслідком багаторазової травмуючої ударної дії тупими твердими предметами. Закритий перелом ребра зі зміщенням відламків спричиняє тривалий розлад здоров`я більше 21 дня, який відповідно до п. 2.2.2., п. 4.6 Правил судовомедичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17.01.1995 № 6, відноситься до категорії середньої тяжкості тілесних ушкоджень. Для загоєння забитої рани носа зазвичай вимагається термін більше 6-ти і не більше 21 дня, які відповідно до п. 2.3.3., п. 4.6 вказаних Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що тягнуть за собою короткочасний розлад здоров`я. Садна тягнуть незначні, короткочасні наслідки, що тривають не більше 6-ти днів і за цим критерієм, відповідно до п. 2.3.5 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Крім того, 16.04.2015 року у нічній час доби, більш точну годину встановити не представилось можливим, обвинувачений ОСОБА_3 , будучи у стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи в приміщенні залу будинку АДРЕСА_2 на ґрунті раптово виниклого умислу на відкрите заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, розуміючи, що його дії можуть бути помітні потерпілим ОСОБА_6 , користуючись безпорадним станом останнього, шляхом обшукування відкрито заволодів майном, що належить потерпілому, а саме: мобільним телефоном марки «Alcatel-109» вартістю 159 гривень; сім-картою оператора «Київстар», вартістю 15 гривень, на рахунку якої грошових коштів не було; грошовими коштами в сумі 330 гривень; пенсійним посвідченням на прізвище ОСОБА_6 ; чохлом для мобільного телефону сірого кольору із замінника шкіри, вартістю 20 гривень, тим самим обвинувачений ОСОБА_3 відкрито викрав майно потерпілого ОСОБА_6 на загальну суму 524 гривень. Після чого обвинувачений ОСОБА_3 з викраденим майном з місця події зник, а викраденим розпорядився за власним розсудом.

Обвинувачений ОСОБА_3 винним визнав себе у повному обсязі, щиро розкаявся у скоєному, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення.

Суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, роз`яснив вимоги ч.3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України і наслідки обмеження обсягу доказів, визнає недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинуваченого ОСОБА_3 відносно фактичних обставин кримінальних правопорушень, оскільки вони ніким не оспорюються, допитом потерпілого ОСОБА_6 , дослідженням доказів цивільного позову потерпілого ОСОБА_6 та дослідженням доказів, які характеризують особистість обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_3 погодився з тим, щоб судовий розгляд обмежився його допитом, допитом потерпілого ОСОБА_6 , дослідженням доказів щодо цивільного позову потерпілого ОСОБА_6 та дослідженням доказів, які характеризують особистість обвинуваченого. Йому було роз`яснено, що в даному випадку він позбавляється права оспорювати в апеляційному порядку фактичні обставини кримінальних правопорушень.

Не оспорюючи фактичні обставини кримінальних правопорушень у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 пояснив наступне. 16.04.2015 року вечором він повертався із роботи додому. До цього він вжив декілька стаканів вина. Проходячи по вулиці в м. Білгород-Дністровський він зустрів свого товариша ОСОБА_7 та разом до останнього пішли додому. У вдома у ОСОБА_7 вже знаходився потерпілий ОСОБА_6 та вони почали вживати алкогольні напої та розмовляти про своє. В ході розмови між ним та потерпілим ОСОБА_6 виник конфлікт, потерпілий покинув приміщення будинку та пішов до вулиці, він наздогнав його та охопив своєю правою рукою за шию, повалив на землю та почав душити, але останній зміг його відштовхнути від себе. Далі він знаходячись над потерпілим ОСОБА_6 почав наносити йому удари рукою по обличчю та тілу останнього. Після чого, він підняв з землі потерпілого, завів знову до приміщення будинку АДРЕСА_2 , де знову повалив його на підлогу та почав наносити удари правою рукою по обличчю та тілу. Потім в цей же час він проти волі потерпілого обшукав його та з нагрудного карману куртки відкрито заволодів майном на суму 524 гривень. Після чого він з викраденим майном зник. Він визнав цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 , заявлений в ході досудового розслідування. У скоєному щиро розкаявся, просив його суворо не карати.

У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 пояснив наступне. 16.04.2015 року приблизно о 22.00 годині він зайшов за місцем проживання ОСОБА_7 . Через деякий час додому повернувся ОСОБА_7 з обвинуваченим ОСОБА_3 . Вони розмовляли та вживали вино. В ході розмови між ним та обвинуваченим ОСОБА_3 виник конфлікт, він вирішив йти додому, але обвинувачений наздогнав його біля хвіртки та почав наносити удари, а саме, охопив правою рукою за шию, повалив на землю та почав душити його, але він (потерпілий) зміг відштовхнути обвинуваченого від себе. Далі обвинувачений, знаходячись над ним, почав наносити йому численні удари рукою по обличчю та тілу. Після чого, обвинувачений підняв його з землі, завів до приміщення будинку АДРЕСА_2 , де знову повалив його на підлогу та почав наносити удари правою рукою по обличчю та тілу. Крім того, в цей момент обвинувачений обшукував його та відкрито заволодів майном на загальну суму 524 гривень. Після чого обвинувачений з викраденим майном зник та викраденим розпорядився на власний розсуд. З спричиненими тілесними ушкодженнями він знаходився на лікуванні в Білгород-Дністровській міській лікарні травматичного відділення. В судовому засіданні уточнив цивільний позов про стягнення з обвинуваченого на його користь спричинений матеріальний збиток на суму 3219,76 грн., що складає: не повернуте викрадене майно на суму 489 грн., а також кошти витрачені ним на лікування у сумі 2730,76 грн. Просив призначити обвинуваченому не суворе покарання.

Оцінюючи докази у сукупності, суд визнає винним обвинуваченого ОСОБА_3 у інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях та кваліфікує його дії:

-за ст. 122 ч.1 КК України умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених ст. 121 КК України, але таке що спричинило тривалий розлад здоров`я;

-за ст. 186 ч.2 КК України - відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно.

Відповідно до ст. 66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 67 КК України обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд відносить вчинення злочину особою, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує суспільну небезпеку і характер вчинених ним кримінальних правопорушень, тяжкість скоєного, посередню характеристику за місцем проживання, він перебуває у цивільному шлюбі, на утриманні має малолітню дитину ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , працює за наймом, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, маючи не зняту та не погашену у встановлені законом строки судимість, вчинив кримінальні правопорушення в період відбуття іспитового строку, які згідно зі ст. 12 КК України відносяться до категорії середньої тяжкості та тяжких, щиро розкаявся у скоєному, активно сприяв розкриттю кримінальних правопорушень, а також враховується думка потерпілого ОСОБА_6 щодо призначення обвинуваченому не суворої міри покарання (а.с. 32, 33, 34-52).

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності. Останній раз був засуджений 03.09.2013 року до 3 років та 6 місяців позбавлення волі із застосуванням ст. 75, 76 КК України з випробуванням строком на три роки, але не відбувши покарання з випробуванням, призначеного вироком Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 03.09.2013 року, вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ст. 186 ч.2, ст. 122 ч.1 КК України. Суд вважає, що зазначені обставини свідчать про те, що обвинувачений ОСОБА_3 не має бажання ставати на шлях виправлення та продовжує скоювати нові злочини.

Враховуючи вищевикладене та призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд прийшов до переконання, що його виправлення та перевиховання можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.

Відповідно до ст. 71 ч.1 КК України суд вважає необхідним до покарання, призначеного за новим вироком частково приєднати обвинуваченому ОСОБА_3 невідбуту частину покарання за попереднім вироком Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 03.09.2013 року.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 задовольнити, стягнути з обвинуваченого на користь потерпілого спричинений матеріальний збиток у сумі 3219,76 грн., оскільки розмір цивільного позову доведений та підтверджений потерпілим у судовому засіданні (а.с. 12).

Речові докази, судові витрати по даному кримінальному провадженню відсутні.

Керуючись ст. ст. 370, 374, 395 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 122 ч.1, ст. 186 ч.2 КК України і на підставі санкції даних статей призначити йому покарання:

-за ст. 122 ч.1 КК України 2 (два) роки позбавлення волі;

-за ст. 186 ч.2 КК України 4 (чотири) роки позбавлення волі.

Відповідно до ст. 70 ч.1 КК України визначити покарання обвинуваченому ОСОБА_3 шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим і остаточно призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 71 ч.1 КК України суд вважає необхідним до покарання, призначеного за новим вироком, частково приєднати обвинуваченому ОСОБА_3 , невідбуту частину покарання за попереднім вироком Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 03.09.2013 року у виді 1 (одного) місяця позбавлення волі та остаточно йому призначити покарання 4 (чотири) роки та 1 (один) місяць позбавлення волі.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 у вигляді домашнього арешту до набрання вироком законної сили залишити без змін (а.с. 37-39).

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_3 обчислювати з моменту його фактичного затримання та направлення до відбування призначеного покарання.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 задовольнити, стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь потерпілого майнову шкоду у сумі 3219,76 грн. (а.с. 12).

Речові докази, судові витрати по даному кримінальному провадженню відсутні.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з моменту його проголошення, а засудженим, які перебувають під вартою в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Копію вироку негайно видати обвинуваченому та старшому прокурору.

СУДДЯ