У Х В АЛ А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2014 р. Солом`янський районний суд міста Києва у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю:
слідчого ОСОБА_3 ,
прокурора ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5

розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Солом`янського РУГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_3 , погодженого зі прокурором прокуратури Солом`янського району м. Києва ОСОБА_4 , на підставі матеріалів досудового розслідування № 0005010, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.06.2014 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, знятого з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,-

встановив:

Слідчий СВ Солом`янського РУГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_3 , за погодженням із прокурором прокуратури Солом`янського району м. Києва ОСОБА_4 звернулася до слідчого судді з клопотанням про обрання підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
12.06.2014 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005010, внесені відомості про кримінальне провадження за ч. 2 ст. 185 КК України.
Органом досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 , будучи раніше неодноразово засудженим, а саме: 1./ 23.06.2006 Солом`янським районним судом м. Києва за ст.ст. 309 ч.1, 75, 76 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі та звільненим від відбуття покарання із випробуванням на строк 1 рік 6 місяців; 2./ 04.04.2008 Солом`янським районним судом м. Києва за ст. 185 ч.1 КК України до 1 року 7 місяців позбавлення волі; 3./ 22.02.2010 Солом`янським районним судом м. Києва за ст. 185 ч.2 КК України до 3 років позбавлення волі; 4./ 17.05.2013 Обухівським районним судом Київської області за ст.ст. 289 ч.2, 75, 76 КК України до 5 років позбавлення волі та звільнений від відбуття покарання із випробуванням строком на 3 роки, на шлях виправлення не став та, маючи не зняту і не погашену у встановленому законом судимість, перебуваючи на випробуванні за раніше вчинене не кримінальне правопорушення, повторно вчинив умисне кримінальне правопорушення за наступних обставин.
Так, 11.06.2014 приблизно о 14 год. 00 хв., ОСОБА_5 знаходячись неподалік будинку № 12 по вул. Єреванській в м. Києві, помітив автомобіль «Mazda» сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , залишений без нагляду, на передній панелі якого знаходився мобільний телефон IPhone 5, які належать раніше не відомому йому ОСОБА_6 .. В цей час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна.
Реалізуючи свої злочині наміри, направлені на повторне таємне викрадення чужого майна (крадіжку), ОСОБА_5 в той же час наблизився до вищезазначеного автомобілю, переконався в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, після чого, відкрив передні дверцята автомобілю Mazda» д.н.з. НОМЕР_1 , зі сторони водія та сів на сидіння водія. Знаходячись в салоні автомобілю, ОСОБА_5 своєю правою рукою, взяв з передньої панелі автомобілю мобільний телефон IPhone 5 вартістю 4000 гривень, в якому знаходилась сім-картка контрактного абоненту мережі зв`язку «Київстар», яка не становить для потерпілого матеріальної цінності і на рахунку якої знаходились грошові кошти в розмірі 50 гривень, тим самим таємно викравши майно потерпілого ОСОБА_6 .. В подальшому, з викраденим ним майном ОСОБА_5 залишив місце вчинення кримінального правопорушення та мав реальну можливість розпорядитись викраденим на власний розсуд.
А всього, в результаті повторного таємного викрадення чужого майна ОСОБА_5 таємно викрав майно, що належить потерпілому ОСОБА_6 на загальну суму 4050 гривень, чим спричинив останньому матеріальну шкоду на зазначену суму.
В цей же день, а саме 11.06.2014 приблизно о 14 год. 15 хв. ОСОБА_5 був виявлений працівниками міліції за адресою: м. Київ, по бул. Чолоковському 22, а викрадене ним майно було у нього вилучене.
17.06.2014 о 17 годині 00 хвилин ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.
В судовому засіданні слідчий, прокурор клопотання підтримали та просили його задовольнити, мотивуючи це тим, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризику, передбаченого ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків.
В судовому засіданні підозрюваний заперечував проти клопотання та просив обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Суд, заслухавши слідчого, прокурора, підозрюваного, ретельно дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного.
Відповідно до частини першої ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Частиною другою ст. 183 КПК України визначається перелік злочинів, підстав та умов, за наявності яких слідчий суддя має право задовольнити клопотання про застосування виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відповідно до якої тримання під вартою могло бути застосовано лише у разі, якщо особа переховувалася від органу досудового розслідування, перешкоджала кримінальному провадженню тощо. Проте, таких обставин у справі не встановлено. Зокрема, у матеріалах кримінального провадження відсутні докази того, що ОСОБА_5 переховувався від органів досудового розслідування та суду, перешкоджав кримінальному провадженню, а доводи слідчого про ймовірні наміри ОСОБА_5 порушити обов`язок щодо дотримання належної процесуальної поведінки, є неаргументованим та не підтверджуються даними, що містять матеріали кримінального провадження.
Разом з цим, суддя, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, вважає, що наявність лише цієї умови є недостатнім обґрунтуванням необхідності обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, оскільки тяжкість злочину має бути врахована лише в сукупності з іншими ризиками.
Розглядаючи клопотання, суддею враховано положення п. 3 ст. 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою, при цьому, ризик переховування особи від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику.
Оскільки інших достатніх та обґрунтованих підстав, крім тяжкості злочину, в клопотанні слідчого не зазначено, суддя вважає, що викладені у клопотанні мотиви не можуть служити підставою для обрання відносно підозрюваного найбільш суворого виду запобіжного заходу - взяття під варту, з огляду на що, з урахуванням вищевикладених обставин, слідчий суддя дійшов висновку, що тримання підозрюваного під вартою є надмірним запобіжним заходом, який покликаний забезпечити його належну поведінку та виконання ним процесуальних обов`язків.
Таким чином, докази та обставини, на які посилається слідчий та прокурор у клопотанні, не дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, і негативно вплинути на хід розслідування кримінального провадження, а для запобігання ризиків, які зазначені у клопотанні та наведені у судовому засіданні, вважає достатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Слідчий суддя вважає, що слідчим та прокурором належним чином не доведено підстави обрання відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Одночасно з цим, суддя вважає за необхідне відповідно до норми частини п`ятої ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного наступні обов`язки:
1) прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;
2) в період часу з 21:00 години до 06:00 години не залишати місце постійного проживання АДРЕСА_2 без дозволу слідчого, прокурора, або суду.
За таких обставин, клопотання слідчого щодо обрання міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задоволенню не підлягає, а на підставі ст. 194 КПК України застосувати щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , міру запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 29 Конституції України, ст. 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ст.ст. 177, 178, 181, 183, 193, 194, 196, 202, 205, 309, 369-372, 395, 483 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання щодо обрання міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.
На підставі ст. 194 КПК України застосувати щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, знятого з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 60 днів, починаючи з 20.06.2014 року.
На підставі ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки:
1) прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;
2) в період часу з 21:00 години до 06:00 години не залишати місце постійного проживання АДРЕСА_2 без дозволу слідчого, прокурора, або суду.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Строк дії ухвали до 15 серпня 2014 року.
Контроль за виконанням ухвали покласти на прокуратуру Солом`янського району м. Києва.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва протягом 5 діб з моменту оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1