Справа №718/2130/15-к
Провадження №1-кп/718/116/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03.11.2015 року Кіцманський районний суд Чернівецької області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кіцмань кримінальне провадження № 0000414 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця по національності, громадянина України, з повною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,
за участю прокурора ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В :

В період з 01.08.2015 року по 27.08.2015, в нічний час, ОСОБА_3 , з розважального комплекса «СВ», який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , в якому здійснює свою підприємницьку діяльність приватний підприємець ОСОБА_5 , реалізовуючи свій злочинний умисел, переслідуючи умисну корисливу мету особистого збагачення, розуміючи зміст та наслідки своїх злочинних дій, скориставшись відсутністю власника та сторонніх осіб, таємно, протиправно викрав два бувших у використанні напівм`яких стільця, та розпорядився ними за власним розсудом, чим завдав матеріальної шкоди ОСОБА_5 на загальну суму 540 гривень.

Дії обвинуваченого кваліфіковано за ч. 1 ст. 185 КК України, - таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Свою вину у вчиненому ним кримінальному правопорушенні ОСОБА_3 визнав повністю та суду показав, що в середині серпня, відпочиваючи у розважальному комплексі «СВ», що в с. Шипинці, він помітив на літньому майданчику дерев`яні крісла. Скориставшись тим, що його ніхто не бачить, він викрав 2 дерев`яні стільці обшиті червоною матерією, які в подальшому продав односельчанину ОСОБА_6 ..

Крім того, вина обвинуваченого підтверджена показами потерпілого, який суду показав що він дійсно здіснює підприємницьку діяльність у розважальному комплексі "Раїса". Так, 27.08.2015 року він виявив нестачу двох стільців які знаходилися на літньому майданчику, які він нікому не продавав і не віддавав у користування. В той же день він звернувся до працівників міліції з заявою про вчинення крадіжки.

За згодою учасників судового провадження, суд, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Таким чином суд, оцінюючи в сукупності досліджені в судовому засіданні докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд прийшов до висновку, що вина обвинуваченого доведена, в його діяннях має місце склад кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Відповідно до ст. 65 КК України, п.1 постанови Пленуму ВСУ №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суд має враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винуватого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 є щире каяття.

Призначаючи обвинуваченому покарання суд враховує ступінь вчиненого злочину, який згідно із ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку в лікарів психіатра та нарколога не перебуває, раніше притягався до кримінальної відповідальності за скоєння аналогічного злочину, його майновий стан, те що обвинувачений немає постійного заробітку, думку потерпілого, який просив суд суворо не карати, а також молодий вік обвинуваченого, а тому суд, враховуючи вказані вище обставини у їх сукупності, дійшов висновку про призначення покарання, яке не пов`язане з позбавленням волі та можливість виправлення засудженого без відбування покарання, застосувавши ст.75 КК України, та поклавши на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України, оскільки саме таке покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчиненням ним нових кримінальних правопорушень.
Цивільний позов по справі не заявлявся.

Питання щодо речових доказів вирішити на підставі ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст.100, 349, 370, 373, 374 КПК України, ст.ст. 15, 65-67, 75, 76, 185 КК України, суд

У Х В А Л И В :

Визнати ОСОБА_3 винним в скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1. ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік і 6 (шість) місяців.

На підставі ст.ст.75,76 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного йому основного покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення, зобов`язавши його протягом іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти ці органи про зміну місця проживання та роботи.
Речові докази по справі, а саме, два дерев`яні стільці, бувші у використанні, оббиті тканиною темно-червоного кольору, які знаходяться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_5 залишити останньому.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Чернівецької області через Кіцманський районний суд протягом тридцяти діб з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1