Дата документу Справа № 328/760/15-к
Апеляційний суд Запорізької області
Провадження № 11-кп/778/1273/15Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія ч. 1 ст. 185 КК УкраїниСуддя-доповідач у 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 вересня 2015 року м.Запоріжжя
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Запорізької області у складі

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора на ухвалу Токмацького районного суду Запорізької області від 20 квітня 2015 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Токмак Запорізької області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

звільнено від кримінальної відповідальності із застосуванням заходів виховного характеру за скоєння злочину, передбаченого ст.185 ч.1 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:
Вказаною ухвалою районного суду ОСОБА_7 на підставі ст.97 КК звільнено від кримінальної відповідальності із застосуванням передбачених ст.105 КК заходів виховного характеру у виді передачі обвинуваченого під нагляд свого батька за скоєння злочину, передбаченого ст.185 ч.1 КК.

Суд визнав ОСОБА_7 винним в тому, що він 17.12.2014 року приблизно о 14.40 годині, маючи умисел на таємне викрадання чужого майна та реалізуючи свій злочинний умисел, знаходячись в коридорі першого поверху ЗОШ№6 по вул. Куйбишева, буд. 15, м. Токмака Запорізької області, шляхом вільного доступу, з рюкзаку, який знаходився на підвіконні, таємно викрав планшет «Samsung Galaxy Tab 3» SМ-Т 2110, IMEI: НОМЕР_1 вартістю 2500 гривень, у чохлі зі шкірозамінювача вартістю 120 гривень, з картою пам`яті micro SD «Арасеr» ємністю 16 Гб вартістю 100 гривень та з картою мобільного оператора «Київстар» № НОМЕР_2 вартістю 10 гривень, на рахунку якої не було грошових коштів, які належать ОСОБА_8 , чим останньому спричинив матеріальну шкоду на суму 2730 гривень.

В апеляційній скарзі прокурор, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, просить ухвалу щодо ОСОБА_7 скасувати, та постановити нову ухвалу, якою визнати обвинуваченого винним у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.185 КК, призначивши покарання у виді 1 року позбавлення волі та звільнити його від кримінального покарання відповідно до ст. 105 КК із застосуванням примусового заходу виховного характеру у виді передачі неповнолітнього під нагляд батька строком на 1 рік. Свої вимоги прокурор мотивував тим, що судом допущено порушено вимоги ч.1 ст.97 КК, відповідно до яких звільнення неповнолітнього від кримінальної відповідальності із застосуванням примусових заходів виховного характеру можливе тільки у разі вчинення ним злочину невеликої тяжкості або необережного злочину середньої тяжкості. Проте ОСОБА_7 було звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення умисного злочину середньої тяжкості, передбаченого ч.1 ст.185 КК.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який частково підтримав вимоги апеляційної скарги; перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи, викладені у скарзі, колегія суддів вважає, що вона підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з ч.1 ст.97 КК неповнолітнього, який вперше вчинив злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо його виправлення можливе без застосування покарання. У цих випадках суд застосовує до неповнолітнього примусові заходи виховного характеру, передбачені ч.2 ст.105 КК. Такі ж роз`яснення містяться у п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 15 травня 2006 року "Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру".

Зазначені вимоги закону та роз`яснення Пленуму Верховного Суду України були залишені поза увагою судом першої інстанції при постановленні ухвали про звільнення від кримінальної відповідальності та застосування примусових заходів виховного характеру щодо ОСОБА_7 , що призвело до неправильного застосування кримінального закону, оскільки суд, звільнивши від кримінальної відповідальності та застосувавши до ОСОБА_7 передбачений п. 3 ч.2 ст. 105 КК примусовий захід виховного характеру, не врахував того, що ця особа притягалася до кримінальної відповідальності за умисний злочин середньої тяжкості, а тому вона не підлягала звільненню від кримінальної відповідальності на підставі ч.1 ст.97 КК.

Разом з тим, прокурор вимагаючи постановити нову ухвалу, якою призначити ОСОБА_7 покарання із наступним звільненням від його виконання, не врахував, що ч.1 ст.105 КК застосовується судом на момент постановлення судом вироку, а не ухвали. Процесуальним законом, зокрема ч.1 ст.407 КПК, не передбачено права апеляційного суду на скасування ухвали суду першої інстанції з одночасним ухваленням нового вироку.

Більш того, відповідно до Узагальнення судової практики «Про злочини, вчинені неповнолітніми у 2010 році» від 10.11.2010 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ при застосуванні ст. 105 КК має місце таке звільнення від покарання, яке здійснюється шляхом постановлення (проголошення) обвинувального вироку, але без призначення покарання, передбаченого відповідною санкцією статті Особливої частини КК України, оскільки замість нього суд застосовує до неповнолітнього примусові заходи виховного характеру. При застосуванні ст. 105 КК України покарання взагалі не призначається, а здійснюється засудження без призначення покарання.

За таких обставин апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, а ухвала районного суду скасуванню з призначенням нового судового розгляду, під час якого суду належить розглянути справу з дотриманням вимог закону і постановити законне та обґрунтоване рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. ст.ст. 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Ухвалу Токмацького районного суду Запорізької області від 20 квітня 2015 року щодо ОСОБА_7 скасувати і призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції в іншому складі суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4