АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 11-кп/790/1980/15 Головуючий 1-ої інстанції ОСОБА_1
Справа №642/5737/15-к Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.4 ст.191 КК України
УХВАЛА
Іменем України
19 листопада 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

потерпілих - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

представника потерпілих - ОСОБА_9 ,

захисника - ОСОБА_10 ,

обвинуваченого - ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження за апеляційними скаргами прокурора, представника потерпілих та потерпілих на ухвалу Ленінського районного суду м. Харкова від 08.09.2015р. стосовно ОСОБА_11 ,-

ВСТАНОВИЛА:
Вказаною ухвалою районного суду обвинувальний акт відносно ОСОБА_11 , за звинуваченням його у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2, 3, 4 ст.190 КК України повернуто прокурору для приведення у відповідність з вимогами ст.291 КПК України.

Приймаючи таке рішення, районний суд вказав, що всупереч вимогам п.5 ч.2 ст.291 КПК України в обвинувальному акті не зазначені точний час та місце вчинення дій, які інкримінуються обвинуваченням ОСОБА_11 стосовно потерпілого ОСОБА_12 . Оскільки досудове слідство зазначає, що місцем вчинення вказаного кримінального правопорушення є автомобіль, який належить потерпілому ОСОБА_12 , то поряд з цим, на думку районного суду, підлягає обов`язковому доказуванню, марка, модель, реєстраційний номер, автомашини в якій відбувалась передача коштів та документів, а також ознаки та вартість майна, яким заволодів ОСОБА_11 .

В своїй апеляційній скарзі прокурор, не погоджуючись з рішенням районного суду просить ухвалу суду скасувати та призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції, оскільки питання про винуватість підсудного не входять до компетенції суду на стадії підготовчого провадження, а само рішення суду порушує права семи потерпілих, яким завдано шкоду на загальну суму більше двох мільйонів гривень.

Представник потерпілого в своїй апеляції зазначає, що районний суд вдався в оцінку доведеності вини обвинуваченого на стадії підготовчого провадження, що є істотним порушенням норм кримінального процесуального законодавства і відповідно до п.3 ч.1 ст.409 КПК України являється підставою для скасування судового рішення. В зв`язку з викладеним цей апелянт просить ухвалу суду скасувати та призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції.

Потерпілі ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_15 в поданих апеляціях також звертають увагу на те, що суд в порушення вимог чинного кримінального процесуального законодавства по суті, на стадії підготовчого провадження, почав вирішувати питання доведеності вини обвинуваченого, на якій дане питання не вирішується, а тому просять ухвалу суду скасувати та призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції.

Обвинувачений у своїх письмових запереченнях просив апеляційні скарги залишити без задоволення, а ухвалу Ленінського районного суду м. Харкова від 08.09.2015р. без змін. Так цей учасник судового провадження звертає увагу на те, що апеляція прокурора не підписана особою яка її подала, а рішення суду першої інстанції обґрунтованим та таким, що відповідає вимогам ст.ст.291, 314 КПК України.

Заслухавши доповідь судді; пояснення апелянтів в підтримку поданих апеляцій; обвинуваченого та його захисника про залишення ухвали без зміни; перевіривши матеріали справи та обговоривши апеляційні доводи, колегія суддів вважає, що апеляція прокурора не підлягає задоволенню, а інші апеляції необхідно задовольнити з наступних підстав.

У відповідності до вимог чинного кримінального процесуального закону, обвинувальний акт повинен відповідати вимогам ст.291 КПК України.

Згідно п.5 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт повинен містити такі відомості, як виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Перевіривши обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні, колегія судів вважає, що вказаний документ відповідає наведеним вимогам закону оскільки в ньому викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, дана правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону із зазначенням частини і статті закону України про кримінальну відповідальність та приведене обвинувачення (т.1 а.с.5-19).

Так, обвинувальний акт в супереч твердженню суду містить вартість майна, яким заволодів ОСОБА_11 в епізоді з потерпілим ОСОБА_12 (т.1 а.с.15-16).

Отже колегією суддів встановлена невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, що відповідно до п.2 ч.1 ст.409 КПК України є підставою для скасування судового рішення.

Стосовно інших недоліків, зазначених у рішенні суду, то колегія суддів знаходить їх такими, що не відповідають вимогам кримінального процесуального кодексу України, оскільки вони суперечать ч.4 ст.22, п.п.13-15 ч.2 ст.36, ч.1 ст.291 КПК України, згідно яких звернення з обвинувальним актом та підтримання державного обвинувачення у суді покладається на прокурора, який відноситься до сторони обвинувачення.

Відповідно до ч.6 тієї ж норми суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

З огляду на вищевикладене, колегія судів приходить до висновку, що зазначені в ухвалі суду обставини не можна вважати законними підставами для повернення обвинувального акту прокурору, а тому подані апеляції підлягають задоволенню.

Разом з цим, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що апеляційна скарга прокурора (т.2 а.с.220-223) не відповідає вимогам ст.396 КПК України, оскільки не містить підпису особи, яка її подала.

Проте суддя-доповідач не скористався процедурою передбаченою ст.399 КПК України, а відкрив (т.2 а.с.227) та призначив до розгляду (т.2 а.с.259) апеляційне провадження і за апеляцією прокурора.

Враховуючи, що апеляційні доводи прокурора, за своїм змістом співпадають з доводами інших апелянтів, апеляційні скарги яких підлягають задоволенню, то колегія суддів вважає недоцільним надавати час прокурору для усунення вищевказаного недоліку, а тому подана апеляція прокурора не може бути задоволена.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.405, 407, п.2 ч.1 ст.409, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Апеляційні скарги представника потерпілих та потерпілих задовольнити.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Харкова від 08.09.2015р. стосовно ОСОБА_11 скасувати та призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді