Справа № 452/2634/15-к
Провадження № 1-кп/452/213/2015
ВИРОК
іменем України
30 вересня 2015 року м.Самбір
Самбірський міськрайонний суд Львівської області
у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ,
їх захисника адвоката ОСОБА_7 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Луки Самбірського району, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, непрацюючого, з середньою спеціальною освітою, одруженого, військовонезобов`язаного, несудимого,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Львів, жителя АДРЕСА_2 , громадянина України, непрацюючого, з середньою спеціальною освітою, несудимого, одруженого, військовонезобов`язаного
та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця та жителя АДРЕСА_2 , громадянина України, непрацюючого, із неповною середньою освітою, неодруженого, несудимого, військовонезобов`язаного, -
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України,
ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 обвинувачуються у тому, що 9 серпня 2015 року приблизно о 3 год. вони за попередньою домовленістю між собою, приїхали автомобілем марки ЗІЛ -130, номерний знак НОМЕР_1 , який перебував у володінні ОСОБА_4 , до прибережної смуги річки Дністер, що знаходиться біля хутора Хатки Самбірського району Львівської області, де умисно, в порушення встановленого законом порядку, без отримання спеціального дозволу на користування надрами, без акту, що засвідчує гірничий відвід, в порушення ст. 19 Кодексу України про надра, за допомогою лопат здійснили забір та навантаження на кузов вказаного автомобіля 3,8 куб. м гравію, який відповідно до Переліку корисних копалин загальнодержавного значення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 грудня 1994 р. № 827 з наступними змінами, відноситься до корисних копалин загальнодержавного значення, а саме, у незаконному видобуванні корисних копалин загальнодержавного значення, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України.
Із обвинувальним актом до суду надіслані угоди про визнання винуватості, укладені між прокурором та підозрюваними, і підписані сторонами 31 серпня 2015 року.
Відповідно до умов угоди про визнання винуватості прокурор ОСОБА_3 та підозрюваний ОСОБА_4 дійшли згоди щодо: формулювання обвинувачення; кваліфікації дій за ч. 2 ст. 240 КК України; узгодженого покарання у вигляді обмеження волі на строк один рік і звільнення від призначеного покарання з випробуванням, встановленням іспитового строку на один рік, та покладенням на них обов`язків: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи чи навчання і згоди на його призначення; наслідків укладення та затвердження угоди, передбачених ст. 473 КПК України, також наслідків невиконання угоди, передбачених ст. 476 КПК України.
Згідно умов угоди про визнання винуватості прокурор ОСОБА_3 та підозрюваний ОСОБА_5 дійшли згоди щодо: формулювання обвинувачення; кваліфікації дій за ч. 2 ст. 240 КК України; узгодженого покарання у вигляді обмеження волі на строк один рік і звільнення від призначеного покарання з випробуванням, встановленням іспитового строку на один рік, та покладенням на них обов`язків: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи чи навчання і згоди на його призначення; наслідків укладення та затвердження угоди, передбачених ст. 473 КПК України, також наслідків невиконання угоди, передбачених ст. 476 КПК України.
Також прокурор ОСОБА_3 та підозрюваний ОСОБА_6 дійшли згоди щодо: формулювання обвинувачення; кваліфікації дій за ч. 2 ст. 240 КК України; узгодженого покарання у вигляді обмеження волі на строк один рік і звільнення від призначеного покарання з випробуванням, встановленням іспитового строку на один рік, та покладенням на них обов`язків: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи чи навчання і згоди на його призначення; наслідків укладення та затвердження угоди, передбачених ст. 473 КПК України, також наслідків невиконання угоди, передбачених ст. 476 КПК України.
Під час підготовчого судового засідання підозрювані ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 винуватими себе визнали повністю, відмовилися від здійснення прав, передбачених п. 1) ч. 4 ст. 474 КПК України, просили затвердити угоду про визнання винуватості, пояснили, що розуміють наслідки затвердження угод, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та дали згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання у разі затвердження угоди.
Прокурор ОСОБА_3 під час підготовчого судового засідання просив затвердити угоди про визнання винуватості від 31 серпня 2015 року та призначити узгоджене сторонами покарання і пояснив, що розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України.
Суд дійшов до висновку про можливість затвердження вказаних угод про визнання винуватості та призначення узгодженої сторонами міри покарання з таких підстав.
Згідно п. 1) ч. З ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468 - 475 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 468 та ч. 4 ст. 469 КПК України, у кримінальному провадженні щодо злочинів середньої тяжкості може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним (обвинуваченим).
ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачуються у незаконному видобуванні корисних копалин загальнодержавного значення, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України, який згідно ст. 12 цього Кодексу є злочином середньої тяжкості.
Підозрювані ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 цілком розуміють характер обвинувачення, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, вид покарання та дали згоду на його призначення, а також інші заходи, які будуть застосовані до них у разі затвердження угоди судом, та вони відмовилися від здійснення прав, передбачених п. 1) ч. 4 ст. 474 КПК України.
Прокурор ОСОБА_3 цілком розуміє наслідки укладення та затвердження угод про визнання винуватості, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та згідний на призначення узгодженої міри покарання.
Угоди укладені сторонами добровільно і відповідають вимогам цього Кодексу та закону.
Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Керуючись ст. ст. 369 - 371, 374, 475 КПК України, суд
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України, та призначити покарання обмеження волі на строк один рік.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину.
Установити ОСОБА_4 іспитовий строк один рік.
Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи чи навчання.
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України, та призначити покарання обмеження волі на строк один рік.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину.
Установити ОСОБА_5 іспитовий строк один рік.
Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи чи навчання.
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України, та призначити покарання обмеження волі на строк один рік.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину.
Установити ОСОБА_6 іспитовий строк один рік.
Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи чи навчання.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано, і може бути оскаржений в апеляційному порядку згідно з положеннями ч. З ст. 394 КПК України до апеляційного суду Львівської області шляхом подання апеляційної скарги через суд, який ухвалив вирок, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.

Суддя