справа № 691/960/15-к
провадження № 1-кп/691/109/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 грудня 2015 рокуГородищенський районний суд Черкаської області

в складі :

судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Городище кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Хлистунівка, Городищенського району, Черкаської області, зареєстрованої по АДРЕСА_1 , жительки АДРЕСА_2 , українки, громадянки України, з неповною середньою освітою, одруженої, не працюючої, раніше судимої згідно вироку Городищенського районного суду від 24.12.2014 року за скоєння кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді 200 годин громадських робіт,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст. 389 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , будучи раніше засудженою вироком Городищенського районного суду від 24.12.2014 року за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді 200 годин громадських робіт, на шлях виправлення не стала та знову скоїла новий злочин.

Так вона, вироком Городищенського районного суду від 24.12.2014 року, що вступив в законну силу 23.01.2015 року, засуджена за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді 200 годин громадських робіт. В зв`язку з чим, ОСОБА_4 була ознайомлена з порядком та умовами відбування покарання, а також попереджена про кримінальну відповідальність у разі ухилення від відбування покарання, та маючи реальну можливість його виконати, умисно, шляхом ігнорування вимог органів кримінально-виконавчої інспекції, таким чином порушуючи нормальну діяльність вказаних органів, не відпрацювала жодної години громадських робіт за березень 2015 року, у зв`язку з неявкою для виконання вказаних робіт без будь-яких поважних причин на те, чим ухилилася та до даного часу ухиляється від відбування громадських робіт.

Тобто, обвинувачена ОСОБА_4 скоїла кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 2 ст. 389 КК України, кваліфікуючою ознакою якого являється ухилення від відбування громадських робіт особою, засудженою до цього покарання.

Допитана судом обвинувачена ОСОБА_4 винною себе у скоєні вказаного кримінального правопорушення, в якому їй було повідомлено про підозру, визнала повністю, в скоєному щиро розкаялася та показала суду, що дійсно, 24.12.2014 року її було засуджено за скоєння злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді 200 годин громадських робіт, але вона їх повністю не відпрацювала та, не попередивши сільську раду та кримінально-виконавчу інспекцію, поїхала на заробітки, оскільки потрібні були кошти на лікування.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 повністю визнала свою винуватість у вчиненому кримінальному правопорушенні, її свідчення відповідають суті обвинувачення, суд, за згодою учасників судового провадження, які правильно розуміють обставини кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються, переконавшись у добровільності їх позицій, роз`яснивши їм про позбавлення в подальшому права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, відповідно до вимог ч.3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Ухвалюючи вирок на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами та оцінені судом відповідно до ст. 94 КПК України, суд приходить до висновку, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 мало місце. Тобто, ОСОБА_4 ухилилася від відбування громадських робіт, тому суд кваліфікує її діяння за ч. 2 ст. 389 КК України.

Призначаючи вид та розмір покарання обвинуваченій, суд у відповідності до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого правопорушення (злочину), який законодавцем віднесений до злочинів невеликої тяжкості, особу винної, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Пом`якшуючою обставиною, згідно ст.66 КК України, суд визнає щире каяття ОСОБА_4 та сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання винному, зазначені у ст.67 КК України, судом не встановлені.

Суд, враховуючи зазначені обставини в їх сукупності, бере до уваги те, що ОСОБА_4 вину у скоєному визнала, щиро кається, активно сприяла розкриттю злочину, ніде не працює, її характеристику, те, що обвинувачена, будучи засудженою до покарання у виді 200 годин громадських робіт, яке повністю не відбула та скоїла новий злочин, передбачений ч. 2 ст. 389 КК України, вважає, що необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження скоєння нею нових злочинів, буде призначення покарання за скоєний злочин, передбачений ч. 2 ст. 389 КК України, у виді арешту, а остаточне покарання ОСОБА_4 необхідно призначити за сукупністю вироків, відповідно до ст. 71 КК України, шляхом часткового приєднання до призначеного покарання, за даний злочин, не відбутої частини покарання за попереднім вироком, із застосуванням ст. 72 КК України.

Речові докази та судові витрати по справі відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження на стадії досудового розслідування не застосовувались.

Керуючись ч. 4 ст. 29, ч. 3 ст. 349, ст. ст. 369 371, 373, 374 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:

Визнати ОСОБА_4 винною у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України та призначити покарання у виді 1 (одного) місяця арешту.

На підставі ст. 71 КК України, до покарання, призначеного за цим вироком за ч. 2 ст. 389 КК України у виді 1 (одного) місяця арешту, частково приєднати не відбуту частину покарання за попереднім вироком Городищенського районного суду від 24.12.2014 року у виді 160 (сто шістдесяти) годин громадських робіт, що відповідно до ст. 72 КК України, становить 20 (двадцять) днів арешту, і остаточну міру покарання ОСОБА_4 призначити у виді 1 (одного) місяця 10 (десяти) днів арешту.

До вступу вироку в законну силу, обрати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Зобов`язати ОСОБА_4 :

- не відлучатися із населеного пункту (с. Дирдин, Городищенського району, Черкаської області), де вона проживає, без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Термін відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати після вступу вироку в законну силу, з часу взяття під варту та направлення її до місця відбування покарання.

Виконання вироку в цій частині покласти на Городищенський ВП Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області.

Речові докази та судові витрати по справі відсутні.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Черкаської області через Городищенський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Копію вироку негайно, після його проголошення, вручити засудженому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1