Сторожинецький районний суд Чернівецької області
Справа № 723/2175/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 листопада 2015 року м.Сторожинець

Сторожинецький районний суд,

Чернівецької області, в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю

секретаря ОСОБА_2 , ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

адвоката ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сторожинець кримінальне провадження № 0000122 від 11.03.2015 року по обвинуваченню у скоєнні злочину передбаченого ст.336 КК України

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроженця с.Михальча, Сторожинецького району і жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, освіта середня, військовозобов`язаного, працюючого по найму, одруженого, має на утриманні двоє малолітніх дітей, раніше не судимого

встановив:
Обвинувачений ОСОБА_5 перебуваючи на військовому обліку ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи військовозобов`язаним, у зв`язку із оголошенням часткової мобілізації і призовом на військову службу в Збройні Сили України за мобілізацією у відповідності до Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 року, Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію від 21.10.1993 року, Указу президента України «Про часткову мобілізацію» від 14.01.2015 року, пройшовши 17.02.2015 року медичний огляд та будучи визнаний придатним для проходження військової служби і отримавши 18.02.2015 року під розпис повістку про прибуття 01.03.2015 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 для направлення до розташування військової частини у складі команди № НОМЕР_1 і будучи письмово попередженим про кримінальну відповідальність за ухилення від призову за мобілізацією, 01.03.2015 року не прибув до місця призову і не повідомив про причини свого неприбуття.

ОСОБА_5 свою вину в скоєннi злочину визнав i в судовому засiданнi показав, що він дійсно отримав 18.02.2015 року повістку про прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_3 для направлення до розташування військової частини на 01.03.2015 року. До військового комісаріату він не прибув так як у нього захворіла дружина і він змушений був її доглядати так як вона лікувалася самостійно дома, а також доглядати своїх двох дітей. У вчиненому розкаюється і просить його суворо не карати, а покарати у виді штрафу, який він має можливість сплатити так як працює по найму.

Суд знаходить, що крім визнання обвинуваченим своєї вини, вона доведена в суді також і показаннями свідка ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , а також письмовими доказами по справі.

Свідок ОСОБА_7 будучи допитаним в судовому засіданні, своїми свідченнями підтвердив факт отримання обвинуваченим повістки для проходження медичного огляду, безпосереднє проходження такого огляду, визнання його придатним для військової служби, а також факт отримання повістки для явки до Сторожинецького райвійськомату на 01.03.2015 року з метою відправки ОСОБА_5 в розташування військової частини. При цьому обвинуваченому були роз`яснені норми Закону України про наслідки неявки по повістці.

Свідок ОСОБА_8 , не відмовляючись від дачі показань, щодо свого чоловіка, в судовому засіданні суду показала, що вона дійсно 01.03.2015 року хворіла на важку форму грипу і в зв`язку з цим її чоловік ОСОБА_5 не міг з`явитися до військомату по отриманій повістці так як доглядав за нею та їх дітьми.

Письмовими доказами, наданими суду стороною обвинувачення, підтверджуються всі обставини неявки ОСОБА_5 01.03.2015 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 для направлення в розташування військової частини, у складі команди № НОМЕР_1 при наявності отриманої повістки про таку явку на вказаний день та не повідомлення ним причин свого неприбуття, а також факти письмового попередження обвинуваченого про кримінальну відповідальність за ухилення від призову за мобілізацією.

Аналiзуючи всі докази вини обвинуваченого ОСОБА_5 , в їх сукупності суд знаходить їх належними, допустимими та достатніми і кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ознаками ст.336 КК України, оскільки судом було встановлено, що обвинувачений дiйсно отримавши повістку про прибуття 01.03.2015 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 для направлення до розташування військової частини у складі команди № НОМЕР_1 і будучи письмово попередженим про кримінальну відповідальність за ухилення від призову за мобілізацією, 01.03.2015 року не прибув до місця призову і не повідомив про причини свого неприбуття.

Мотив такої бездіяльності ОСОБА_5 , на думку суду значення не має. але встановлені судом мотиви враховується при ухваленні вироку так як вони впливають на ступінь суспільної небезпечності ухилення від призову за мобілізацією.

Обираючи вид та мiру покарання суд враховує суспiльну небезпеку скоєного обвинуваченим злочину, який класифікується як злочин середньої тяжкостi. Судом також враховуються дані про особу обвинуваченого, згідно яких обвинувачений по мiсцю проживання характеризується позитивно, ранiше не судимий, працює по найму та утримує двох малолітніх дітей, а також хвору дружину ОСОБА_8 , хвороба якої підтверджена в судовому засіданні письмовими доказами.

При цьому в суді знайшло своє підтвердження те, що хвороба дружини обвинуваченого була зафіксована після 01.03.2015 року і таким чином не являлася причиною його неявки за повісткою до ІНФОРМАЦІЯ_2 , а твердження сторони захисту про таку причину, в суді не знайшло свого підтвердження належними і допустимими доказами.

Обтяжуючих вину обвинуваченого обставин судом не встановлено, а до пом`якшуючих вину обвинуваченого обставин, суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, оскільки випадків ухилення обвинуваченого до органів досудового слідства чи суду встановлено не було. Крім того, згідно ч.2 ст.66 КК України, суд вважає за необхідне визнати такими, що пом`якшують відповідальність обвинуваченого також і наявність на його утриманні двох малолітніх дітей.

Вказана обставина, на думку суду, є основоположною причиною ухилення обвинуваченого від призову за мобілізацією, виходячи із встановленої в суді обставини, що дружина обвинуваченого ніде не працює, а відповідно він не маючи постійного місця роботи та працюючи по найму зобов`язаний утримувати самостійно своїх малолітніх дітей, а також і хвору дружину.

Виходячи з наведеного та оцінки ступеня тяжкостi вчиненого обвинуваченим злочину, особи винного та враховуючи наявнiсть кiлькох пом`якшуючих обставин, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, дали суду можливiсть дiйти до висновку, щодо можливості застосування до обвинуваченого положень ст.69 КК України та переходу до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті 336 КК України.

Таким видом покарання, на думку суду має бути штраф, який є необхідним з огляду, як на те, що він дасть обвинуваченому можливість не втрачати свою роботу в т.ч. пов`язану із виїздом за межі області, оскільки це є єдиним засобом існування його сім`ї в склад якої входять двоє малолітніх дітей так і можливість, при необхідності виконання і свого військового обов`язку по захисту Батьківщини.

Суд вважає, що призначене ОСОБА_5 покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення нових злочинів.

Керуючись ст.ст.367-371, 373, 374 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_5 визнати винним в скоєнні злочину, що передбачений ст. 336 КК України та призначити йому покарання, із застосуванням ст.69 КК України, у виді штрафу в розмірі 120 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 2040 (дві тисячі, сорок) гривень.

На вирок суду може бути подана апеляцiйна скарга до Апеляційного суду Чернівецької області через Сторожинецький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку суду, після його проголошення, негайно вручити засудженому та прокурору.

СУДДЯ: