Справа № 477/2368/15-к
Провадження № 1-кп/477/199/15
ВИРОК
13 листопада 2015 року Жовтневий районний суд Миколаївської області в складі:
головуючого по справі - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новогригорівське Високопільського району Херсонської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, дітей не має, студента філії Надбузького ПАЛ, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , не судимого,
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,
з участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
законного представника неповнолітнього ОСОБА_3 ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
потерпілого ОСОБА_7 ,
його законного представника ОСОБА_8 ,
10 вересня 2015 року приблизно о 23-30 годині неповнолітній ОСОБА_3 , знаходячись у кімнаті № НОМЕР_1 гуртожитку Горохівської філії Надбузького професійного аграрного ліцею, що розташований по АДРЕСА_2 , шляхом вільного доступу, таємно викрав з ліжка розташованого в вищевказаній кімнаті належний ОСОБА_7 , мобільний телефон марки «Samsung Galaxy Ace» імеі НОМЕР_2 , вартістю 500 гривень, з картою пам`яті об`ємом 4 ГБ, вартістю 100 гривень, сім-картою мобільного оператора «МТС», що не представляє для потерпілого матеріальної цінності.
Викрадений мобільний телефон неповнолітній ОСОБА_3 заклав до ломбарду ПТ «Скарбниця» за 275 гривень, тим самим розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_7 матеріальні збитки на загальну суму 600 гривень.
Матеріальні збитки потерпілому відшкодовані в повному обсязі.
Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю та пояснив, що дійсно в 10 вересня 2015 року з кімнати гуртожитку, в якому він проживає у зв`язку з навчанням у Надбузькому ПАЛ, викрав мобільний телефон ОСОБА_9 , який продав до ломбарду, видаючи його за власний.
Свої пояснення обвинувачений підтвердив в ході досудового розслідування під час слідчого експерименту за його участю.
Потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що його мобільний телефон дійсно був викрадений з його кімнати у гуртожитку Надбузького ПАЛ.
Вина обвинуваченого ОСОБА_3 , крім власного визнання підтверджується письмовими доказами, які досліджені судом в ході розгляду справи по суті.
Так, час та місце скоєної ОСОБА_3 крадіжки підтверджується заявою ОСОБА_7 до міліції, в якій він просив прийняти заходи до невідомого, що здійснив крадіжку його мобільного телефону «Samsung Galaxy Ace» з картою пам`яті, з кімнати № НОМЕР_1 гуртожитку Надбузького ПАЛ у період з 10 на 11 вересня 2015 року.
Належність викраденого потерпілому ОСОБА_7 та розмір завданої йому шкоди підтверджуються гарантійним талоном на вказане майно та копією квитанції на його придбання.
Згідно даних ПТ «Ломбарду Скарбниця» мобільний телефон марки «Samsung Galaxy Ace» імеі НОМЕР_2 було здано до ломбарду 12 вересня 2015 року.
Аналізуючи досліджені докази, суд вважає доведеною вину ОСОБА_3 у таємному викраденні майна ОСОБА_7 , що слід кваліфікувати за ч.1 ст. 185 КК України.
Кваліфікація його дій органами досудового розслідування за ч. 2 ст. 185 КК України, з кваліфікуючою ознакою повторність, в ході розгляду справи судом не знайшла свого підтвердження, адже з досліджених даних щодо особи ОСОБА_3 слідує, що останній є несудимим.
Надана прокурором копія повідомлення про підозру ОСОБА_3 за ч.3 ст. 185 КК України у діянні, скоєному 02 серпня 2015 року, не є доказом та ознаками скоєного 10 вересня 2015 року правопорушення як повторного, адже вина особи у скоєнні кримінального правопорушення може бути підтверджена лише обвинувальним вироком суду.
Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує особу обвинуваченого, який позитивно характеризується за місцем навчання, є несудим, враховує ступінь та форму його вини, щире каяття у вчиненому та неповнолітній вік обвинуваченого, що є обставинами, які пом`якшують покарання, та приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого і запобігання скоєння ним інших кримінальних правопорушень можливе без ізоляції від суспільства із застосуванням ст. 75, ст. 104 КК України, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Судові витрати та речові докази у справі відсутні, цивільний позов потерпілим не підтримано у зв`язку з добровільним відшкодуванням матеріальної шкоди.
Керуючись ст. ст. 366, 367, 374 КПК України, суд -
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_3 визнати винним в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді одного року позбавлення волі.
На підставі ст. 75, ст. 104 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 (один) рік, поклавши на нього обов`язки, передбачені п.п. 2, 3 ст. 76 КК України: повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та навчання чи роботи, не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції.
Міра запобіжного заходу ОСОБА_3 не обиралась.
Вирок може бути оскарженим до апеляційного суду Миколаївської області через Жовтневий районний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому, прокурору та потерпілому.

Суддя ОСОБА_1