"12" листопада 2015 р. Справа № 363/4154/15-к

У Х В А Л А
12 листопада 2015 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

захисників - ОСОБА_4 , ОСОБА_5

провівши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вишгороді підготовче судове засідання кримінального провадження № 0000093 від 23.01.2015 року по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185, ч.1 ст.309 КК України, ОСОБА_7 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

16 вересня 2015 року до Вишгородського районного суду Київської області надійшов, затверджений прокурором, обвинувальний акт у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185, ч.1 ст.309 КК України, ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

Ухвалою суду від 11.11.2015 року виділено з кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185, ч.1 ст.309 КК України, ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, в окреме провадження матеріали кримінального провадження відносно ОСОБА_8 по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та зупинено судове провадження щодо нього.

Під час підготовчого судового засідання прокурор просив призначити судовий розгляд кримінального провадження, так як вважає, що обвинувальний акт, наданий суду, складений із дотриманням вимог ст. 291 КПК України, викликати свідків які зазначені в реєстрі матеріалів досудового розслідування , проти приєднання цивільних позовів потерпілих не заперечив, проти заявлених клопотань захисту про повернення обвинувального акту заперечив, вважає, що відсутні підстави для його повернення. Разом з тим, просив суд продовжити строк утримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 , посилаючись на те, що ризики, які послугували його обранню на даний час не відпали, підстав про зміну та скасування запобіжного заходу не вбачає.

Потерпілі ОСОБА_9 та ОСОБА_10 підтримали думку прокурора , просили приєднати пред`явлені ними цивільні позови для їх вирішення в даному кримінальному провадженні.

Крім того через канцелярію суду від потерпілих: ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 надійшли цивільні позови до обвинувачених про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 ОСОБА_14 заявив клопотання про повернення даного обвинувального акту, мотивуючи свою позицію тим, що даний обвинувальний акт не відповідає вимогам п.5 ч.2 ст.291 КПК України , оскільки складений відносно трьох обвинувачених, а з урахуванням , того що відносно обвинуваченого ОСОБА_8 матеріали виділено в окреме провадження, необхідно скласти новий обвинувальний акт.

Обвинувачений ОСОБА_7 підтримав думку свого захисника.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 ОСОБА_4 заявила клопотання про повернення обвинувального акту , мотивуючи свою позицію тим, що даний обвинувальний акт не відповідає вимогам п.5 ч.2 ст.291 КПК України, пред`явлене обвинувачення є неконкретним, а саме в обвинувальному акті щодо обвинувачення ОСОБА_6 та ОСОБА_8 по епізодам, вчиненим наприкінці лютого потерпілому ОСОБА_15 , 20 травня 2015 року потерпілому ОСОБА_16 сформульовані однаково, що унеможливлює визначити роль, участь та результат дій кожного з них в інкримінуємому злочині та свідчить про відсутність правової оцінки діям всіх учасників кримінального правопорушення. Крім того, по епізодам від 12.05.2015 року , 21.05.2015 року не вказано у який спосіб і коли між обвинуваченими було досягнуто попередньої змови на вчинення крадіжки, по епізоду від 03.04.2015 року не вказано час вчинення кримінального правопорушення. Крім цього, формулювання обвинувачення містить суперечності щодо зазначення в обвинувальному акті дати проведення обшуку у ОСОБА_8 та ОСОБА_6 .

Також просила про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 з утримання під вартою на домашній арешт, посилаючись на те, що ризики , які послугували його обранню на даний час відпали, а нові не наведені прокурором.

Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав думку свого захисника.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього документи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до частини 3 статті 314 КПК України, суд, зокрема, має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Позиція сторони захисту та обвинуваченого щодо повернення обвинувального акту прокуророві для усунення недоліків ґрунтується на тому, що в даному обвинувальному акті формулювання обвинувачення є неконкретним.

Разом з тим, згідно ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт серед іншого повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) Закону про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Як вбачається із тексту обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000093 він містить належним чином сформульоване обвинувачення щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у інкримінуємих ним злочинів.

Суд вважає надуманим висновок сторони захисту щодо невідповідності обвинувального акту вимогам п. 5 ч.2 ст. 291 КПК України, оскільки з його змісту слідує, що у вказаному процесуальному документі викладено фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що клопотання сторони захисту та обвинуваченого про потребу повернення обвинувального прокуророві для усунення недоліків є необґрунтованим та не підлягає задоволенню.

Разом з тим судом зазначається, що порушення вимог КПК України, які б унеможливлювали призначення провадження до судового розгляду, відсутні, відтак суд приходить до висновку про необхідність призначення провадження за обвинувальним актом відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у судове засідання.

Зазначене судове засідання з урахуванням принципу гласності та відкритості судового провадження слід проводити відкрито, обмеження щодо цього, передбачені ч.2 ст.27 КПК України, відсутні.

Коло осіб, які беруть участь, у судовому розгляді є наступним: прокурор, потерпілі, представники потерпілих, обвинувачені , захисники, свідки.

Всі питання, пов`язані з підготовкою до судового розгляду, передбачені ст.315 КПК України, вирішені.

Відповідно до ч. 1ст. 316 КПК України після завершення підготовки до судового розгляду суд постановляє ухвалу про призначення судового розгляду.

Таким чином, в наявності достатні підстави для призначення даного обвинувального акту до судового розгляду.

Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження щодо зміни запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_6 з утримання під вартою на домашній арешт, приходить до висновку, про необґрунтованість заявленого клопотання, оскільки з дня надходження до суду обвинувального акту судове провадження не завершене, строк тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою закінчується 20 листопада 2015 року, враховуючи матеріали кримінального провадження, які свідчать, що на даний час не відпали ризики, передбачені ст.177 КПК України, що були встановлені під час обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого під час розгляду кримінального провадження, запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_6 відповідає конкретним підставам і меті запобіжного заходу, характеру та тяжкості діянь, які інкримінуються обвинуваченому, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_6 необхідно продовжити строк тримання під вартою строком на два місяці, відраховуючи з 20 листопада 2015 року.

Керуючись ст.ст. 128, 314-316 КПК України суд, -

У Х В А Л И В:

Призначити обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000093 від 23.01.2015 року по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185, ч.1 ст.309 КК України, ОСОБА_7 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в приміщенні Вишгородського районного суду на 14-00 годину 20 листопада 2015 року.

Розгляд кримінального провадження здійснювати суддею одноособово у відкритому судовому засіданні.

Прийняти до розгляду подані позовні заяви потерпілими: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди у даному кримінальному провадженні та визнати їх цивільними позивачами, а обвинувачених. цивільними відповідачами.

В судове засідання викликати учасників кримінального провадження.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою у Київському СІЗО №13 Державної пенітенціарної служби України в м.Києві та Київській області-- продовжити на два місяці до 20 січня 2016 року.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1