АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Єдиний унікальний номер справи: 647/439/15-к
Номер провадження : 11-кп/791/608/15 Головуючий в І інстанції : ОСОБА_1
Категорія: ч.2 ст.125 КК України Доповідач: ОСОБА_2
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2015 року серпня місяця 18 дня колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Херсонської області в складі: Головуючого судді : ОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

При секретарі: ОСОБА_5

З участю прокурора: ОСОБА_6

Обвинуваченого: ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Херсоні кримінальне провадження №0000215 за апеляційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження в суді першої інстанції, на вирок Бериславського районного суду Херсонської області від 06 травня 2015 року щодо: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Мирне Каланчацького району Херсонської області, українця, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого,

в с т а н о в и л а :

Цим вироком ОСОБА_7 засуджено за ч.1 ст.125 КК України до громадських робіт строком вісімдесят годин, вид яких визначається органами місцевого самоврядування, але не більш як чотири години на день; за ч.2 ст.125 КК України до громадських робіт строком на сто годин, вид яких визначається органами місцевого самоврядування, але не більш як чотири години на день. На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено громадські роботи строком сто годин, вид яких визначається органами місцевого самоврядування, але не більш як чотири години на день. Запобіжний захід щодо ОСОБА_7 не застосовувався.
Вироком суду ОСОБА_7 визнано винним і засуджено за те, що він 22.02.2015 року близько о 10.15 годині, знаходячись по вулиці 1-го Травня в м. Бериславі Херсонської області на прилеглій території до автостанції, на ґрунті раніше виниклих неприязних відносин, умисно, шляхом нанесення двох ударів кулаком правої руки в область обличчя потерпілого ОСОБА_8 внаслідок чого спричинив йому тілесні ушкодження, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 17 від 23.02.2015 року відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Крім того, він же 22.02.2015 року близько о 10.15 годині, знаходячись по АДРЕСА_3 на прилеглій території до автостанції, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, умисно, шляхом нанесення двох ударів кулаком правої та лівої руки в область обличчя потерпілого ОСОБА_9 внаслідок чого спричинив йому тілесні ушкодження, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 16 від 06.03.2015 року відносяться до легких тілесних ушкоджень, які потягли короткочасний розлад здоров`я.

В апеляційній скарзі прокурор не оспорюючи доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_7 , вважає, що вирок суду підлягає скасуванню у зв`язку з неправильним застосуванням норм закону та невідповідності призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення особі обвинуваченого.

В обґрунтування своєї апеляції посилається на те, що ОСОБА_7 визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначено покарання у виді громадських робіт строком вісімдесят годин, вид яких визначається органами місцевого самоврядування, але не більш як чотири години на день; за ч.2 ст.125 КК України призначено покарання у виді громадських робіт строком сто годин, вид яких визначається органами місцевого самоврядування, але не більш як чотири години на день. На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, остаточно призначено покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді громадських робіт строком сто годин.

Таким чином, суд призначив покарання ОСОБА_7 яке не відповідає санкції ч.2 ст.125 КК України, оскільки передбачено покарання лише у виді громадських робіт на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин, тому призначене судом покарання у виді ста годин громадських робіт не відповідає санкції частини 2 статті 125 КК України.

Разом з цим, згідно вироку суд призначив покарання нижче найнижчої межі, не посилаючись на ст.69 КК України, що є порушенням закону.

Просить вирок Бериславського районного суду від 06.05.2015 року стосовно ОСОБА_7 скасувати. Постановити новий вирок, яким ОСОБА_7 призначити покарання за ч.1 ст.125 КК України у виді громадських робіт строком вісімдесят годин, за ч.2 ст.125 КК України у виді громадських робіт строком сто п`ятдесят годин, вид яких визначається органами місцевого самоврядування, але не більш як чотири години на день. На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, остаточно призначити покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді громадських робіт строком сто п`ятдесят годин, вид яких визначається органами місцевого самоврядування, але не більш як чотири години на день. В решті вирок суду залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, який виклав суть вироку та доводи апеляції, думку прокурора, який підтримав апеляцію, обвинуваченого який не заперечував проти задоволення апеляції, заслухавши сторони в судових дебатах, які залишилися на своїх позиціях та останнє слово обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягають задоволенню з наступних підстав.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, за якими його засуджено, за встановлених і викладених у вироку обставин, та правильність кваліфікації його дій за ч.1 ст. 125, ч.2 ст.125 КК України обґрунтовано доказами, які досліджено судом у порядку ч.3 ст.349 КПК України та ніким не оспорюються.

Разом з тим, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 за ч.2 ст.125 КК України, суд першої інстанції не взяв до уваги, що найнижча межа покарання, передбаченого санкцією даної норми закону України про кримінальну відповідальність, передбачає покарання у виді громадських робіт від ста п`ятдесяти годин. Натомість, суд призначив йому покарання за ч.2 ст.125 КК України сто годин громадських робіт, що виходить за межі санкції зазначеної статті, без належного мотивування такого рішення та застосування положень ст.69 КК України., що відповідно до п.4 ч.1 ст.409 КПК України є підставою для скасування судового рішення.

Таким чином, суд неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність та призначив покарання, яке не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. Тому доводи прокурора в апеляційній скарзі є обґрунтованими і підлягають задоволенню, а вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині призначеного обвинуваченому покарання .

Призначаючи ОСОБА_7 покарання, колегія суддів у відповідності до вимог ст.50, ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які в силу ст.12 КК України є злочинами невеликої тяжкості, особу винного, який розкаявся у вчиненому, характеризується задовільно, його першу судимість, наявність на утриманні малолітньої дитини 2013 року народження, відсутність обставин, які обтяжують покарання і вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання в межах санкції інкримінованих йому статей у виді громадських робіт, що буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 407, 409,413, 418, 420 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження в суді першої інстанції - задовольнити.

Вирок Бериславського районного суду Херсонської області від 06 травня 2015 року в частині призначеного покарання скасувати.

Призначити ОСОБА_7 покарання за ч.1 ст.125 КК України у виді 80 (вісімдесят) годин громадських робіт; за ч.2 ст.125 КК України у виді 150 (сто п`ятдесят) годин громадських робіт, вид яких визначається органами місцевого самоврядування, але не більш як чотири години на день.
На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання у виді 150 (сто п`ятдесят) годин громадських робіт, вид яких визначається органами місцевого самоврядування, але не більш як чотири години на день.
В решті вирок суду залишити без змін.

Вирок набирає законної сили негайно та може бути оскаржений учасниками судового провадження в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня його проголошення, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий : ОСОБА_2 (підпис)

Судді: ОСОБА_3 (підпис)

ОСОБА_4 (підпис)