ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 лютого 2016 року м. Дніпропетровськ

Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 00000999 від 29.10.2015 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Інгулець, громадянина України, не працюючого, освіта середня, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 раніше судимого:

-
-23.01.2015 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 190 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75,76 КК України звільнити від відбування покарання та призначити остаточне покарання у вигляді 2 років іспитового строку;

-30.12.2015 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 309 КК України до арешту на строк 6 місяців, на підставі ст.. 71 КК України частково приєднано невідбуте покарання та остаточно призначити покарання 1 рік та 1 місяць позбавлення волі.

обвинуваченого за ч. 1 ст. 263 КК України,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 на початку жовтня 2015 року приблизно в 18:00 год., знаходячись по вул. Байкальська в м. Дніпропетровську, найшов дві підствольні гранати ВОГ-25 (№ ВМГ-К3144 13-88 та № ВМГ-К3144 38-78) промислового виготовлення, які залишив собі, тим самим незаконно придбав. Продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір спрямований на незаконне носіння й зберігання боєприпасів, незаконно переніс вищевказані підствольні гранати за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 та без передбаченого законом дозволу залишив зберігати до 28.10.2015.

Відповідно до п. 13 ст. 10 Закону України «Про міліцію» від 20.12.1990, в обов`язки міліції входить: Видавати дозвіл на придбання, зберігання, носіння і перевезення зброї, вогнепальної зброї, боєприпасів, вибухових речовин і матеріалів.

Так, 28.10.2015 першу половину дня ОСОБА_4 знаходився за місцем свого мешкання, за адресою АДРЕСА_1 усвідомлюючи, що 2 підствольні гранати марки ВОГ-25 (№ ВМГ-К3144 13-88 та № ВМГ-К3144 38-78) відносяться до категорії бойових на придбання, зберігання та носіння яких необхідний передбачений законом дозвіл та продовжуючи реалізовувати злочинний намір, направлений на носіння боєприпасів без передбаченого законом дозволу, взяв вищевказані підствольні гранати, та направився до вул. Косіора в м. Дніпропетровську, тим самим почав носити вищевказані 2 підствольні гранати марки ВОГ-25 (№ ВМГ-К3144 13-88 та № ВМГ-КЗ144 38-78) при собі без передбаченого законом дозволу.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, направлений на незаконне носіння і зберігання боєприпасів, близько 15:00 години 28.10.2015 р. знаходився в АДРЕСА_2 де вживав спиртний напій-пиво. В цей час до нього підійшли співробітники міліції та зробили зауваження про те, що розпивання спиртних напоїв в громадських місцях заборонене, попередивши що за таке правопорушення, передбачена адміністративна відповідальність за ч. 2 ст. 178 КУпАП України. Після цього було запрошено двох понятих, та в присутності яких було складено адміністративний протокол за вказаною вище статтею. На запитання співробітників міліції, чи є у ОСОБА_4 при собі заборонені речі, ОСОБА_4 відповів, що має. Після цього було викликано СОГ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області, в присутності понятих слідчий провів огляд особистих речей ОСОБА_4 , під час якого у лівому внутрішньому кармані куртки сірого кольору, одягненої на ньому, виявлено та вилучено 2 підствольні гранати марки ВОГ-25 (№ ВМГ-КЗ 144 13-88 та № ВМГ-КЗ 144 38-78) промислового виготовлення.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України визнав у повному обсязі, щиро розкаявся і показав, що він дійсно в жовтні 2015 р. знайшов 2 підствольні гранати та почав їх зберігати. 28.10.2015 р. при проведенні його особистого обшуку співробітниками міліції в нього були вилучені ці заборонені предмети.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд за згодою всіх учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого. При цьому судом з`ясовано чи правильно учасники судового провадження розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.
Суд встановив, що дії ОСОБА_4 органами досудового розслідування по ч. 1 ст. 263 КК України кваліфіковані вірно, оскільки він своїми умисними діями, які виразились у незаконному придбанні, зберіганні та носінні бойових припасів без передбаченого законом дозволу, вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 263 КК України.-
При призначенні покарання ОСОБА_4 суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься відповідно до вимог ст. 12 КК України до тяжкого злочину, дані про особу обвинуваченого, те, що він не працює, по місцю проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, перебуває під диспанцерно-динамічним наглядом у лікаря нарколога з діагнозом: «Розлади психіки та поведінки внаслідок вживання кількох наркотичних речовин та інших психоактивних речовин. Синдром Залежності».
Також суд враховує обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченого, а саме щире каяття, що передбачено ст.66 КК України.
Із врахуванням всіх обставин справи, а саме виду та кількості предмету злочину, особи обвинувачуваного, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі в нижчій межі санкції статті. Саме таке покарання є необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 скоїв злочин до постановлення вироку Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 30.12.2015 року, суд проходить до висновку про необхідність призначення остаточного покарання за правилами ч. 4 ст. 70 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.366-368, 371, 374, 376, 395 КПК України, суд ,-
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (ТРИ) роки.
У відповідності до ч. 4 ст. 70 КК України призначити покарання ОСОБА_4 за сукупністю злочинів шляхом часткового (у вигляді 1 місяця) складання покарання, призначеного вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 30.12.2015 року, остаточно призначивши ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (ТРИ) роки та 1 (один) місяць.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 29.10.2015 року.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення експертизи від 28.10.2015 № 70/26-449 у розмірі 1536 грн..
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1