Справа № 464/7914/15-к
пр.№ 1-в/464/342/15
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09.10.2015 року Сихівський районний суд м. Львова в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в режимі відеоконференції заяву захисника засудженого ОСОБА_5 ОСОБА_4 про звільнення від відбування покарання у зв`язку із хворобою,

в с т а н о в и в :
Вироком Франківського районного суду м. Львова від 20.12.2013 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 2 ст. 307, ст. 69, ст. 71 КК України до 4 років 1 місяця позбавленні волі.

Захисник ОСОБА_5 - ОСОБА_4 звернулась до суду із клопотанням про звільнення ОСОБА_5 від подальшого відбування покарання у зв`язку з хворобою.

У судовому засіданні захисник та засуджений клопотання підтримали, просили суд прийняти рішення про звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання за хворобою в порядку, визначеному ч.2 ст. 84 КК України. Додатково захисник ОСОБА_4 пояснила, що діагноз ОСОБА_5 ЗЗТБ в/ч лівої легені. Кат 5.1; В.20.0 (IV клінічна стадія ); хронічний вірусний гепатит та вказані захворювання входять до Переліку захворювань, які є підставою для звільненого засудженого від подальшого відбування покарання.

Заслухавши думку прокурора, який вважає клопотання таким, що не підлягає задоволенню у зв`язку із відсутністю висновку лікарської комісії, засудженого та його захисника, дослідивши матеріали клопотання, суд дійшов висновку про те, що таке не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ч.2 ст. 84 КК України особа, яка після вчинення злочину або постановлення вироку захворіла на іншу тяжку хворобу, що перешкоджає відбуванню покарання, може бути звільнена від покарання або від подальшого його відбування. При вирішенні цього питання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, характер захворювання, особу засудженого та інші обставини справи.

Відповідно до п.6 ч.1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання за хворобою.

Згідно п.п.1 та 2 Розділу 4 «Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі», затвердженого наказом Мін`юсту України, МОЗ України від 15.08.2014 № 1348/5/572, медичному обстеженню з метою підготовки та подання до суду матеріалів для вирішення питання про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання підлягають засуджені, які захворіли в УВП, а також особи, які захворіли до засудження, але їх хвороби внаслідок прогресування набули характеру, зазначеного в переліку захворювань, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, згідно з додатком 12 до цього Порядку. Медичний огляд таких хворих засуджених проводять спеціальні лікарські комісії територіальних органів ДПтС України після обов`язкового лікування і ретельного обстеження хворого в стаціонарних умовах лікарняних закладів або закладів охорони здоров`я з урахуванням результатів його медичного обстеження, проведеного лікування та заключного діагнозу.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про звільнення від відбуття покарання засуджених, які захворіли на тяжку хворобу» від 28 вересня 1973 року № 8 факт захворювання засудженого на тяжку хворобу сам по собі не тягне обов`язкового звільнення від відбуття покарання.

Звільнення від відбуття покарання через хворобу з місць позбавлення волі може бути застосоване судом до тих засуджених, які захворіли під час відбуття покарання і ця хвороба перешкоджає відбувати покарання, тобто у випадках, коли подальше утримання в місцях позбавлення волі загрожує їх життю або може призвести до серйозного погіршення здоров`я чи інших тяжких наслідків. Це стосується й тих осіб, які захворіли до засудження, але під час відбуття покарання їхня хвороба внаслідок прогресування набула характеру, зазначеного в переліку захворювань.

Перелік захворювань, які є підставою для подання в суди матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, затверджений згідно з додатком 12 Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі (пункт 1 розділу VI), що затверджений спільним Наказом Міністерства юстиції України та Міністерства охорони здоров`я України 15.08.2014 року № 1348/5/572 (далі Перелік захворювань).

Відповідно до ч.5 ст.154 КВК України клопотання про звільнення від відбування покарання внаслідок іншої тяжкої хвороби подається до суду начальником органу або установи виконання покарань. Одночасно з клопотанням до суду надсилаються висновок лікарської комісії й особова справа засудженого. У клопотанні вказуються дані, які характеризують поведінку засудженого під час відбування покарання.

Як вбачається із диспозиції вищевказаних статей, обов`язковою умовою для вирішення питання стосовно звільнення особи від подальшого відбування покарання у вигляді позбавлення волі, являється висновок лікарської комісії (в даному випадку висновок лікарської комісії при Управлінні ДПтС України у Львівській області), який складається за результатами засідання вказаної комісії, після обстеження особи та вивчення його особової справи, зокрема, медичної документації. Тобто, без надання вказаної документації, суд позбавлений можливості вирішувати питання, пов`язані із звільненням засуджених від подальшого відбування покарання за хворобою.

Крім того, у разі проведення такого засідання та прийняття рішення про можливість звільнення особи від подальшого відбування призначеного покарання через хворобу, адміністрація установи УДПтС України, за власною ініціативою надсилає на адресу суду загальної юрисдикції (згідно положень ст.ст.537-539 КПК України) відповідне клопотання, для подальшого вирішення питання, згідно чинного законодавства.

Лікар-інфекціоніст комунального закладу «Львівського обласного центру з профілактики та боротьби зі СНІДом» ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що у засудженого ОСОБА_5 наявні захворювання: ЗЗТБ в/ч лівої легені. Кат 5.1; В.20.0 (IV клінічна стадія); хронічний вірусний гепатит. Стан здоров`я засудженого відносно стабільний, лікування по діагнозу В.20.0 (IV клінічна стадія) отримує. Щодо лікування хронічного вірусного гепатиту, на даний час лікування не проводиться у зв`язку із недообстеженням ОСОБА_5 через відсутність можливості проведення такого обстеження в установі ЛВК №48.

Вищевказаний діагноз засудженого ОСОБА_5 підтверджений виписками з медичної картки, долученими захисником ОСОБА_4 в ході розгляду клопотання, а також поясненнями лікаря-нарколога медичної частини ЛВК №48 ОСОБА_7 в судовому засіданні.

Судом встановлено, що засуджений медогляд (експертизу) у спеціальній лікарській установі не проходив та не звертався до адміністрації установи з цього питання.

Враховуючи, що з клопотанням до суду про звільнення від відбування покарання за хворобою звернувся захисник засудженого, а також суду не надано належних доказів про встановлений засудженому діагноз, відомості про характер та ступінь його захворювання, а також дані про погіршення стану його здоров`я, пов`язані з перебуванням в умовах ізоляції (висновок лікарської комісії), суд приходить до висновку, що у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 про звільнення ОСОБА_5 від подальшого відбування покарання у зв`язку з хворобою слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 537-539 КПК України,

у х в а л и в :
У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 про звільнення ОСОБА_5 від подальшого відбування покарання у зв`язку з хворобою відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Львівської області через Сихівський районний суд м. Львова протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1