АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 листопада 2015 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
з участю прокурораОСОБА_6

адвоката ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8

розглянула матеріали справи за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 16.10.2015 р., якою частково задоволене клопотання слідчого СВ Соснівського РВ м. Черкаси і відносно ОСОБА_8 застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на шістдесят днів з покладенням на нього ряду обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Як встановлено із матеріалів справи, органом досудового розслідування відносно ОСОБА_8 відкрито кримінальне провадження за ст.ст. 191 ч. 1 та 191 ч. 3 КК України, за привласнення та розтрату чужого майна, яке перебувало в його віданні, вчинені повторно, на протязі серпня 2013 року по вересень 2014 року.

Частково задовольняючи клопотання слідчого та обираючи ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту слідчий суддя в ухвалі вказав, що хоча підозрюваний і скоїв тяжкий злочин проте має постійне місце проживання.

Крім того, в наданих слідством матеріалах відсутні дані, які б свідчили про його ухилення від явки до слідчого і при цьому останній не наполягає на задоволенні поданого ним клопотання.

За таких обставин, на думку слідчого судді, підозрюваний не потребує ізоляції його від суспільства і до нього можливе застосування більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Не погоджуючись із таким судовим рішенням прокурор в апеляційній скарзі ставить питання про його скасування та винесення нової ухвали про задоволення клопотання слідчого та винесення ухвали про застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

При цьому зазначає, що 26.10.2015 р. ОСОБА_8 повідомлено про підозру.

Проте за ним він до слідчого не з`явився і взагалі виклики слідчого ігнорує, що підтверджується відповідними рапортами працівників міліції та повістками, що направлялися на його адресу.

В зв`язку з переховуванням його від органів слідства 21.08.2015 р. досудове розслідування на підставі п. 2 ч. 1 ст. 280 КПК було зупинене.

15.10.2015 р. після встановлення місця його знаходження він в порядку ч. 4 ст. 208 КПК був затриманий.

Враховуючи, що він вчинив тяжкий злочин, вини не визнає, то має повну можливість впливати на свідків та понятих та іншим шляхом перешкоджати встановленню істини по справі і вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Заслухавши доповідача, прокурора, підтримавшого апеляційну скаргу, ОСОБА_8 та його захисника, які проти цього заперечували та перевіривши матеріали справи, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора.

Відповідно до ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є найбільш суворим запобіжним заходом і він застосовується в тому випадку, якщо неможливе застосування інших, більш м`яких заходів та існують ризики ухилення підозрюваного, обвинуваченого до слідчого та суду та перешкоджання слідству.

Як встановлено із пояснень ОСОБА_8 , він має постійне місце проживання, співпрацює із слідчим і від явки до нього не ухиляється.

При цьому, винуватим себе в інкримінованих йому у вину злочинах не визнає і сам зацікавлений в проведенні об`єктивного слідства та встановленні всіх обставин по даній справі.

Вказані пояснення стосовно цього ОСОБА_8 прокурором в судовому засіданні спростовані не були як не були і підтверджені викладені в апеляційній скарзі прокурора посилання на переховування ОСОБА_8 від органів слідства та зупинення в зв`язку з цим проведення слідчих дій.

Крім того, як зазначено в ухвалі суду першої інстанції, слідчий під час розгляду його клопотання по суті не наполягав на обранні відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, про що в суді підтвердив і сам ОСОБА_8 .

Ця обставина також вказує на недоцільність обрання відносно нього такого запобіжного заходу.

Що стосується тяжкості інкримінованого йому у вину злочину, то ця обставина не може являтися безумовною підставою для обрання йому найбільш суворого запобіжного заходу, тим більше, що вини в цьому ОСОБА_8 не визнає.

За вказаних обставин колегія суддів вважає ухвалу суду про обрання відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з покладенням на нього відповідних обов`язків законною і підстав для її скасування та винесення нової про обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, про що ставить питання прокурор, немає.

Керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :
Ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 16.10.2015 р., якою частково задоволене клопотання слідчого СВ Соснівського РВ м. Черкаси і відносно ОСОБА_8 застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на шістдесят днів з покладенням на нього ряду обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, залишити без зміни, а апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні, - без задоволення.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :