Болехівський міський суд Івано-Франківської області
Справа №1-26/2010
ВИРОК

іменем України

13 квітня 2010 року м. Болехів

Болехівський міський суд Івано-Франківської області В складі: головуючого судді Поляниці М. М.

секретаря судового засідання Барабаш В.М.

за участю: представника державного звинувачення прокурора Кравець В.

підсудного ОСОБА_1

потерпілої ОСОБА_2

педагога ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальну справу про обвинувачення:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя с. Козаківка Болехівської міської ради, ІНФОРМАЦІЯ_3, українця, громадянина України, тимчасово не працюючого, не судимого, неодруженого, у скоєнні злочину, передбаченого ч.І ст. 185 КК України,

встановив:

Підсудний ОСОБА_1 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку). Цей злочин вчинив при таких обставинах.

ОСОБА_1 у 20 січня 2010 року приблизно о 24 год. перебуваючи на дискотеці в сільському клубі с. Козаківка. скориставшись неуважністю потерпілої викрав мобільний телефон марки Nokia N73 вартістю1696 грн.. картку пам'яті вартістю 90 грн. Картку оператора Діджус вартістю 10 грн. всього майна на суму 1796 грн.. що належить потерпілій ОСОБА_2. Викрадений телефон продав за ціною 490 грн.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 свою вину визнав повністю та пояснив наступне, що ввечері 20 січня 20010 року перебуваючи на дискотеці в с. Козаківка почув, як у чиїсь курточці дзвонить телефон. Витягнувши телефон з куртки заховав його у кишеню. Через деякий час зазначений телефон продав за 470 грн. Щиро розкаюється у вчиненому, просить суворо не карати.

Потерпіла суду показала, що перебувала на дискотеці в с. Козаківка. Коли вийшла на вулицю то виявила, що викрадений телефон. Про те. що телефон викрав ОСОБА_1 дізналася від працівників міліції. Телефон їй повернули, претензій до підсудного не має. просить не позбавляти його волі.

Під час судового розгляду підсудний заявив письмове клопотання, про недоцільність дослідження доказів щодо обставин вчинення злочину, оскільки він не оспорює фактичні обставини справи. Заподіяну потерпілій ОСОБА_2 шкоду відшкодував у добровільному порядку.

Прокурор, потерпіла не заперечив проти проведення скороченого судового слідства. Учасникам процесу роз'яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку.

Суд вислухавши думку учасників процесу, переконавшись, що підсудний та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, що відсутні сумніви у добровільності та істинності їх позиції визнає недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ними не оспорюються. Потерпіла цивільний позов не заявила, подала до суду заяву в якій зазначила, що завдану їй шкоду відшкодовано у добровільному порядку. Телефон повернуто.

Суд, допитавши підсудного та впевнившись у правильності розуміння ним змісту обставин справи, істинності та добровільності його позицій, враховуючи думку прокурора, потерпілої приходить до висновку, що належною є правова оцінка дій ОСОБА_1 за ч.І ст.185 КК України, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна.

Призначаючи покарання ОСОБА_1 суд у відповідності до вимог ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, характеризується по місцю проживання посередньо (а.с.38), є особою раніше не судимою (а.с.35. на обліку у психоневрологічном> та наркологічному кабінетах не знаходиться (а.с.40-41) та обставини, що пом'якшують та тяжують покарання.

До обставин, що пом'якшують покарання підсудного ОСОБА_1 суд відносить явку з повинною, щире каяття у вчиненому, добровільне відшкодування завданих збитків, примирення з потерпілою.

Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

На час розгляду справи в суді. ОСОБА_1 правильно та об'єктивно оцінює свою поведінку після вчинення злочину, щиро розкаюється у вчиненому злочині.

Приймаючи до уваги дані про особу підсудного, характер і ступінь суспільної небезпечності скоєного ним злочину, суд вважає, що його виправлення можливе без ізоляції від суспільства, а тому йому слід призначити покарання у вигляді штрафу в межах санкції встановленої ч.І ст.185КК України.

Суд визнає, що покарання у вигляді штрафу є дійсно необхідним і достатнім для виправлення підсудного ОСОБА_1 і попередженню вчинення ним нових злочинів.

Підставами для такого висновку суду, служить те, що після вчинення злочину, підсудний примирився з потерпілою, у добровільному порядку відшкодував заподіяну шкоду, є молодою особою, вперше притягується до кримінальної відповідальності.

Це свідчить, що підсудний на час розгляду справи в суді, правильно та об'єктивно оцінює свою поведінку після вчинення злочину, щиро розкаюється у вчиненому злочині.

Мобільний телефон марки ІМокіа N73 вартістю 1696 грн., картку пам'яті вартістю 90 грн. Картку оператора Діджус вартістю 10 грн. всього майна на суму 1796 грн., які повернуті органом досудового слідства потерпілій залишити ОСОБА_2.

Керуючись ст.ст. 323,324.327 Кримінально-процесуального кодексу України, суд,

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 185 Кримінального кодексу України та призначити покарання у виді штрафу розміром 1000 (одна тисяча) грн.

До набрання вироком законної сили зобов'язання стосовно про явку в органи дізнання, прокуратури та суду засудженого ОСОБА_1 залишити без зміни .

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом п'ятнадцяти діб учасниками судового розгляду - з моменту його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги, а прокурором - апеляційного подання до Болехівського міського суду.

Суддя ММ. Поляни ця