АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-cc/796/2544/2015 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 вересня 2015 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

представника власника майна ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 18 червня 2015 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою частково задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу ГУ СБ України у місті Києві та Київській області ОСОБА_9 , яке погоджене із прокурором відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_6 , та накладено арешт на майно, а саме на частку ОСОБА_8 в статутному капіталі ТОВ «TIC-Вугілля» () шляхом заборони її відчуження.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, представник власника майна ОСОБА_7 подав в інтересах ОСОБА_8 апеляційну скаргу, в якій, вважаючи ухвалу слідчого судді незаконною, просить її скасувати, а клопотання старшого слідчого про арешт майна залишити без задоволення. Зокрема, апелянт стверджує, що громадянин Угорщини ОСОБА_8 не є підозрюваним, обвинувачуваним або особою, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, що вчинила суспільно небезпечне діяння, або іншою особою, у якої таке майно перебуває, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна. При цьому представник зазначає, що не має процесуально-правового статусу в даному кримінальному провадженні і TOB «ТІС-Вугілля». Крім того, апелянт вказує, що в оскаржуваній ухвалі не зазначено та жодним чином не обґрунтовано, якому саме із критеріїв, передбачених ст. 167 КПК України, відповідає частка у статутному капіталі, на яку накладається арешт.

Далі в апеляційній скарзі ОСОБА_7 звертає увагу, що набуття ОСОБА_8 корпоративних прав TOB «ТІС-Вугілля» відбувалося в січні 2011 року не шляхом придбання за грошові кошти, а внаслідок виділу юридичної особи, як форми перетворення в порядку ст. 109 Цивільного кодексу України. Також апелянт вказує, що в ухвалі слідчого судді ТОВ «TIC-Вугілля» взагалі не згадується як формальний учасник схеми розтрати державних коштів.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника власника майна, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, поясненняпрокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як вбачається з матеріалів провадження, СВ Головного управління СБ України у місті Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000215, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23 грудня 2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Органи досудового розслідування вважають встановленим, що в період з січня по листопад 2014 року службові особи ПАТ «Державна продовольчо-зернова корпорація України» () за попередньою змовою з не встановленими особами вчинили розтрату державних коштів у розмірі 16 мільйонів доларів США, що є особливо великим розміром, внаслідок проведення з порушенням норм законодавства України операцій з експорту зернових культур за зниженою вартістю на користь підконтрольним їм офшорним підприємствам: «SOMERTON BUSINESS LTD», «LIRTAVIS ENTERPRISES LTD» та «FEDCOM EUROPE SART», що мають ознаки фіктивності. Транспортування та відвантаження зерна здійснювалось ТОВ з іноземними інвестиціями «Трансінвестсервіс» ( ), TOB «ТІС-Зерно» () та TOB «ТІС-Міндобрива» ().

Вищезазначені підприємства та TOB «Федкомінвест-Україна» є пов`язаними між собою та контролюються службовими особами ПАТ «Державна продовольчо-зернова корпорація України» та ОСОБА_8

17 червня 2015 року старший слідчий в ОВС слідчого відділу ГУ СБ України у місті Києві та Київській області ОСОБА_9 , за погодженням із прокурором відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_6 , звернувся до Печерського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту на корпоративні права учасників ТОВ «TIC-Вугілля» () в користуванні та розпорядженні частками в товаристві, заборонивши учасникам проводити загальні збори та приймати будь-які рішення на загальних зборах учасників, в тому числі змінювати власників часток, змінювати виконавчий орган, вносити зміни до статутних документів ТОВ «TIC-Вугілля», () та до Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців.

18 червня 2015 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва клопотання старшого слідчого було частково задоволено, а саме накладено арешт на частку ОСОБА_8 в статутному капіталі ТОВ «TIC-Вугілля» () шляхом заборони її відчуження.

Задовольняючи частково дане клопотання старшого слідчого, внесене в межах кримінального провадження № 0000215, про накладення арешту на корпоративні права учасниківТОВ «TIC-Вугілля» (), слідчий суддя, як вбачається з журналу судового засідання, заслухав пояснення старшого слідчого ОСОБА_9 та,дослідивши матеріали, додані до клопотання, прийшов до висновку про накладення арешту на частку ОСОБА_8 в статутному капіталі ТОВ «TIC-Вугілля» (), оскільки, як зазначив слідчий суддя, є всі підстави вважати, що ОСОБА_8 придбав частки в статутному капіталі ТОВ «TIC-Вугілля» () за рахунок коштів, які одержані внаслідок вчинення незаконних фінансових операцій.

З таким рішенням слідчого судді погодитися неможливо з огляду на такі обставини.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати не тільки існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину, достатність доказів, що вказують на вчинення злочину, правову підставу для арешту майна і можливий розмір шкоди, завданої злочином, а й наслідки арешту майна для третіх осіб та розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Однак, зазначених вимог закону слідчий суддя та старший слідчий не дотрималися.
Зокрема, старший слідчий в клопотанні, ставлячи питання про арешт майна, а саме на корпоративні права учасників ТОВ «TIC-Вугілля» (), вказує, що в період з січня по листопад 2014 року службові особи ПАТ «Державна продовольчо-зернова корпорація України» () за попередньою змовою з не встановленими особами вчинили розтрату державних коштів у розмірі 16 мільйонів доларів США, що є особливо великим розміром, внаслідок проведення з порушенням норм законодавства України операцій з експорту зернових культур за зниженою вартістю на користь підконтрольним їм офшорним підприємствам: «SOMERTON BUSINESS LTD», «LIRTAVIS ENTERPRISES LTD» та «FEDCOM EUROPE SART», що мають ознаки фіктивності. Транспортування та відвантаження зерна здійснювалось ТОВ з іноземними інвестиціями «Трансінвестсервіс» ( ), TOB «ТІС-Зерно» () та TOB «ТІС-Міндобрива» (). Разом з тим, старший слідчий зазначав, що вищевказані підприємства та TOB «Федкомінвест-Україна» є пов`язаними між собою та контролюються службовими особами ПАТ «Державна продовольчо-зерновакорпорація України» та ОСОБА_8 .

Також органи досудового розслідування стверджують, що до схеми заволодіння коштами та майном державного підприємства причетні товариства, які фактично контролюються ОСОБА_8 та в яких він є засновником, а саме ТОВ з іноземними інвестиціями «Трансінвестсервіс», TOB «ТІС-Зерно», TOB «ТІС- Міндобрива», ТОВ «ТІС-Руда», ТОВ «ТІС-ВУГІЛЛЯ» та ТОВ «ТІС-Контернейний термінал».

Між тим, в суді апеляційної інстанції було встановлено, що Компанія Fedcominvest Europe SARL зареєстрована у 2009 році у Князівстві Монако, основним видом діяльності якої є оптова торгівля спеціалізована оптова торгівля іншими продуктами харчування (NAF 513Т) та торгівля іншими товарами (SIC 5149), а основною спеціалізацією є торгівля зерном. Fedcominvest Europe SARL спеціалізується на поставках зерна до країн Ближнього Сходу. Дана компанія не є підконтрольною службовим особам ПАТ «Державна продовольчо-зернова корпорація України» ().

Як вбачається із довідки № 029/09/15, наданої віце-президентом Fedcominvest Europe SARL Марко Гарцоне, Компанія Fedcominvest Europe SARL не укладала жодних контрактів з ПАТ «Державна продовольчо-зернова корпорація України» або Somerton Business Ltd (Гонконг), договірні відносини з цими підприємствами відсутні та взаєморозрахунки ніколи не проводились.
Разом з тим, відповідно із наданої довідки, в період з липня по жовтень 2014 року Fedcominvest Europe SARL уклало низку контрактів з компанією продавцем Lirtavis Enterprises Ltd (Кіпр), на підставі яких Fedcominvest Europe SARL придбала зерно врожаю 2014 року українського походження. Згідно з умовами цих контрактів Fedcominvest Europe SARL, як покупець, здійснив 100% оплату за придбаний товар за всіма контрактами, укладеними з продавцем Lirtavis Enterprises Ltd.

Також старший слідчий в клопотанні посилається на те, що до схеми заволодіння коштами та майном державного підприємства причетні товариства, які фактично контролюються ОСОБА_8 , а саме ТОВ «Трансінвестсервіс», ТОВ «TIC-Зерно», TOB «ТІС-Міндобрива», ТОВ «TIC-Руда», ТОВ «TIC-Вугілля», ТОВ «ТІС-Контейнерний термінал».

Вказане твердження, як встановила колегія суддів, не відповідає дійсності.

Зокрема, як вбачається з наданих до суду апеляційної інстанції матеріалів, ТОВ «TIC-Зерно» та ТОВ «ТІС-Міндобрива» на підставі окремих договорів надавали на платній основі ПАТ «ДПЗКУ» послуги із зберігання та перевалки зерна. При цьому до ТОВ «TIC-Зерно» та ТОВ «ТІС-Міндобрива» ніколи не купували зерна у ПАТ «ДПЗКУ» або інших згаданих в клопотанні старшого слідчого підприємств, ТОВ «TIC-Зерно» та ТОВ «ТІС-Міндобрива» не переходило право власності на зерно, що було державною власністю і належало ПАТ «ДПЗКУ». Крім того, ТОВ «TIC-Руда», ТОВ «TIC-Вугілля», TOB «ТІС-Контейнерний термінал» та ТОВ «Трансінвестсервіс» ніколи не мали жодного відношення ані до купівлі-продажу, ані навіть до перевалки зерна і вони не мали договірних відносин з ПАТ «ДПЗКУ».

Більш того, у клопотанні старшого слідчого та в ухвалі слідчого судді зазначено, що ОСОБА_8 придбав частки в статутному капіталі ТОВ «ТІС-Вугілля» за рахунок коштів, які одержані внаслідок вчинення незаконних фінансових операцій в період з січня по листопад 2014 року.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців від 08 вересня 2015 року, а також довідки, наданої Генеральним директором ТОВ «ТІС-Вугілля» ОСОБА_10 та головним бухгалтером ОСОБА_11 , права на частку ОСОБА_8 в ТОВ «ТІС-Вугілля» виникли внаслідок реорганізації ТОВ «Трансінвестсервіс» 26 січня 2011 року.

За наведених обставин накладення арешту начастку ОСОБА_8 в статутному капіталі ТОВ «TIC-Вугілля» () не може бути визнаним на даний час законним та обґрунтованим.

На підставі вищевикладеного колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга представника власника майна ОСОБА_7 підлягає задоволенню, а ухвала слідчого судді скасуванню з постановленням апеляційним судом нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання старшого слідчого про накладення арешту як на корпоративні права учасників ТОВ «TIC-Вугілля» (), так і на частку ОСОБА_8 в статутному капіталі ТОВ «TIC-Вугілля» (), шляхом заборони її відчуження.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу слідчого суддіПечерського районного суду міста Києва від 18 червня 2015 року, якою частково задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу ГУ СБ України у місті Києві та Київській області ОСОБА_9 , погоджене із прокурором відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_6 , та накладено арешт на майно, а саме на частку ОСОБА_8 в статутному капіталі ТОВ «TIC-Вугілля» () шляхом заборони її відчуження, скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу ГУ СБ України у місті Києві та Київській області ОСОБА_9 , погодженого із прокурором відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_6 , про накладення арешту на корпоративні права учасників ТОВ «TIC-Вугілля» (), відмовити.
Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________________ _______________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_12 Масенко