Справа № 305/2051/15-к
А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

28.01.2016 м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області у складі суддів: ОСОБА_1 (головуючий), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді апеляційне провадження № 11-кп/777/111/16 за апеляційною скаргою заступника прокурора Рахівського району ОСОБА_6 на ухвалу Рахівського районного суду Закарпатської області від 09.12.2015 про повернення прокурору обвинувального акту щодо обвинуваченого за ч.1 ст.309 КК України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 .
30.10.2015 слідчим СВ Рахівського РВ УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_8 складено зазначений вище обвинувальний акт, згідно якого ОСОБА_7 висунуто підозру в тому, що останній 19.09.2015, біля 10 год., перебуваючи в урочищі «Менчіл», в м. Рахів Закарпатської області, знайшов на території вказаного урочища кущ рослини коноплі, зірвав з нього декілька листків, після чого переніс її до свого вказаного вище місця проживання, де в приміщенні будинку, з метою особистого вживання, без мети збуту, перетерши вказані листки рослин коноплі, незаконно виготовив з них наркотичний засіб канабіс, який відповідно до висновку експерта № 18/477 від 07.10.2015 має ботанічні ознаки рослини коноплі та містить у своєму складі тетрагідроканнабінол, і є канабісом (марихуаною) особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено, який незаконно зберігав там же у чотирьох паперових згортках з метою особистого вживання.
21.09.2015, біля 16 год., ОСОБА_7 переніс у кишені куртки даний наркотичний засіб до парку ім. Т.Шевченка, що по вул. Б.Хмельницького,4, в м. Рахів Закарпатської області, де був затриманий працівниками міліції за куріння тютюнових виробів у громадських місцях.
Під час огляду у правій кишені куртки ОСОБА_7 працівниками міліції виявлено та вилучено чотири паперові згортки, в яких знаходився вказаний наркотичний засіб, маса якого в перерахунку на суху речовину становила 8,9281 г.
Згідно вказаної вище ухвали місцевого суду від 09.12.2015, обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 не відповідає вимогам п.5 ч.2 ст.291 КПК України, а саме у ньому відсутнє формулювання обвинувачення ОСОБА_7 в розумінні п.13 ч.1 ст.3 КПК України.
В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати дану ухвалу місцевого суду від 09.12.2015, а обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 повернути до того ж суду першої інстанції для виконання ним вимог ст.ст.314-316 КІІК України, з урахуванням наступного.
Так, в зазначеному вище обвинувальному акті, на виконання вимог п.5 ч.2 ст.291 КПК України, органом досудового розслідування з дотриманням вимог, передбачених пунктом 13 ст.3 КПК України зазначено твердження про те, що ОСОБА_7 своїми діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.309 КК України, тобто незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.
Крім того, вказує, що відображене в обвинувальному акті обвинувачення, яке висунуто ОСОБА_7 про те, що він вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.309 КК України сформульовано стороною обвинувачення згідно з вимогами КПК України та у межах наданих законом повноважень. Таке твердження про вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення не може вважатись висновком про визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, оскільки згідно з ч.2 ст.373 КПК України відповідний висновок має право зробити виключно суд лише за умови доведення винуватості особи у ході судового розгляду.
Заслухавши доповідь судді, промову прокурора на підтримання поданої стороною обвинувачення апеляційної скарги, яка також додала, що ухвала є незаконною також в частині, що стосується визначення судом строку в один місяць, протягом якого прокурор зобов`язаний усунути недоліки обвинувального акту, перевіривши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, обговоривши доводи скарги, апеляційний суд визнає, що остання підлягає задоволенню частково, враховуючи наступне.
Відповідно до п.13 ч.1 ст.3 КПК України обвинуваченням є твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.
Відповідно до ч.4 ст.110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.
Відповідно до п.5 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт, крім іншого, має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Європейський суд з прав людини (далі Суд) у справі «Абрамян проти Росії» від 09.10.2008 зазначив, що у тексті підпункту «а» п.3 ст.6 Європейської Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» від 04.11.1950 (ратифіковано Законом № 475/97-ВР від 17.07.97) вказано нанеобхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу (бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього). Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення. Крім того, право бути поінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «b» п.3 ст.6 Конвенції.
Проте, як правильно визнав суд першої інстанції, обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 не відповідає вимогам п.5 ч.2 ст.291 КПК України, оскільки не містить формулювання обвинувачення.
Так, на виконання вимог п.5 ч.2 ст.291 КПК України слідчим в обвинувальному акті зазначено лише правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, а також встановлені ним фактичні обставини під час досудового розслідування; також міститься вказівка на те, що ОСОБА_7 саме підозрюється, а не обвинувачується у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України.
Таким чином, прокурором відповідно до вимог кримінального процесуального закону не висунуто ОСОБА_7 обвинувачення у вчиненні ним вказаного кримінального правопорушення.
Доводи прокурора про те, що обвинувальний акт містить формулювання обвинувачення, не можуть бути прийнятними, оскільки їх обґрунтування є недостатніми та спростовуються змістом зазначеного обвинувального акта.
Доводи прокурора в апеляційному суді про те, що судом необґрунтовано визначено строк в один місяць, протягом якого прокурор зобов`язаний усунути недоліки обвинувального акту є обґрунтовані, оскільки КПК України, зокрема статтею 314 цього Кодексу, не передбачено повноважень суду першої інстанції визначати строк, протягом якого прокурор повинен усувати недоліки обвинувального акту. Такі строки визначені кримінальним процесуальним законом п.21 ч.1 ст.7, 28 КПК України.
З цих підстав оскаржена прокурором ухвала місцевого суду підлягає зміні з виключенням із її резолютивної частини посилання на необхідність усунення недоліків обвинувального акту у місячний строк з дня набрання нею законної сили.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 404,407,418,419 КПК України, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.
Ухвалу Рахівського районного суду Закарпатської області від 09.12.2015 про повернення прокурору обвинувального акту щодо обвинуваченого за ч.1 ст.309 КК України ОСОБА_7 змінити: виключити з її резолютивної частини посилання на необхідність усунення недоліків обвинувального акту у місячний строк з дня набрання законної сили ухвалою.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та відповідно до ч.2 ст.424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: