Справа № 463/827/14-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/598/15 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах
апеляційного суду Львівської області в складі:
головуючої ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі : ОСОБА_5 , ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові кримінальне провадження № 0003248 про обвинувачення

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Приморськ Балахтинського району Красноярського краю Російської Федерації, українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, працюючого на посаді інженера-енергетика у ПАТ «Укртелеком», раніше не судимого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

- за ч. 1 ст. 115 КК України,

за участю прокурорів ОСОБА_8 , ОСОБА_9

захисника ОСОБА_10

потерпілої ОСОБА_11

за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_12 на вирок Личаківського районного суду м. Львова від 13 травня 2015 року, -

встановила:
вироком Личаківського районного суду м. Львова від 13 травня 2015 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 116 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_7 рахувати з часу затримання та дати складання протоколу затримання - 18 листопада 2013 року.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_7 до вступу вироку в законну силу залишено тримання під вартою.

Вирішено питання з судовими витратами та речовими доказами.

Згідно вироку суду, ОСОБА_7 25 жовтня 2013 року в період часу з 02 год. 00 хв. до 03 год. 00 хв., знаходячись у квартирі АДРЕСА_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, під час конфлікту з потерпілим ОСОБА_13 , вчинив умисне вбивство в стані сильного душевного хвилювання, що раптово виникло внаслідок протиправної поведінки потерпілого, яка полягала у пропозиції вступити у сексуальні відносини, які ОСОБА_7 сприйняв, як сильну образу його честі та гідності, а також погрозах застосування насильства із використанням ножа, який знаходився у руках потерпілого. Перебуваючи у бурхливому, емоційному стані ОСОБА_7 , вивернувши кисть руки потерпілого ОСОБА_13 , в якій знаходився ніж, наніс останньому множинні проникаючі колото-різані поранення грудної клітки з ушкодженням серця та лівої легені, внаслідок чого наступила смерть потерпілого.

На вирок суду прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_12 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати оскаржуваний вирок у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам справи. Кримінальне провадження направити до суду першої інстанції для проведення нового розгляду в іншому складі суду.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги, вказує, що суд у вироку не врахував акт №227 стаціонарної комплексної судово -психологічної - психіатричної експертизи від 18.12.2013 р. згідно якого ОСОБА_7 в період інкримінованого йому дій, психічним захворюванням чи недоумством не страждав, не виявляв будь яких тимчасових чи інших хворобливих розладів психічної діяльності міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.
Підкреслює, що мотивуючи своє рішення, судом, всупереч ч. 1 ст. 411 КПК України, не об`єктивно взято до уваги покази свідка ОСОБА_14 , який в своїх показах зазначив, що о 17:00 год. 24.10.2014 р. він зайшов в магазин Каньйон, де зустрів ОСОБА_7 з особою на ім`я ОСОБА_15 ( ОСОБА_16 ), який тримав в руках пляшку горілки. Вони між собою спілкувалися, час-від-часу розмова відбувалася на підвищених тонах, суперечки між ними виникали з приводу національності та мови. Вказані суперечки в подальшому могли стати причиною настання вбивства.
Наголошує, що судом неналежно досліджено висновок експерта №884/2013 від 29.11.2013 року, оскільки наведене у вказаному висновку експерта вказує на те, що заподіяння такої кількості (52) ударів ОСОБА_7 ріжучим-предметом в тіло ОСОБА_17 повинно зайняти певний тривалий проміжок часу, що відкидає наявність афекту, який є явищем тимчасовим раптовим, яке не може бути протягом тривалого періоду. Вказані тілесні ушкодження ОСОБА_7 наносив потерпілому ОСОБА_18 в різні частини тіла не лише в грудну клітку а також і в шию, що також частково заперечує наявність в ОСОБА_7 стану афекту.
Крім цього, судом не враховано, що в своїх показах ОСОБА_7 зазначає що не пригадує як потрапив у квартиру до потерпілого ОСОБА_17 , не пригадує як заснув у нього у квартирі. Враховуючи покази свідка ОСОБА_19 та продавця магазину «Каньон» можна дійти висновку що ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_13 розпивали спиртні напої і станом на 02:00-03:00 24.10.2014 р. ОСОБА_7 був в стані алкогольного сп`яніння, що відкидає стан афекту.
Вважає, що судом неповно та не об`єктивно надано оцінку зібраним по справі доказам, висновки суду містять істотні суперечності та не відповідають фактичним обставинам у справі, що стало причиною винесення незаконного вироку та перекваліфіковано діяння ОСОБА_7 на ст. 116 КК України.
Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора та потерпілу на підтримання апеляційної скарги, заперечення на апеляційну скаргу адвоката та обвинуваченого , перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.
Згідно з вимогами ч.1 ст.404 КПК України вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.
Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_7 у вчинені злочину за який його засуджено , підтверджується сукупністю доказів розглянутих в судовому засіданні і є обґрунтованим.
В супереч твердженням викладеним в апеляційній скарзі та при апеляційному розгляді справи, матеріали даного кримінального провадження містять достатньо належних і беззаперечних доказів яким суд дав належну оцінку, що свідчать про скоєння вбивства потерпілого ОСОБА_13 обвинуваченим ОСОБА_7 в стані сильного душевного хвилювання, який виник раптово внаслідок неправомірної поведінки потерпілого, яка полягала в пропозиції вступити у сексуальні відносини, яку ОСОБА_7 сприйняв як сильну образу його честі та гідності , а також погрозах застосування насильства із використанням ножа . Як встановлено експертами даний психотравмуючий влив викликав у ОСОБА_7 виражений афективний спалах зі змінами у психологічної діяльності . Характер та механізм завданих тілесних ушкоджень численна кількість нанесених ударів з їх основною локалізацією в одному місці ( грудна клітка) , подальша поведінка після скоєння злочину розгубленість, не цілеспрямованість без чітких думок з одного боку витер ганчіркою ніж, з іншого кинув ї тут ж на підлогу , не міг знайти адекватного способу вийти з квартири, вистрибнув з балкону не подумав , що може розбитись , потім заснув на лавці під дощем вказують, що ОСОБА_7 перебував безпосередньо під впливом афекту.
Як в ході досудового розслідування так і під час судового слідства ОСОБА_20 пояснював , 25.10.2013р. вночі перебуваючи в кватирі потерпілого після розпиття алкогольних напоїв, як потрапив туди не пам`ятає,прокинувся в квартирі, просив потерпілого випустити його з кімнати , на що останній в грубій формі запропонував йому зайнятись коханням, він відмовив, при цьому побачив в руках потерпілого ніж, він раптово почув страх, відразу та злякався за своє життя . З метою самозахисту вдарив потерпілого сумкою , проте потерпілий продовжував наступати на нього з ножем, він вивихнувши кисть наніс удари потерпілому ножем , всього пригадує 3-4 удари, як опинився ніж в його руках не пригадує, всі подіє пам`ятає смутно.
В суді апеляційної інстанції ОСОБА_7 ствердив, що докладно не пригадує всі події, пам`ятає, що коли прокинувся в квартирі потерпілого , просив його випустити з кімнати, так як, не зміг відчинити двері, на що потерпілий йому сказав «Ти попав» запропонував йому зайнятись коханням, що викликало в нього відразу, в руках у потерпілого був ніж, він злякався , з метою самозахисту ОСОБА_20 наніс йому удари сумкою, потерпілий не відступав і він наніс йому удари ножем, що пам`ятає смутно.
В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_11 пояснила, що двері в кімнаті ОСОБА_13 мають перекос і тому можуть тяжко відкриватись, на замок вони не закриваються.
Відповідно до висновку експерта № 884/2013 від 29.11.2013р. зазначено , що причиною смерті ОСОБА_21 є множинні проникаючі колото-різані порання грудної клітки з ушкодженням серця та лівої легені , що призвело до гострої крововтрати та смерті, діагностовано 44 рани на передній поверхні грудної клітки. ( а.с 2-7 т.3).
Допитана в судовому засіданні суді першої інстанції експерт ОСОБА_22 підтримавши висновок експерта № 884/2013 від 29.11.2013р показала , що виявлені у потерпілого ОСОБА_21 тілесні ушкодження заподіяні протягом нетривалого періоду часу і могли бути заподіяні при обставинах які зазначає обвинувачений.
Згідно протоколу огляду місця події від 20.11.2013 року, при огляді кімнати № 3 квартири АДРЕСА_2 , а саме біля дверей шафи на підлозі виявлено ніж з слідами речовини бурого кольору та фрагмент різнокольорової тканини з слідами речовини бурого кольору (т.4 а.с.60-61).
Згідно з висновком експерта № 304/2013-мк від 21.01.2014 року вбачається, що при проведенні судово-медичної експертизи одягу та клаптів шкіри від трупа ОСОБА_13 на передній половинці футболки було виявлено близько 40 колото-різаних пошкоджень, на клапті шкіри з лівої поверхні грудної клітки та на клапті шкіри з передньої черевної стінки було виявлено по одному колото-різаному пошкодженню, які утворились від дії плоского колюче-ріжучого предмету типу клинка ножа, який мав одне гостре лезо та обух. Даних, які б дали можливість вважати, що вищевказані колото-різані пошкодження на одязі та шкірі були заподіяні різними знаряддями виявлено не було. Ділянка розташування колото-різаних пошкоджень на передній половинці футболки відповідає ділянці розташування ран на тілі ОСОБА_13 на передній поверхні грудної клітки, більше зліва, на площі 33x25см (т.З а.с.107-110).
Як вбачається з акту № 227 стаціонарної комплексної судової - психолого-психіатричної експертизи від 18.12.2013 року, ОСОБА_7 на даний час психічним захворюванням не страждає, може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. В період інкримінованих йому дій, психічним захворюванням чи недоумством не страждав, не виявляв будь-яких тимчасових чи інших хворобливих розладів психічної діяльності, міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Клінічних ознак хронічного алкоголізму чи наркоманії не виявлено. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує. Діагностовано індивідуально-психологічні особливості ОСОБА_7 , а саме педантичний та афективно - екзальтований тип характеру для якого характерне бурне реагування на різні життєві ситуації (емоційна збудливість, надмірна чутливість, швидке виникнення та посилення страху і відчаю, застрягання на психотравмуючій ситуації) що могли вплинути на його поведінку, на момент інкримінованих йому дій, але не суттєво (т.З а.с.98-103). Питання щодо перебування ОСОБА_7 у стані афекту перед експертами не ставилось.
Відповідно до акту № 757 амбулаторної судово-психологічної експертизи від 13. 11 2014р.року на вирішення якої ставилось питання чи були викликані дії обвинуваченого станом сильного душевного хвилювання , встановлено, що неочікувані пропозиції потерпілого ОСОБА_13 вступити у сексуальні відносини, які ОСОБА_7 сприйняв як сильну образу його честі та гідності, а також погрози ножем, викликали у нього бурхливий емоційний спалах відрази, приниження, страх, відчаю, безпорадності, який перебігав по механізму фізіологічного афекту з його 3-ох фазною динамікою. Даний психотравмуючий вплив викликав у ОСОБА_7 виражений афективний спалах зі змінами у психічній діяльності у вигляді фрагментарності сприйняття, звуженням і концентрацією свідомості на психотравмуючому об`єкті з різким зниженням інтелектуального контролю поведінки, з порушенням здатності до прогнозу своїх можливих дій, що відповідає П-фазі стані фізіологічного афекту. ОСОБА_7 пам`ятає нанесення тільки близько 3-4-ох ударів, пам`ятає смутно. Нанесення інших ударів не пам`ятає. Численна кількість нанесених ударів (53) з їх основною локалізацією в одному місці (грудна клітка) свідчить на користь стану фізіологічного афекту. В подальшому, в досліджуваній ситуації спостерігається типовий для Ш фази стану фізіологічного афекту - постафективний стан зі зниження функціонального рівня у вигляді дезорганізації поведінки та астенічними проявами. ОСОБА_7 таким чином описує свій стан: відчував слабість у всьому; тілі, не міг зосередитись, в голові не було чітких думок: «ноги якби підкосились і він сів на диван. Його подальша поведінка відрізнялась не цілеспрямованістю, розгубленістю і недостатньою адекватністю. З одного боку - він витер ніж ганчіркою, з іншого - кинув їх тут же на підлогу. Не міг знайти адекватного способу вийти з квартири. Про те, що можна якимось чином зламати двері, навіть не подумав. Коли вистрибнув з балкону, не думав про те, що може забитися. Потім заснув на лавці під дощем. Однією з важливих ознак стану-фізіологічного афекту є поява у П-фазі також поведінки, яка не була раніше властива суб`єкту, яка вступає при цьому в протиріччя з основними орієнтаціями особистості провідними мотивами діяльності, набуваючи рис ситуативності (т.5 а.с.113-114) . Враховуючи стан та поведінку обвинуваченого, численну кількість нанесених ударів в ділянку грудної клітки, експерти психологи дійшли до висновку, що ОСОБА_7 на момент інкримінованих йому дій перебував у стані фізіологічного афекту, який суттєво вплинув на його свідомість та діяльність.
Допитані в судовому засіданні в суді першої інстанції експерти-психологи ОСОБА_23 та ОСОБА_24 свій висновок підтвердили та пояснили, що обвинувачений ОСОБА_7 під час нанесення числень ножових поранень був в стані фізіологічного афекту ( кумулятивна форма афекту , тобто накопичення гніву як психологічної підстави сильного душевного хвилювання, який виник раптово, внаслідок створення для нього ОСОБА_13 як тривалої психотравмуючої ситуації, так і внаслідок нападу на нього безпосередньо перед інкримінованими йому діями. Цей стан був викликаний як поведінкою потерпілого, що викликало у ОСОБА_7 панічний страх так і безпосередньо педантичним типом характеру самого обвинуваченого, для якого характерна ригідність та інертність психічних процесів, застрягання на психотравмуючих обставинах на об`єктах, і при якому афект страху, відчаю виникає дуже швидко і посилюється, перебування обвинуваченого в стані алкогольного сп`яніння, не виключає виникнення у нього стану сильного душевного хвилювання, тобто фізіологічного афекту.
За роз`ясненнями, що містяться в Постанові Пленуму Верховного суду України №2 від 07.02.2003р. « Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» вбивство вчинене у стані сильного душевного хвилювання характеризується не лише умислом , а й таким емоційним саном винного, який значною мірою знижував його здатність усвідомлювати свої дії або керувати ними. Одним з критеріїв душевного хвилювання є раптовість скоєння злочину як безпосередня реакція на подію, що його викликала.
За змістом закону стан сильного душевного хвилювання - це стан фізіологічного афекту, що раптово виник і являє собою короткочасну інтенсивну емоцію, як домінує в свідомості людини, котра значною мірою втрачає контроль над своїми діями і здатність керувати ними
Під фізіологічним афектом в науковій літературі розуміють такий , що раптово виникає, відносно короткочасний , інтенсивний та бурхливий емоційний процес вибухового характеру, що є реакцією на сильний зовнішній збудник і може дати непідкорену свідомому вольовому контролю розрядку дії. Звуження свідомості призводить до зниження здатності особи усвідомлювати свої дії та керувати ними. Однак, стан фізіологічного афекту повністю не позбавляє особу спроможності усвідомлювати свої дії та ( або) керувати ними.
Зібраними в кримінальному провадженні та перевіреними судом доказами підтверджено, що поведінка та пропозиції потерпілого ОСОБА_21 вступити з ним в сексуальні відносини з погрозою застосування ножа викликали у ОСОБА_7 виражений афективний спалах зі змінами у психічній діяльності з різким зниженням інтелектуального контролю поведінки з порушенням здатності до прогнозу своїх можливих дій.
Щодо доводів прокурора про перебування ОСОБА_7 у стані сп`яніння , що включає стан афекту, то допитані в судовому засіданні експерти ствердили, що стан сп`яніння не виключає можливості перебування в стані афекту.
Доводи прокурора проте, що судом першої інстанції не враховано пояснення свідка ОСОБА_14 колегія суддів вважає не спроможними, оскільки свідок бачив ОСОБА_7 24.10.2013р. о 17 год з ОСОБА_13 в магазині «Каньйон « які між собою спілкувалися час від часу розмова відбувалась на полишених тонах, свідок пішов до дому, очевидцем подій які відбувались далі свідок не був. Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_7 не заперечив , що заходив в бар та випивав горілку проте, чи були там потерпілий та свідок ОСОБА_14 не пам`ятає.
Порушень вимог кримінально-процесуального закону, якіє підставою для скасування чи зміни вироку не встановлено
Підстав для скасування вироку суду та призначення нового розгляду відповідно до ст. 415 КПК України як просить про це прокурор в апеляційній скарзі колегія судів не встановила, не наведено таких і в апеляційній скарзі прокурора.
За таких обставин, колегія суддів вважає,вирок суду законним, обґрунтованим і вмотивованим і не вбачає підстав для задоволення поданої апеляції з наведених у ній мотивів.
Керуючись ст. ст. 376 ч.2, 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -
ухвалила:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_12 залишити без задоволення
Вирок Личаківського районного суду м. Львова від 13 травня 2015 року щодо ОСОБА_7 - залишити без змін.
Касаційна скарга на дану ухвалу може бути подана протягом трьох місяців з дня іі проголошення до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ, а засудженим який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Судді :
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3