ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
іменем України
Справа № 211/8085/13-к
Провадження № 1-кп/210/602/15

"11" грудня 2015 р.

Колегія суддів Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді: ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі секретаря судового засідання: ОСОБА_4 ,

прокурора: ОСОБА_5 ,

потерпілого: ОСОБА_6 ,

представника потерпілого: ОСОБА_7 ,

обвинуваченого: ОСОБА_8 ,

захисника обвинуваченого: ОСОБА_9

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі Дніпропетровської області кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянина України, маючого середньо-спеціальну освіту, працюючого фізичною особою підприємцем « ОСОБА_8 », зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за правовою кваліфікацією у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.190 ч.4 КК України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000170 від 19 грудня 2012 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

10 листопада 2015 року у провадження Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшли матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.190 ч.4 КК України.

У підготовчому судовому засіданні захисником обвинуваченого ОСОБА_8 , адвокатом ОСОБА_9 заявлено клопотання про закриття кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_8 на підставі ст.284 ч.1 п.6 КПК України, та про затвердження мирової угоди між обвинуваченим та потерпілим.

Присутній у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 підтримав клопотання у повному обсязі та просив суд його задовольнити.

Присутні у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 та його представник ОСОБА_7 , кожен окремо підтримали клопотання про закриття кримінального провадження та про затвердження мирової угоди, просили його задовольнити.

Прокурор також просив задовольнити клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_8 , адвоката ОСОБА_9 та закрити кримінальне провадження на підставі ст.284 ч.1 п.6 КПК України, та затвердити мирову угоду між обвинуваченим та потерпілим.

Колегія суддів, вислухавши думку сторін кримінального провадження, приходить до наступних висновків.

Так, згідно ст.314 ч.3 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право:

1) затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468 - 475 цього Кодексу;

2) закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4 - 8 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу;

3) повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу;

4) направити обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження;

5) призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Згідно зі ст.3 ч.1 п.13 КПК України, обвинувачення, це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, відповідно до положень ст.110 ч.4 КПК України, є обвинувальний акт, який повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст.291 цього Кодексу.

Тобто, обвинувальний акт є тим підсумковим документом досудового розслідування, який не може містити в собі жодних внутрішніх суперечностей, а всі складові частини цього документу повинні бути узгоджені як між собою, так і з доданими до обвинувального акта додатками згідно вимог ст.291 ч.4 КПК України.

При цьому реєстр матеріалів досудового розслідування має відповідати вимогам ст.109 ч.2 КПК України.

Відповідно до ст.291 ч.ч.1-3 КПК України, обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт може бути складений прокурором, зокрема, якщо він не погодиться з обвинувальним актом, що був складений слідчим.

Обвинувальний акт має містити такі відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 9) дату та місце його складення та затвердження. Обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.

Даних вимог закону, на думку колегії суддів, орган досудового розслідування та прокурор не дотримались.

Дослідивши зміст обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000170 у сукупності з реєстром матеріалів досудового розслідування, колегія суддів приходить до висновку, що обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору, оскільки його зміст не в повній мірі відповідає положенням ст.291 ч.2 КПК України, з урахуванням наступного.

Відповідно до ст.291 ч.2 п.5 КПК України, обвинувальний акт, окрім іншого, має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Колегія суддів зазначає, що ст.291 ч.2 п.5 КПК України визначає, що формулювання обвинувачення в обвинувальному акті викладається після викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, та правової кваліфікації кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Проте, як убачається з матеріалів кримінального провадження, обвинувальний акт відносно ОСОБА_8 не відповідає вимогам ст.291 КПК України, оскільки останній не містить у собі належним чином сформульованого обвинувачення, а містить лише фактичні обставини, які були встановлені під час досудового розслідування, вказівку на підозру та правову кваліфікацію.

Згідно ст.337 ч.1 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

Судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення і лише в межах обвинувачення відповідно до обвинувального акту, крім випадків, передбачених ст.337 ч.ч.2, 3 КПК України, котрі у даному випадку відсутні.

Відповідно до вимог кримінального процесуального закону, зокрема ст.ст.277, 291 КПК України, обвинувачення має бути логічним і конкретним, виходячи з об`єктивно встановлених обставин кримінального правопорушення.

Колегія суддів звертає увагу на те, що пред`явлення неконкретного обвинувачення, є істотним порушенням кримінального процесуального закону, яке обмежує ОСОБА_8 у здійсненні його права на захист.

При викладені в обвинувальному акті фактичних обставин кримінального правопорушення, яке прокурор вважає встановленим, правової кваліфікації кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, відносно ОСОБА_8 слідчим ці вимоги дотримані формально, а при його затверджені прокурором такі порушенні залишені поза увагою процесуального керівника.

Так, згідно з обвинувальним актом, ОСОБА_8 повідомлено про підозру в тому що він у період часу з 03 грудня 2007 року по 31 січня 2008 року, маючи умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, зловживаючи довірчими відносинами, отримав згоду раніше знайомого ОСОБА_6 на передачу йому грошових коштів в сумі 120 000,00 доларів США, що на 31 січня 2008 року було еквівалентно 606 000,00 гривень, під приводом співпраці у здійсненні підприємницької діяльності, пов`язаної з придбанням об`єктів нерухомості у м. Кривому Розі та оформленням їх на громадянина ОСОБА_6 , а саме квартири АДРЕСА_2 , квартири АДРЕСА_3 , і подальшої їх реалізації за більш високою вартістю, тим самим ввів останнього в оману щодо істинності своїх намірів.

Після чого ОСОБА_6 неправильно оцінюючи спеціально створену ОСОБА_8 ситуацію спрямовану на заволодіння належними йому коштами, будучи введеним в оману, у період часу з 03 грудня 2007 року по 31 січня 2008 року перебуваючи на території автостоянки, розташованої біля магазину «ProStor», що знаходиться біля кільця автовокзалу, передав ОСОБА_8 для закупівлі вищезазначених квартир грошові кошти в сумі 120 000,00 доларів США, що згідно розпорядження Національного банку України відповідало 606 000,00 гривень на 31 січня 2008 року.

ОСОБА_8 , продовжуючи реалізовувати злочинні дії, спрямовані на заволодіння коштами ОСОБА_6 , переслідуючи корисливу мету збагачення. достовірно знаючи, що не виконає взяті на себе зобов`язання, взяв вищевказану суму грошових коштів та з місця скоєння злочину зник.

Після чого зважаючи на можливість законного вилучення у нього вказаних квартир, ОСОБА_8 за грошові кошти отримані від ОСОБА_6 придбав квартиру АДРЕСА_2 , право власності на яку оформив на свою матір, громадянку ОСОБА_10 .

Таким же чином ОСОБА_8 за грошові кошти отримані від ОСОБА_6 придбав квартиру АДРЕСА_4 , право власності на яку оформив на свого батька, ОСОБА_11 .

Таким чином, ОСОБА_8 реалізуючи свій єдиний злочинний намір направлений на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_6 отримав від останнього грошові кошти в сумі 606 000,00 гривень, які до теперішнього часу йому не повернув, взяті на себе зобов`язання щодо виконання умов співпраці спрямованої на купівлю-продаж об`єктів нерухомості та їх оформлення на ОСОБА_6 не виконав, чим заподіяв ОСОБА_6 матеріальний збиток на загальну суму 606 000,00 гривень, що становить 1177 неоподатковуваних податком мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину і є особливо великим розміром.

Дії ОСОБА_8 органом досудового слідства кваліфіковано за ст.190 ч.4 КК України, а саме, заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою, вчинене в особливо великих розмірах.

Однак, колегія суддів приходить до висновку, що виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими в частині висунутого за ст.190 ч.4 КК України є досить формальними та поверхневими, оскільки не містить опису місця, способу, об`єктивної та суб`єктивної сторони, інших обставин вчинення кримінального правопорушення, зокрема мотивів злочину.

Крім того, в обвинувальному акті наявна лише підозра, однак при цьому відсутнє обвинувачення, яке прокурор висуває, що є порушенням права обвинуваченого на захист.

Таким чином, в цій частині обвинувальний акт викладено поверхнево та формально, що свідчить про його незрозумілість, і таке порушення є істотним з точки зору ст.291 ч.2 п.5 КПК України, та позбавляє можливості призначити справу до судового розгляду.

Колегія суддів зауважує, що у формулюванні обвинувачення повинно бути зазначено місце де конкретно було вчинено правопорушення, спосіб його вчинення, ознаки об`єктивної та суб`єктивної сторони кримінального правопорушення (форма вини, мотив, мета) та інші обставини, що мають значення для кримінального провадження.

Неналежний виклад фактичних обставин кримінального правопорушення без зазначення всіх складових, передбачених ст.91 ч.1 КПК України, які підлягають доказуванню, неконкретного обвинувачення без врахування об`єктивно встановлених обставин, порушує право обвинуваченого на захист, та є перешкодою для повного та всебічного судового розгляду кримінального провадження.

Відсутність обґрунтованого обвинувачення є порушенням права обвинуваченого на справедливий розгляд справи, оскільки відповідно до ст.42 ч.3 п.1 КПК України він має право: знати, у вчиненні якого кримінального правопорушення його обвинувачують. При цьому, це право включає можливість знати причини, у чому особу обвинувачують.

Відповідно до ст.6 ч.3 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, яка чинна в Україні на підставі Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції», кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: a) бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього.

Таким чином, нехтування положеннями ст.291 ч.2 п.5 КПК України позбавляє обвинуваченого ОСОБА_8 права знати в чому його звинувачують, та порушують його права на захист.

Усе вище зазначене, на думку колегії суддів свідчить про поверхневий, формальний виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, та визначення правової кваліфікації діяння, яке інкримінується обвинуваченому ОСОБА_8 .

Вищенаведені порушення унеможливлюють вирішення питань, пов`язаних з підготовкою до судового розгляду, а тому колегія суддів вважає, що обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору.

Крім того, колегія суддів вважає за доцільне зазначити також про невідповідність реєстру матеріалів досудового розслідування, оскільки з його змісту вбачається, що першими процесуальними діями при проведенні досудового розслідування в рамках кримінального провадження №0000170 від 19 грудня 2012 року, яке передано на розгляд даному складу суду, були допити свідків. При цьому в реєстрі відсутні відомості про реєстрацію кримінального правопорушення, коли відомості щодо вчиненого кримінального правопорушення були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, чи було визначено слідчого для проведення досудового слідства, прокурора, та інше.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про необхідність повернення обвинувального акту прокурору як такого, що не відповідає вимогам ст.ст.109, 291, КПК України, оскільки вищезазначені порушення вимог КПК України є істотними та такими, що перешкоджають суду призначити судовий розгляд, а у задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_8 , адвоката ОСОБА_9 про закриття кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_8 на підставі ст.284 ч.1 п.6 КПК України, та про затвердження мирової угоди між обвинуваченим та потерпілим, відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.376 ч.2 КПК України, ст.314 ч.3 п.3 КПК України, ст.ст.110, 109, 291 КПК України, враховуючи ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_8 , адвоката ОСОБА_9 про закриття кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_8 на підставі ст.284 ч.1 п.6 КПК України, та про затвердження мирової угоди між обвинуваченим та потерпілим, - відмовити.

Обвинувальний акт у кримінальному провадженню, зареєстрованому 19 грудня 2012 року в ЄРДР за №0000170, за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.190 ч.4 КК України, - повернути прокурору для усунення недоліків, та проведення необхідних процесуальних дій.

Ухвала суду про повернення обвинувального акту може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу.

Повний текст ухвали суду проголошено 15 грудня 2015 року.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3