Справа № 1-194/2010
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2010 року Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі: головуючого судді Клименко С.М.

при секретарі Кузуб К.О.

з участю прокурора Яременко О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці справу про обвинувачення

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, росіянки, громадянки України, ІНФОРМАЦІЯ_3, заміжньої, має на утриманні неповнолітню дитину, працюючої головним бухгалтером Рокитненської сільської ради Полтавської області, жительки с.П»ятихатки АДРЕСА_1, раніше не судимої

в скоєні злочинів, передбачених ч.1 ст.191, ч.1 ст.358 КК України КК України

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 будучи головою комісії із соціального страхування Рокитненської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області, 10 березня 2010 року виписала та передала завідуючій дитячим садком «Ромашка» Рокитненської сільської ради Кременчуцького району ОСОБА_2 довіреність серії ААА № 116354 на отримання пільгової санаторно-курортної путівки у Кременчуцькій міській виконавчій дирекції Полтавського обласного відділення Фонду соціального страхування тимчасової втрати працездатності на санаторно-курортне лікування до ЗАТ «Трускавець курорт» вартістю 4095 грн., яку остання отримала і цей же день передала до комісії із соціального страхування Рокитненської сільської ради Кременчуцького району, ОСОБА_1, як голові. 15 березня 2010 року ОСОБА_1 без належних на те підстав, оскільки ОСОБА_2 не була включена до поданої комісії заявки на 2010 рік на отримання путівки на санітарно-курортне лікування, в порушення вимог п.4.1. Порядку отримання застрахованими особами і членам їх сімей санаторно-курортного лікування, що оплачується за рахунок коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, затвердженого Постановою правління Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності № 12 від 25 лютого 2009 року, згідно якого рішення про виділення путівки застрахованій особі приймає комісія із соціального страхування підприємства, установи чи організації на підставі медичної довідки про потребу санаторно-курортного лікування, одноособово, без медичної довідки станом на 15 березня 2010 року, передала ОСОБА_2 пільгову санаторно-курортну путівку терміном на 21 добу з 30 березня 2010 року по 19 квітня 2010 року до санаторію „Алмаз ЗАТ „Трускавецькурорт отриману у Кременчуцькій міській виконавчій дирекції Полтавського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності вартістю 4095 грн. за яку та сплатила 20% вартості, і яку ОСОБА_1 як головний бухгалтер Рокитненської сільської ради Кременчуцького району облікувала в бухгалтерському обліку, внаслідок чого державі в особі Фонду державного страхування з тимчасової втрати працездатності було завдано збитків на суму 3276 грн., які відшкодовано.

В судовому засіданні підсудна ОСОБА_1 винною себе в предявленому обвинуваченні визнала повністю, про обставини вчиненого пояснила так, як це викладено в мотивувальній частині вироку, правильно розуміючи обставини справи і у суду немає сумнівів в істинності та добровільності її позиції.

Крім особистих визнань, винність ОСОБА_1 підтверджується всебічно, повно і обєктивно матеріалами справи, які суд визнає достовірними, достатніми і допустимими, і які ніким із учасників процесу не оспорюються.

Оскільки обвинувачення визнано підсудною ОСОБА_1, фактичні обставини справи ніким не оспорюються, то в відповідності до ст.299 КПК України суд вважає недоцільним досліджувати докази в відношенні фактичних обставин справи, розяснивши підсудній ОСОБА_1, що вона при таких обставинах позбавляється права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Виходячи із наданих матеріалів і пояснень підсудної ОСОБА_1 суд кваліфікує її дії за ч.1 ст.191, ч.1 ст.358 КК України, оскільки вона розтратила чуже майно, яке перебувало в її віданні і склала та видала будучи працівником, як не є службовою особою завідомо підробленого офіційного документу, який посвідчував певні факти, що мають юридичне значення.

При призначенні покарання суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого, особу підсудної ОСОБА_1, яка характеризується позитивно, а також обставини, що помякшують та обтяжують її відповідальність.

Так, ОСОБА_1 розкаялась у вчиненому, має на утриманні неповнолітню дитину, вперше притягується до кримінальної відповідальності, добровільно відшкодувала спричинену шкоду, і суд визнає ці обставини помякшуючими її відповідальність.

Обставин, що обтяжують її відповідальність не встановлено.

Враховуючи вищевикладене суд вважає, що підсудній ОСОБА_1 має бути призначене покарання необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів в вигляді штрафу без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.

Керуючись ст.ст.323, 324 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винною в скоєні злочинів передбачених ч.1 ст.191, ч.1 ст.358 КК України призначивши покарання:

- за ч.1 ст.191 КК України в виді штрафу в сумі 510 (п'ятсот десять) гривень без позбавлення права обіймати посади чи займатися певною діяльністю.

- за ч.1 ст.358 КК України в виді штрафу в сумі 510 (пятсот десять) гривень.

На підставі ч.І ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом складання призначених покарань ОСОБА_1 визначити остаточне покарання у виді штрафу в сумі 1020 (одна тисяча двадцять) гривень без позбавлення права обіймати посади чи займатися певною діяльністю.

Запобіжний захід ОСОБА_1 до набрання вироком законної сили залишити попередній - підписку про невиїзд.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Полтавської області на протязі 15 днів з дня після проголошення всіма учасниками процесу через Кременчуцький районний суд.

Суддя С. М. Клименко