печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 серпня 2015 року Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 за участі секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві скаргу адвоката ОСОБА_4 на бездіяльність старшого прокурора прокуратури Київської області ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В :

Адвокат ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді і просить визнати бездіяльність прокурора, що здійснює процесуальне керівництво в кримінальному провадження №0000096 в частині не прийняття процесуального рішення в порядку і строки, передбачені ст. 219, 283 КПК України протиправною та зобов`язати прокурора, що здійснює процесуальне керівництво в кримінальному провадженні №0000096 здійснити одну із дій, визначених ч.2 ст.283 КПК України. Скарга обґрунтована наступним. Слідчим управлінням ГУ МВС України в Київській області проводиться досудове розслідування за кримінальним провадженням № 0000096 за підозрою ОСОБА_6 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 Кримінального Кодексу України. Прокуратурою Київської області здійснюється процесуальне керівництво у зазначеному досудовому розслідуванні.

30 вересня 2014 року між ОСОБА_4 , та ОСОБА_6 в особі його сина - ОСОБА_7 , було укладено Договір про надання правової допомоги, згідно якого я виконую функції його захисника на стадії досудового розслідування та судового слідства. Постановою слідчого СУ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_8 від 08 грудня 2014 року заявника було залучено до участі у кримінальному провадженні в якості захисника ОСОБА_6 . Суть кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000096, полягає у двох епізодах: Вчинення кримінального правопорушення відносно потерпілої юридичної особи - АТ «Реверта» (що є правонаступником АТ «ПАРЕКС БАНКА»); Вчинення кримінального правопорушення відносно потерпілого ОСОБА_9 .

Згідно положень КПК України, особа набуває процесуального статусу підозрюваного після вручення їй повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, що прямо передбачено ст. 42 КПК України.

Згідно ст. 278 КПК України, письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Дата та час повідомлення про підозру, правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність невідкладно вносяться слідчим, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Згідно ст. 111 КПК України, повідомлення у кримінальному провадженні є процесуальною дією, за допомогою якої слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд повідомляє певного учасника кримінального провадження про дату, час та місце проведення відповідної процесуальної дії, або про прийняте процесуальне рішення чи здійснену процесуальну дію.

Повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених цим Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу, за винятком положень щодо змісту повідомлення та наслідків неприбуття особи.

Главою 11 КПК України, яка має застосовуватись при направленні, врученні повідомлень учаснику кримінального провадження, передбачає порядок вручення повісток про виклик та визначає що саме може бути підтвердженням отримання особою повістки.

Так ст. 136 КПК України передбачено, що належним підтвердженням отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом є розпис особи про отримання повістки, в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення особі повістки, будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повістки про виклик або ознайомлення з її змістом.

Проте ні ОСОБА_6 , ні члени його родини, ніколи не отримували від слідчого ОСОБА_10 повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, а тому слідчий орган не може мати жодного підтвердження вручення ОСОБА_11 такого повідомлення, а отже ОСОБА_12 не може бути підозрюваним у вчиненні кримінальних правопорушень, викладених в повідомленні про підозру.

Факт неотримання ОСОБА_6 підозри у чиненні кримінального правопорушення також встановлений Шевченківським районним судом м. Києва в ухвалі від 25.02.2015 року по справі №761/4825/15-к, де суд зокрема зазначив:

«Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, повідомлення про підозру ОСОБА_6 у встановленому законом порядку вручено не було, відсутні дані й про будь-які намагання органу досудового розслідування повідомити останнього про підозру».

Окрім цього, з загальнодоступних джерел клієнту стало відомо про те, що він із 01.04.2013 року знаходиться у розшуку.

Згідно ст. 281 КПК України, якщо під час досудового розслідування місцезнаходження підозрюваного невідоме, то слідчий, прокурор оголошує його розшук.

Про оголошення розшуку виноситься окрема постанова, якщо досудове розслідування не зупиняється, або вказується в постанові про зупинення досудового розслідування, якщо таке рішення приймається, відомості про що вносяться до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Таким чином, слідчий або прокурор може оголосити у розшук, саме підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, яким ОСОБА_12 взагалі не був і бути не міг в розумінні ст. 42, 276, 277, 278 КПК України, тобто слідчим ОСОБА_10 чи прокурором було винесено постанову про розшук підозрюваного ОСОБА_13 з грубим порушенням норм кримінального процесуального закону.

Захисник вказує на те, що в матеріалах кримінального провадження відсутні докази винуватості його підзахисного ОСОБА_6 . Отже зазначає про наступне.

10 квітня 2015 року Шевченківським районним судом м. Києва слухалась справа за його скаргою на постанову слідчого про зупинення кримінального провадження.

В розпорядження суду слідчим ОСОБА_14 було надано всі матеріали кримінального провадження, які ретельно досліджувались судом та захисником, як стороною провадження.

Судом було встановлено, що строк досудового розслідування сплинув 04.03.2015 року та не був продовжений прокурором, що знайшло своє відображення у судовому рішенні - ухвалі Шевченківського районного суду м. Києва від 10 квітня 2015 року по справі №761/9904/15-к.

Оскільки прокурор, що здійснює процесуальне керівництво, не був стороною справи та міг не володіти в повному об`ємі інформацією про сплин строку досудового розслідування, 27 квітня 2015 року захисником до прокуратури Київської області було подано заяву про поновлення прав громадянина, в якій він проінформував прокурора про те, що процесуальні строки сплинули та він зобов`язаний приймати в межах своєї компетенції процесуальне рішення в нашому кримінальному провадженні.

18 травня 2015 року захисник отримав листа від прокуратури Київської області в якому питання про поновлення прав ОСОБА_13 розглянуте не було, а була лише інформація про обсяг повноважень прокуратури та слідчого органу.

Згідно ч.5 ст. 28 КПК України, кожен має право, щоб обвинувачення щодо нього в найкоротший строк або стало предметом судового розгляду, або щоб відповідне кримінальне провадження щодо нього було закрите.

04 червня 2015 року мною до прокуратури Київської області було подано клопотання про вчинення однієї із дій, передбачених ч.2 ст. 283 КПК України у зв`язку із закінченням досудового розслідування.

Проте станом на день звернення до суду із цією скаргою, жодної реакції на клопотання всупереч встановлених чинним КПК строків захисник не отримав з боку прокуратури.

Згідно статті 219 КПК України, досудове розслідування повинно бути закінчено:

1) протягом одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку;

2) протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Оскільки строк досудового розслідування сплинув 04.03.2015 року та не продовжувався прокурором в порядку ст. 219 КПК України, прокурор у відповідності до ч.І та ч.2 ст. 283 КПК України за результатами проведеного досудового розслідування зобов`язаний у найкоротший строк, проте не пізніше граничного строку досудового розслідування здійснити одну з таких дій:

закрити кримінальне провадження;

звернутися до суду із клопотанням про звільнення особи від кримінальної

відповідальності;

звернутися до суду із обвинувальним актом, клопотанням про застосування

примусових заходів медичного або виховного характеру.

Згідно ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судці, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність прокурора в разі нездійснення інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Прокурор зобов`язаний протягом строку досудового розслідування здійснити одну з визначених ст. 283 КПК України дій, нездійснення такої дії є бездіяльністю, що може бути оскаржена у суді.

Під час судовому розгляду захисник ОСОБА_4 підтримав скаргу, наполягав на її задоволенні, вказуючи на те, що строки досудового розслідування закінчились, а тому орган досудового розслідування повинен вчинити одну із дій визначених ч2 ст.284 КПК України.

Прокурор ОСОБА_5 під час судового розгляду заперечував проти задоволення вимог скарги, вказуючи на те, що строки досудового розслідування не закінчені, підстави для закриття кримінального провадження відсутні, досудове розслідування триває.

Вислухавши адвоката ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , вивчивши надані сторонами матеріали, слід дійти наступного висновку.

Встановлено, що СУ ГУ МВС України в Київській області дійсно проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000096 за підозрою ОСОБА_6 у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч4 ст.190 КК України.

Адвокат ОСОБА_4 посилається на те, що строк досудового розслідування закінчився, вказуючи на ухвали слідчих суддів від 10 квітня 2015 року та 11 серпня 2015 року.

При цьому під час розгляду скарги встановлено, що 10 квітня 2015 року ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва було задоволено скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_6 на постанову старшого слідчого СУ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_15 та скасовано постанову старшого слідчого СУ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_15 від 13 березня 2015 року, про зупинення досудового розслідування по кримінальному провадженню №0000096 від 23.11.2012р. При цьому в даній ухвалі слідчий суддя посилається на те, що строк досудового розслідування сплинув 04.03.2015р., а отже слідчий не мав права приймати процесуальні рішення після спливу строків досудового розслідування. У вказаній ухвалі слідчий суддя посилається на ухвалу слідчого судді від 25 лютого 2015 року , якою було скасовано постанову слідчого від 01 жовтня 2014 року про зупинення досудового розслідування.

Також встановлено, що 17 червня 2015 року ухвалою Апеляційного суду м. Києва було скасовано ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 25 лютого 2015 року , а скаргу захисника ОСОБА_4 направлено на новий розгляд.

Встановлено, що 10 серпня 2015 року слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Києва було відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_4 , який є захисником підозрюваного ОСОБА_16 на постанову старшого слідчого СУ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_8 від 01.10.2013р. про зупинення досудового розслідування по кримінальному провадженню 0000096 від 23.11.2012р.

При цьому 11 серпня 2015 року слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Києва з урахуванням раніше прийнятої ухвали слідчого судді від 10 квітня 2015 року, якою установлено факт закінчення строків досудового розслідування, було скасовано постанову слідчого СУ ГУ МВС України в Київській області від 31 березня 2015 року про зупинення досудового розслідування по кримінальному провадженню 0000096 від 23.11.2012р.

Також встановлено, що 04 червня 2015 року захисник ОСОБА_4 звернувся до прокурора ОСОБА_5 про вчинення процесуальних дій.

Наслідки розгляду вказаного клопотання відсутні.

Оцінюючи надані сторонами пояснення, надані письмові матеріали, слід дійти висновку про часткову обґрунтованість поданої скарги.

Так, встановлено, що посилання захисника на закінчення строків досудового розслідування є безпідставним, з огляду на те, що постанова слідчого від 01.10.2013р. про зупинення досудового розслідування по кримінальному провадженню 0000096 від 23.11.2012р. була залишена без змін під час нового судового розгляду ухвалою слідчого судді від 10 серпня 2015 року.

Однак прокурором подане захисником клопотання від 04 червня 2015 року не знайшло свого вирішення в порядку ст. 220 КПК України, що підлягає усуненню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 220,303-304,306-307,309 КПК України, слідчий суддя -
У Х В А Л И В :
Скаргу задовольнити частково.

Зобов`язати старшого прокурора прокуратури Київської області ОСОБА_5 розглянути клопотання адвоката ОСОБА_4 від 04.06.2015р. у строки та порядку, встановленому ст. 220 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1