гСправа № 187/1458/15-к Провадження №1-кп/0187/234/15
ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙСУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 листопада 2015 року смт. Петриківка
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області, українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, одружений, військовозобовязаний, працює в ТОВ «ЗІП» слюсарем, місце проживання та реєстрації: АДРЕСА_1 ; раніше не судимий;
у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого частиною 2 статті 125 Кримінального кодексу України,-
за участі сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_3
30.06.2015 року близько 15:00 години ОСОБА_3 , знаходячись на території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , під час сварки з ОСОБА_5 , яка виникла на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, умисно наніс останній один удар головою в обличчя ОСОБА_5 , чим спричинив останній тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми струс головного мозку, синець в лівій пара орбітальній ділянці, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень як такі, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад 6 діб, але не більше як три тижні (21 день).
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав. Пояснив, що 30.06.2015 року дійсно під час сварки з ОСОБА_5 , яка виникла на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, умисно наніс останній один удар головою в обличчя ОСОБА_5 . Причина сварки полягала в тому, що він намагаючись витягти застряглий в багнюці грузовий автомобіль за допомогою власного автомобіля Нива, з`їхав з обочини та пошкодив городину потерпілої ОСОБА_5 . У вчиненому щиро розкаявся. Цивільний позов про стягнення з нього матеріальної та моральної шкоди не визнав, оскільки вважає, що потерпілою не надано доказів, що підтверджують їхній розмір.
В ході судового розгляду кримінальної справи, суд допитав потерпілу, обвинуваченого, свідка, дослідив докази долучені прокурором, дійшов до переконання, що вина обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України знайшла своє підтвердження повністю, та в повному обсязі підтверджується сукупністю доказів, які були об`єктом судового розгляду та яким надано належну оцінку.
Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 , суду пояснила, що 30.06.2015 року на територію її домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_2 грузовою машиною були завезені дошки для будівництва даху будинку. У зв`язку з тим, що грузовик застряг в багнюці, один з працівників пішов шукати автомобіль, який би міг його витягти. Через деякий час до її двору під`їхав ОСОБА_3 на автомобілі Нива, який на її погляд перебував в стані алкогольного сп`яніння, та за допомогою тросу почав намагатися витягти її грузовий автомобіль. Вона попросила ОСОБА_3 припинити ці дії, оскільки було очевидним, що витягти грузовик за допомогою легкового автомобілю не можливо. Після того, як ОСОБА_3 після чергової спроби з`їхав юзом на її огород та пошкодив насадження, вона обурилась та почала на нього кричати. Після цього ОСОБА_3 вийшов з свого автомобілю, почав висловлюватися на її адресу лайкою, а потім підійшов до неї та наніс один удар головою в її обличчя. Цивільний позов про стягнення з обвинуваченого матеріальної шкоди у розмірі 7979,80 грн та моральної шкоди у розмірі 5000 грн. підтримала у повному розмірі. Розмір матеріальної шкоди обґрунтувала витраченими нею коштами на лікування. Обґрунтовуючи розмір моральної шкоди зазначила, що внаслідок отриманого удару вона майже три тижні знаходилася на лікуванні, зазначений удар спровокував загострення захворювання, яке вона залікувала раніше, що спричинило їй значні фізичні і моральні страждання.
Свідок ОСОБА_6 суду пояснив, що 30.06.2015 року він працював на території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 у потерпілої ОСОБА_5 . Щодо подій, які мали місце 30.06.2015 року, що передували нанесенню ОСОБА_5 тілесних ушкоджень ОСОБА_3 та обставин самого нанесення тілесних ушкоджень, надав пояснення аналогічні поясненням потерпілої ОСОБА_5 .
Винність обвинуваченого у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення також повністю підтверджується долученими прокурором доказами, а саме:
- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 30.06.2015 року;
Висновком експерта № 74-Е від 01.07.2015 року, відповідно до якого у ОСОБА_5 були виявлені тілесні ушкодження у вигляді синця, забою, припухлості м`яких тканин обличчя, що відносяться до легких тілесних ушкоджень;
Протоколом проведення слідчого експерименту від 25.08.2015 року за участю потерпілої ОСОБА_5 , відповідно до якого остання показала яким чином ОСОБА_3 наніс їй удар головою в обличчя;
Висновком експерта № 939-Е від 31.08.2015 року, відповідно до якого виявлені тілесні ушкодження у ОСОБА_5 могли бути спричинені при механізмі та взаємному розташуванні потерпілої та нападаючого, як зазначено в протоколі проведення слідчого експерименту за участю потерпілої ОСОБА_5 ;
Протоколом проведення слідчого експерименту від 25.08.2015 року за участю свідка ОСОБА_6 , відповідно до якого останній показав яким чином ОСОБА_3 наніс удар головою в обличчя потерпілої ОСОБА_5 ;
Висновком експерта № 940-Е від 31.08.2015 року, відповідно до якого виявлені тілесні ушкодження у ОСОБА_5 могли бути спричинені при механізмі та взаємному розташуванні потерпілої та нападаючого, як зазначено в протоколі проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_6 ;
Висновком експерта № 101-Е від 30.09.2015 року, відповідно до якого у ОСОБА_7 були виявлені тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми струс головного мозку, синець в лівій пара орбітальній ділянці, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень як такі, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад 6 діб, але не більше як три тижні (21 день).
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 в нанесенні умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України.
При призначенні покарання ОСОБА_3 суд враховує дані його особистості, характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого, а саме, що він вчинив злочин, який в силу ст. 12 КК України є злочином не великої тяжкості.
Також суд враховує, що обвинувачений одружений, працює, військовозобов`язаний, за місцем проживання характеризується задовільно, за даними лікаря нарколога та психіатра на обліку не перебуває.
Обставиною, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання ОСОБА_3 є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_3 в судовому засіданні не встановлено.
З огляду на викладене, з урахуванням конкретних обставин справи, відношення підсудного до скоєного, наявність обставин, що пом`якшують його покарання, суд вважає, що необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нового злочину є покарання у вигляді штрафу.
Цивільний позов про стягнення з ОСОБА_3 матеріальної шкоди у розмірі 7979 грн. 80 коп. підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки його розмір підтверджується переліком лікарських засобів із зазначенням їх вартості станом на 06.11.2015 року, які були використані при лікуванні останньої в КЗ Криничанська ЦРЛ, а також листом головного лікаря КЗ Криничанська ЦРЛ про те, що всі медикаменти згідно з даним переліком були придбані ОСОБА_5 за власні кошти.
Вирішуючи питання про відшкодування моральної шкоди, суд виходить з наступного.
Згідно зі ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Відповідно до роз`яснення в п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» вказано, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших змін. Зокрема, враховується стан здоров"я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих та виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити з засад розумності, виваженості та справедливості.
З огляду на обставини справи, доведеність вини обвинуваченого, беручи до уваги об`єм та тяжкість фізичних та моральних страждань потерпілої пов`язаних з нанесенням їй тілесних ушкоджень, з урахуванням характеру злочину, враховуючи принцип розумності та справедливості, суд вважає позовні вимоги потерпілої про стягнення з обвинуваченого моральної шкоди в розмірі 5 000 грн. підлягають частковому задоволенню в розмірі 1000 грн.
Керуючись статтями 368-370, 374 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -
ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 125 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді штрафу на користь держави у розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.. 00 коп.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 задовольнити частково та стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 в якості відшкодування матеріальної шкоди 7979 (сім тисяч дев`ятсот сімдесят дев`ять) грн. 80 коп., в якості відшкодування моральної шкоди 1000 (тисячу) грн. 00 коп.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляції через Петриківський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1