Ухвала
іменем україни
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів:ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю прокурора ОСОБА_4 ,
розглянула в судовому засіданні в м. Києві 10 листопада 2015 року кримінальну справу за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_5 на вирок Цюрупинського районного суду Херсонської області від 24 квітня 2013 року та ухвалу Апеляційного суду Херсонської області від 27 серпня 2013 року.
Зазначеним вироком
ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
громадянина України, такого, що
в силу ст. 89 КК не має судимості,
засуджено за ч. 2 ст. 187 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років з конфіскацією всього належного йому майна.
Цим же вироком засуджено ОСОБА_6 , судові рішення щодо якого в касаційному порядку не оскаржені.
Ухвалою апеляційного суду вирок місцевого суду залишено без зміни.
За вироком суду ОСОБА_5 та ОСОБА_6 визнано винуватими у тому, що вони за попередньою змовою між собою 17 грудня 2011 року приблизно о 16.00 год. біля будинку АДРЕСА_1 у стані алкогольного сп`яніння вдарили скляною пляшкою по голові потерпілого ОСОБА_7 , від чого останній впав та втратив свідомість. Після цього засуджені продовжили побиття ОСОБА_7 руками і ногами у різні частини тіла, а потім заволоділи майном потерпілого на загальну суму 3094,79 грн. Унаслідок дій засуджених потерпілому заподіяно легких тілесних ушкоджень, що потягло короткочасний розлад здоров`я.
У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_5 ставить питання про скасування судових рішень та направлення справи на новий судовий розгляд у зв`язку з неправильним застосуванням кримінального та істотним порушенням кримінально-процесуального законів. Стверджує, що висновки суду першої інстанції ґрунтуються на припущеннях та недопустимих доказах. Уважає, що, провівши апеляційний розгляд без участі захисника, який не був належним чином повідомлений про дату судового засідання, а також, безпідставно відмовивши у задоволенні клопотання про залучення захисника, апеляційний суд порушив право ОСОБА_5 на захист. Указує на невідповідність ухвали апеляційного суду вимогам ст. 377 КПК 1960 року.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який заперечив проти скарги, перевіривши матеріали справи та обговоривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню на таких підставах.
Згідно з ч. 2 ст. 8 КПК принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
У силу цих приписів та ст. 20 КПК підозрюваний, обвинувачений, засуджений має право на захист, яке полягає у тому числі й у наданні йому можливості користуватися ефективною правовою допомогою захисника. У свою чергу суд зобов`язаний роз`яснити підозрюваному, обвинуваченому його права та забезпечити право на кваліфіковану правову допомогу з боку обраного ним або призначеного захисника.
Недотримання цих положень є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, яке тягне за собою скасування судового рішення.
Апеляційний суд при перегляді вироку суду першої інстанції зазначених вимог закону не дотримався.
Я убачається з матеріалів справи, постановою слідчого від 27 березня 2013 року у якості захисника ОСОБА_5 на підставі ст. 47 КПК 1960 року до участі у справі була допущена адвокат ОСОБА_8 (т. 1 а.с. 157). У подальшому захисник ОСОБА_8 захищала інтереси ОСОБА_5 у суді першої інстанції, а також подала апеляційну скаргу на вирок місцевого суду. При цьому у матеріалах справи окрім належно незавіреної копії свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю (т.1 а.с. 156) відсутні інші данні на підтвердження повноважень захисника ОСОБА_8 щодо захисту інтересів ОСОБА_5 та терміну їх дії.
Крім того, під час розгляду апеляційних скарг засуджених та їх захисників, у яких йшлося, зокрема, про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та істотні порушення кримінально-процесуального закону, захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні в апеляційному суді присутнім не був. При цьому суд не переконався, що захисник ОСОБА_8 належним чином повідомлена про час і місце судового засідання з огляду на відсутність у матеріалах справи зворотного повідомлення про вручення останній поштового відправлення (лист вих. № 6350/13 від 17.07 2013 року), а також не з`ясував причини неявки та строку дії її повноважень щодо захисту ОСОБА_5 .
Отже доводи скарги засудженого про порушення його права на захист під час апеляційного розгляду справи є небезпідставними.
Крім того, апеляційний суд не врахував практики Європейського суду з прав людини, який наголошував, що у ситуаціях, коли нездатність призначеного адвоката ефективно здійснювати захист є об`єктивно очевидною, обвинувачений не мусить сам подавати відповідні скарги або привертати до цього увагу органів держави. У справі Санніно проти Італії (рішення № 30961/03 від 27 квітня 2006 року) національні суди призначали заявникові нових захисників на кожному слуханні, які не готувалися до участі у слуханнях та були незнайомі з його справою. Європейський суд постановив, що національний суд не зміг забезпечити ефективний захист, хоча заявник не скаржився на ситуацію до суду або своїм адвокатам.
За таких обставин доводи засудженого щодо порушення судом апеляційної інстанції права на захист є обґрунтованими, тому касаційні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Оскільки ухвалу апеляційного суду постановлено з порушеннями кримінально-процесуального закону, що в силу п. 3 ч. 2 ст. 370 КПК 1960 року є істотними, її не можна визнати законною, обґрунтованою та вмотивованою. А відтак зазначене судове рішення щодо ОСОБА_5 підлягає скасуванню на підставі п. 1 ч.1 ст. 398 КПК із призначенням нового розгляду у суді апеляційної інстанції.
Під час нового розгляду апеляційному суду необхідно врахувати викладене, ретельно з використанням усіх процесуальних можливостей перевірити всі доводи, наведені в апеляційних скаргах засудженого ОСОБА_5 та його захисника, а також перевірити інші доводи, викладені в касаційній скарзі засудженого, дати на все вичерпну відповідь та з дотриманням права на захист ухвалити справедливе рішення, яке відповідає положенням ст. 323 КПК 1960 року.
Керуючись статтями 394396 КПК 1960 року, пунктами 11, 15 розділу ХІ «Перехідні положення» КПК, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_5 задовольнити частково.
Ухвалу Апеляційного суду Херсонської області від 27 серпня 2013 року щодо ОСОБА_5 скасувати і направити справу на новий апеляційний розгляд.

С у д д і :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3