Кримінальне провадження № 1-кп/331/312/2015
ЄУН 331/3734/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 серпня 2015 року місто Запоріжжя

Жовтневий районний суд міста Запоріжжя у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Запоріжжі кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, гр. України, не одруженого, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, освіта вища, працюючого шеф-поваром в кафе «Котон-Бар» м. Дніпропетровськ, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкаю чого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,
ВСТАНОВИВ:
20.09.2011 року, приблизно о 15.00 годині, ОСОБА_6 , за попередньою змовою з ОСОБА_7 , маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, перебуваючи на території «Критого ринку» в м. Запоріжжя, зустріли потерпілого ОСОБА_8 і достовірно знаючи, що між ним і ОСОБА_9 мають місце боргові зобов`язання, щодо повернення боргу останньому ОСОБА_10 в сумі 15 000 США, зажадали від ОСОБА_10 повернення боргу ОСОБА_9 , на що ОСОБА_10 погодився.

Потім, ОСОБА_7 запропонував ОСОБА_10 поставити автомобіль «Хонда-Сівік», сірого кольору, 2007 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , що належить останньому, на стоянку в обумовленому місці, передати ОСОБА_11 ключі від автомобіля і техпаспорт до повного повернення боргу.

Далі, ОСОБА_7 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 приблизно о 16.00 годині прибули на автомобільну стоянку, розташовану за приміщенням РАГСу на пл. Пушкина, у м. Запоріжжі.

Після чого, ОСОБА_10 передав ОСОБА_7 ключі і техпаспорт від зазначеного вище автомобіля, який в свою чергу передав їх ОСОБА_6 .. Ввечері того ж дня ОСОБА_6 передав ключі та техпаспорт від автомобіля ОСОБА_4 , який діючи за попередньою змовою з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , продовжуючи реалізовувати злочинний умисел направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, у невстановленний в ході досудового слідства час, не повідомляючи про свої дії ОСОБА_7 і ОСОБА_12 , перегнав автомобіль, що належить ОСОБА_10 зі стоянки, розташованої на пл. Пушкіна в м. Запоріжжя в невідоме місце. В подальшому, ОСОБА_4 , реалізував автомобіль «Хонда-Сівік», сірого кольору, 2007 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , продавши його невстановленій слідством особі. Гроші, отримані від продажу автомобіля. ОСОБА_6 , ОСОБА_4 та ОСОБА_7 поділили між собою.

ОСОБА_7 та ОСОБА_6 засуджені вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 30.01.2013 року.

Обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину та щиросердно покаявся у скоєному, підтвердив вчинення кримінального правопорушення при викладених вище обставинах.

Суд, керуючись ст. 349 КПК України, враховуючи думку учасників судового провадження, ухвалив визнати недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Обсяг доказів підлягаючих дослідженню обмежено судом допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів характеризуючих його особу.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого:

- за ч. 2 ст. 289 КК України як незаконне заволодіння транспортним засобом, скоєне за попередньою змовою групою осіб.

Як пом*якшуючі відповідальність обставини суд враховує щире каяття, та активне сприяння розкриттю злочину. Обтяжуючих відповідальність обставин суд не вбачає.

При призначені покарання, обвинуваченому суд враховує характер та ступінь тяжкості скоєного злочину, обставини як пом*якшуючі так і обтяжуючі покарання, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, має постійне місце проживання, не одружений, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, працює, позитивно характеризується. На обліку в наркологічному та психіатричному диспансерах не перебуває.

У зв*язку з вищенаведеним суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого можливо без ізоляції його від суспільства.

Цивільний позов не заявлено.

Долю речових доказів вирішено вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 30.01.2013 року.

Процесуальних витрат по справі не має.

Таким чином, на підставі викладеного, керуючись ст. 368, 370, 374 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України та призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбуття призначеного покарання, якщо він протягом встановленого судом іспитового строку не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки. Призначити обвинуваченому ОСОБА_4 іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально - виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили у вигляді особистого зобов*язання залишити без зміни. Після набрання вироком законної сили запобіжний захід скасувати.

Вирок може бути оскаржений в Апеляційний суд Запорізької області через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом 30 днів з дня проголошення вироку.

Суддя: