УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №295/36/16-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 539 КПК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 лютого 2016 року.
Апеляційний суд Житомирської області в складі суддів:
ОСОБА_2 - головуючого,
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
з участю: прокурора ОСОБА_5 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_7 ,
розглянув апеляційну скаргу прокурора Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_8 на ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 19 січня 2016 року про зарахування попереднього ув`язнення та звільнення від покарання засудженого ОСОБА_9 .
Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора в підтримання апеляційної скарги, доводи засудженого та захисника в заперечення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд, -
Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 19 січня 2016 року задоволено клопотання засудженого ОСОБА_9 , відповідно до положень ч. 5 ст. 72 КК України у строк відбуття покарання за вироком Деснянського районного суду м. Києва від 14 серпня 2014 року зараховано строк попереднього ув`язнення цього засудженого з 5 червня 2014 року по 4 листопада 2014 року включно з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі та звільнено його від відбування покарання за цим вироком у зв`язку із відбуттям строку покарання.
В апеляційній скарзі прокурор, який брав участь в розгляді справи судом першої інстанції, просить скасувати ухвалу місцевого суду як незаконну та призначити новий розгляд в суді першої інстанції. Посилається на істотне порушення судом першої інстанції вимог кримінально-процесуального закону п. 6 ч. 2 ст. 412 КПК України щодо підсудності розгляду даного клопотання. Твердить про необхідність розгляду клопотання засудженого ОСОБА_10 відповідно до положень ст. ст. 32, 539 ч. 2 п. 4, 537 п. 14 КПК України, - судом, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення або судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.
У письмових запереченнях захисник адвокат ОСОБА_6 твердить про необґрунтованість апеляційної скарги, просить залишити її без задоволення, а ухвалу суду, - без зміни.
Заслухавши міркування прокурора в підтримання доводів апеляційної скарги, перевіривши справу, апеляційний суд приходить до таких висновків.
З матеріалів справи видно, що на час постановлення ухвали судом першої інстанції в Житомирській виправній колонії (№4) засуджений ОСОБА_9 відбував покарання у виді позбавлення волі за вироком Деснянського районного суду м. Києва від 14 серпня 2014 року за ст. ст. 186 ч. 2, 69 КК України, який набрав законної сили 4 листопада 2014 року.
4 січня 2016 року до Богунського районного суду м. Житомира, в межах юрисдикції якого виконується вищевказаний вирок, надійшло клопотання засудженого ОСОБА_10 про застосування до нього ч. 5 ст. 72 КК України.
Законом України від 26 листопада 2015 року № 838-VIII «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», що набрав законної сили 24.12.2015, було внесено зміни у ст. 72 КК України, відповідно до яких суди зобов`язані зараховувати строк попереднього ув`язнення особи у разі засудження її до позбавлення волі в межах того ж кримінального провадження з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. При цьому у строк попереднього ув`язнення включається також строк тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний на стадії досудового розслідування та під час судового розгляду кримінального провадження до набрання вироком законної сили.
Оскільки зазначеним Законом не визначено який суд має застосовувати положення ч. 5 ст. 72 КК України та вирішення цього питання пов`язане із виконанням вироку, відповідно до положень ст. ст. 7 ч. 1, 9 ч. 6, 539 ч. 2 п. 2 КПК України, воно має вирішуватися судом, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.
Така правова позиція відповідає інформації, що міститься у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №223 20/0/4 від 11 січня 2016 року.
Тому доводи апеляційної скарги про порушення місцевим судом територіальної юрисдикції розгляду клопотання засудженого ОСОБА_10 є необґрунтованими.
Крім того, суд першої інстанції правильно застосував положення ч. 5 ст. 72 КК України, що підлягають застосуванню. В апеляційній скарзі прокурор не оспорює правильності застосування місцевим судом цього кримінального закону.
Підстав для скасування чи зміни ухвали суду першої інстанції, що є законною та обґрунтованою, не встановлено.
Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України апеляційний суд, -
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу прокурора Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 19 січня 2016 року щодо засудженого ОСОБА_9 , - без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.
Судді: