Справа № 461/8528/15-к
Провадження №1-кп/461/392/15
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03.11.2015 р. Галицький районний суд м.Львова

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю: прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Львові кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львова, українця, громадянина України, з незакінченою вищою освітою, неодруженого, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.259 КК України,

в с т а н о в и в:
під час досудового розслідування встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 16.07.2015 року о 19:10 год., перебуваючи в парку імені І.Франка у м.Львові, діючи умисно, достовірно знаючи та усвідомлюючи, що поширена ним інформація є неправдивою, здійснив дзвінок з мобільного телефону марки «Самсунг» ІМЕІ: НОМЕР_1 , ІМЕІ 1: НОМЕР_2 із номером НОМЕР_3 на лінію екстреного виклику «112», та повідомив працівникам пожежно-рятувальної служби завідомо неправдиву інформацію про загрозу вибуху через замінування НУ «Львівська політехніка», що знаходиться за адресою: м.Львів, вул.С.Бандери, 12, що призвело до дезорганізації функціонування закладу та безпідставне відволікання сил і засобів спеціальних служб для перевірки вказаного повідомлення.

Зазначені умисні дії обвинуваченого ОСОБА_5 кваліфіковані за ч.1 ст.259 КК України завідомо неправдиве повідомлення про загрозу безпеці громадян, знищення чи пошкодження об`єктів власності.

30 липня 2015 року між прокурором прокуратури Галицького району м.Львова ОСОБА_3 якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0002495, з одного боку, та підозрюваним у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_5 з іншого боку, на підставі ст.ст.468, 469, 470, 472 КПК України укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з умовами угоди підозрюваний ОСОБА_5 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у вчиненому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.1 ст.259 КК України, і зобов`язується беззастережно визнати в обсязі підозри у судовому провадженні. Сторони угоди узгодили покарання ОСОБА_5 за ч.1 ст.259 КК України у виді трьох років позбавлення волі та на підставі ст.75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням із застосуванням одного року іспитового строку.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Частиною 4 ст.469 КПК України передбачено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена в провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Згідно з п.1 ч.3 ст.314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.259 КК України, який, на підставі ст.12 КК України, є тяжким злочином. Свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень визнав беззастережно. У кримінальному провадженні потерпілий участі не бере.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє права, передбачені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою про визнання винуватості.

Також судом перевірено угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам КПК України (в тому числі, щодо змісту та порядку укладення угоди) та КК України (в тому числі щодо узгодженої міри покарання); підстав для відмови в її затверджені не встановлено.

З огляду на викладене, заслухавши думку сторін про можливість затвердження угоди, суд приходить до висновку що угоду про визнання винуватості, укладену 30 липня 2015 року між прокурором прокуратури Галицького району м.Львова ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 слід затвердити, і призначити обвинуваченому узгоджену сторонами міру покарання.

Керуючись ст.ст.314, 374, 468, 469, 472-475 КПК України, суд

з а с у д и в :
затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 30 липня 2015 року між прокурором прокуратури Галицького району м.Львова ОСОБА_3 якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0002495, та підозрюваним у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.259 КК України.

Призначити ОСОБА_5 узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 30 липня 2015 року покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Відповідно до ст.75 КК України засудженого ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з встановленням 1 (одного) року іспитового строку.

Речові докази: - CD-R диск залишити в матеріалах кримінального провадження.

З підстав, передбачених частиною 4 статті 394 КПК України, вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Львівської області через Галицький районний суд міста Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий ОСОБА_1