АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 грудня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
з участю особи, яка подала скаргу ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві, шляхом проведення відеоконференцзв`язку між Апеляційним судом міста Києва та Київським СІЗО, апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 07 жовтня 2015 року,
в с т а н о в и л а:
Ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 07 жовтня 2015 року повернуто ОСОБА_5 його скаргу на бездіяльність прокурора прокуратури Дніпровського району м. Києва.
Таке рішення слідчий суддя мотивував тим, що ст. 303 КПК України визначений перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені на досудовому провадженні, а скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які незазначені в ст. 303 КПК України, не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді, згідно з правилами ст.ст. 314-316 КПК України. Тому, оскільки заявник оскаржує бездіяльність прокурора прокуратури Дніпровського району м. Києва під час судового слідства у кримінальному провадженні, яке перебуває на розгляді у Дніпровському районному суді м. Києва, це, відповідно до положень п. 1 ч. 2 ст. 304 КПК України, є підставою для повернення скарги.
Не погодившись з таким рішенням, ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій, вважаючи ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою, просить її скасувати та ухвалити нову ухвалу, якою зобов`язати прокурора Дніпровського району м. Києва надати Дніпровському районному суду м. Києва, яким розглядається кримінальне провадження за його обвинуваченням та стороні захисту докази про існування ризиків, зазначених у __________________________________________
Справа №11-сс/796/3564/2015 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_6
Категорія: ст. 303 КПК України Доповідач ОСОБА_1
ст. 177 КПК України і проголошених стороною обвинувачення, та докази, що проголошені стороною обвинувачення ризики не зменшились або не зникли на даний час, без жодного обґрунтування апеляційних вимог.
При цьому зазначає, що при розгляді питання щодо продовження терміну тримання його під вартою та при розгляді його клопотань про зміну запобіжного заходу, він та його захисники неодноразово звертали увагу суду на те, що докази існування ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, відсутні, а єдина обставина, на яку спирався слідчий та слідчий суддя при обранні запобіжного заходу, спростована, та неодноразово у судових засіданнях наполягали на тому, щоб сторона обвинувачення не обмежувалась лише формальним твердженням про існування ризиків, а надала суду і стороні захисту докази, якими ці твердження обґрунтовуються, однак, ігноруючи норми КПК України, прокурори, які підтримують обвинувачення, не надали ні суду, ні стороні захисту докази про існування таких ризиків. Крім того, не надано доказів про те, що ризики не зменшились або не зникли.
Тому, враховуючи, що своїми діями та бездіяльністю сторона обвинувачення обмежує його права, в т.ч. право на захист, він звернувся до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність прокурора, однак отримав незаконну та необґрунтовану ухвалу слідчого судді про повернення його скарги, в якій лише було процитовано норми ст. 303 КПК України та зазначено, що триває судове слідство у кримінальному провадженні.
Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_5 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, вказуючи на те, що кримінальне провадження, в якому він є обвинуваченим, перебуває на стадії судового розгляду, а підготовче судове засідання вже пройшло, і, оскільки КПК не регламентує, яким чином можна оскаржити бездіяльність прокурора на стадії судового розгляду, тому, у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, він має право подавати скарги на бездіяльність прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений законом строк, вивчивши матеріали провадження за скаргою, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Статтею 303 ч. 1 КПК України встановлений вичерпний перелік рішень, дій, бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, а саме можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора:
1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк;
2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування;
3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження;
4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження;
5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим;
6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки;
7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій;
8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 303 КПК України, скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді.
Згідно з вимогами ч. 4 ст. 304 КПК України слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження за скаргою, якщо вона подана на рішення, дії чи бездіяльність, що не підлягають оскарженню.
Як вбачається з матеріалів провадження за скаргою, ОСОБА_5 звернувся до суду зі скаргою, в якій просив зобов`язати прокурора Дніпровського району м. Києва у відповідності норм ст.ст. 132, 290 КПК України надати суду та стороні захисту докази про наявність ризиків визначених ст. 177 КПК України та докази, що вказані ризики не зникли або не зменшились на даний час.
В обґрунтування своїх вимог послався на те, що при розгляді питання щодо запобіжного заходу відносно нього прокурори, які підтримують обвинувачення неодноразово заявляли про наявність ризиків зазначених у ст. 177 КПК України, однак докази існування цих ризиків в матеріалах провадження відсутні. Тому, оскільки відповідно до ст. 290 КПК України, сторона обвинувачення повинна надати стороні захисту докази обставин, на які вона посилається, а їх ненадання прокурорами позбавляє його можливості спростувати ці докази або довести, що вони є сумнівними, та порушує його право на захист, і просить зобов`язати прокурора надати суду та стороні захисту відповідні докази.
Отже, оскільки, за змістом скарги ОСОБА_5 ним не оскаржувалась жодна дія, бездіяльність чи рішення слідчого або прокурора, які, відповідно до ч. 1 ст. 303 КПК України, можуть бути предметом розгляду слідчого судді, то останній повинен був відмовити у відкритті провадження за скаргою.
Натомість, слідчий суддя з посиланням на п. 1 ч. 2 ст. 304 КПК України, яка передбачає повернення скарги, поданої особою, котра немає права її подавати, повернув ОСОБА_5 його скаргу, з чим не може погодитись колегія суддів, оскільки визначення наявності у особи права на звернення зі скаргою прямо залежить від предмету оскарження, а останній в даному випадку відсутній.
Твердження ж апелянта в суді апеляційної інстанції про те, що в даному випадку п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України йому надано можливість оскаржити вказану ним бездіяльність прокурора, як таку, що полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений законом строк, не заслуговують на увагу, так як оскарження бездіяльності слідчого, прокурора щодо нездійснення інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, можливо виключно на досудовому провадженні за наявності зв`язку між обов`язком слідчого чи прокурора вчинити визначені КПК дії та строком, у межах якого зазначені особи, зобов`язані їх вчинити, а ОСОБА_5 фактично оскаржував дії прокурора під час судового розгляду, що не є предметом оскарження в порядку ст. 303 КПК України.
При цьому колегія суддів враховує, що кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 на даний час перебуває в Дніпровському районному суді м. Києва в стадії судового розгляду, а, отже, ОСОБА_5 не лише не позбавлений можливості оскаржити бездіяльність прокурора під час судового розгляду, а й вправі вимагати від сторони обвинувачення надання доказів існування ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, якими обґрунтовується необхідність продовження застосування обраного щодо нього запобіжного заходу, та заявляти клопотання про його зміну з наданням доказів на спростування існування цих ризиків.
За викладеним, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про відмову у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_5 .
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -
апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 07 жовтня 2015 року, якою повернуто ОСОБА_5 його скаргу на бездіяльність прокурора прокуратури Дніпровського району м. Києва, - скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою відмовити у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_5 на бездіяльність на бездіяльність прокурора прокуратури Дніпровського району м. Києва.
Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

Судді:

_________________ __________________ __________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3