Справа № 359/7292/15-к
Провадження № 1-в/359/340/2015

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 вересня 2015 року м. Бориспіль
Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю прокурора ОСОБА_2
представник БВК №119 ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відео конференції клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком від 24.10.2013 року Голосіївського райсуду м. Києва за ст.185 ч.2, 186 ч.2, 187 ч.1, 70 КК України до 4 років позбавлення волі ,
про застосування умовно-дострокового звільнення,-
ВСТАНОВИВ :
06.08.2015 року засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду із клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання . Початок строку 24.10.2013 року, кінець строку 16.09.2016 ( залік з 15 вересня по 23 жовтня 2013 року). Засуджений за тяжкий злочин .
В судовому засіданні ОСОБА_5 вимоги підтримав , просив його вимоги задовольнити.
Представник Бориспільської виправної колонії №119 просить винести рішення на розсуд суду.
Заслухавши думку прокурора, який заперечень проти задоволення клопотання не надав, дослідивши матеріали подання та ознайомившись із особовою справою засудженого, суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні клопотання.
У відповідності до ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання;
Згідно ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.
Як вбачається з матеріалів особової справи, ОСОБА_5 у місцях позбавлення волі знаходиться з 24.10.2013 року.
За час тримання в Київському слідчому ізоляторі до вступу вироку в законну силу допустив 1 ( одне) порушення вимог режиму відбуття покарання, за що має стягнення, яке погашено у встановленому законом порядку. Заохочень не мав.
З 04.02.2014 року відбуває покарання в Бориспільській виправній колонії (№ 119). За час відбуття покарання допустив 6 (шість) порушень вимог режиму відбуття покарання, за що має стягнення, одне з яких на даний час знято у встановленому законом порядку та 5 (п`ять) з яких було скасовано Бориспільською міжрайонною прокуратурою Київської області.
Засуджений ОСОБА_5 не тривалий час був працевлаштований на виробництві установи, За сумлінну поведінку та ставлення до праці має 1 (одне) заохочення правами начальника установи, яким знято раніше накладене стягнення від 26.06.2014 року
Намагається поводити себе спокійно та доброзичливо по відношенню до інших засуджених, Здатний до раціонального мислення. Приймає участь у громадському житті колективу відділення, бере участь у суспільно-корисній праці по благоустрою установи. Фізично розвинений добре. Форми одягу намагається дотримуватись.
По відношенні до представників адміністрації колонії намагається бути ввічливим, виконує їх встановлені законодавством вимоги.
Вину за вироком визнав повністю, але не усвідомлює суспільну небезпеку скоєного злочину у зв`язку з власною недбалістю та небезпечністю, виконавчих листів не має.
Згідно ч. 1 ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Відповідно до ч. 2 вказаної статті умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Для застосування звільнення, згідно п. 2 ч. 3 необхідно щоб засуджений фактично відбув не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.
Пунктом 2 ППВСУ "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" № 2 від 26.02.2002 р., передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Крім того, відповідно до положень пункту 17 вказаної Постанови, суду слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.
Висновок суду про виправлення засудженого повинен бути зроблений і з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, а також даних, що характеризують його особу. Суд зазначає, що сумлінна поведінка полягає у дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.
Суд вважає, що відносно засудженого не можливо застосувати умовно - дострокове звільнення вiд відбування покарання. Беручи до уваги той факт, що останній своєю поведінкою та ставленням до праці не довів своє виправлення, враховуючи нестабільну лінію поведінку засудженого за весь період відбування покарання, оскільки має тільки одне заохочення 10.10.2014 року, при наявності стягнення.
За таких умов в задоволенні клопотання необхідно відмовити.
Керуючись ст.81 КК України, ст.ст.537,539 КПК України, суд,
УХВАЛИВ :
В клопотанні засудженого ОСОБА_5 про застосування умовно-дострокового звільнення - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційний суд Київської області через Бориспільський міськрайсуд протягом 7 днів з дня оголошення.

Суддя ОСОБА_1