Справа № 11-985/11 Головуючий у 1 інстанції: Костюк У.І.
Доповідач : Макаров Ю. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2011 року колегія суддів Судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області в складі :

Головуючого Макарова Ю.М.

Суддів Партики., ОСОБА_1

за участю прокурора Нижника М.Т.

представника потерпілого ОСОБА_2

Розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Львові кримінальну справу за апеляціями старшого помічника прокурора Камянка-Бузького району Львівської області, який приймав участь у розгляді справи та засудженого ОСОБА_3 на вирок Камянка-Бузького районного суду Львівської області від 26.07.2011 року.

Цим вироком :

ОСОБА_3

Засуджений за ст. 122 ч.1 КК України на 2 роки позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням із іспитовим строком 1 рік.

На підставі ст. 76 КК України на нього покладено обовязок повідомляти органи кримінально виконавчої інспекції про зміну місця проживання.

Запобіжний захід засудженому залишено підписку про невиїзд до вступу вироку в законну силу.

Стягнуто з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_4 388 грн.19 коп. завданої матеріальної шкоди та 10000 грн. моральної шкоди.

ОСОБА_3 визнаний винним та засуджений за те, що 11.06.2011 року близько 14.00 год. в с. Печихвости Камянка-Бузького району Львівської області, під час суперечки, яка виникла між ним та потерпілим ОСОБА_4, на грунті особистих неприязних відносин, наніс декілька ударів руками, ногами та алюмінієвою трубкою по різних ділянках тіла та голови, внаслідок чого спричинив потерпілому тілесні ушкодження у виді забою головного мозку, перелому виличної кістки справа в ділянці нижнього краю та вилично-лобного відростка, синців на обличчі з переходом на шию зліва, на гомілках, садно на правій гомілці, які утворились від дії тупих предметів, могли утворитись від ударів кулаками та палицею 11.06.2011 року і згідно висновку експерта № 2637 від 15.10.2010 року відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості за ознакою довготривалого розладу здоровя.

В своїй апеляції державний обвинувач, не оспорюючи доведеності вини засудженого та правильності кваліфікації його дій, ставить питання про скасування вироку суду першої інстанції за мякістю призначеного покарання та просить постановити новий вирок, яким призначити покарання у вигляді 3 років позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України з іспитовим строком 2 роки.

Покликається на те. що судом залишено поза увагою суспільну небезпеку вчиненого злочину, що злочин було вчинено відносно особи похилого віку, а відтак покарання не відповідає вчиненому та особі підсудного.

Засуджений в своїй скарзі, не оспорюючи доведеності своєї вини та правильності кваліфікації своїх дій, а також і обрану судом міру покарання, ставить питання про зміну вироку в частині призначеного відшкодування моральної шкоди потерпілому у розмірі 10000 грн. і зниження цього розміру.

Покликається на те, що він визнаний експертизою обмежено осудним і його хвороба мала значний вплив на його поведінку в період інкримінованих йому дій.

Суд не врахував і поведінку самого потерпілого, який знаючи про його хворобу спеціально провокував його на конфлікти.

Звертає увагу на те, що його дохід є дуже низьким і він не спроможний сплатити таку суму відшкодування моральної шкоди.

Зазначає, що потерпілим не зазначено з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди.

Заслухавши доповідача, міркування прокурора, який підтримав свою апеляцію, з представника потерпілого адвоката ОСОБА_2, який просить вирок суду першої інстанції залишити в силі, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляцій, колегія суддів вважає, що апеляції державного обвинувача та засудженого не підлягають до задовольняння.

Покликання прокурора в апеляції на незаконність постановленого вироку судом першої інстанції за його мякістю не заслуговує на увагу, оскільки суд обираючи покарання засудженому діяв згідно вимог ст. 65 КК України, врахувавши всі помякшуючі покарання обставини і ту, що засуджений є обмежено осудною особою, що дало суду можливість застосувати до нього ст. 75 КК України. Прокурором застосування судом ст. 75 КК України до засудженого не оспорюється.

Що стосується апеляції засудженого, то вона не підлягають до задовольняння, оскільки суд приймаючи рішення в цій частині правильно і належним чином врахував, що злочин вчинений відносно особи похилого віку і ті тілесні ушкодження, які йому були спричинені принесли йому чи малі страждання. Суд також врахував, що засуджений є працездатною особою, працює і має можливість сплатити присуджену суму компенсації.

Керуючись ст.ст. 362, 365, 366, 367, 377, 379 КПК України колегія суддів ,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляції прокурора та засудженого ОСОБА_3 залишити без задовольняння, а вирок Камянка-Бузького районного суду Львівської області від 26.07.2011 року щодо ОСОБА_3 без змін.

Головуючий:

Судді: