АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м. КИЄВА
У Х В А Л А
Іменем України

25 серпня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,

переглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження за апеляційною скаргою представника власника майна адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 23 жовтня 2014 року,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

у с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 23 жовтня 2014 року задоволено клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 , погоджене старшим прокурором першого відділу процесуального керівництва Управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих центрального апарату Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 , про накладення арешту на майно, та накладено арешт на нерухоме майно, що належить підозрюваній ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , розташоване за адресами:

- АДРЕСА_1 ;

- АДРЕСА_2 , нежитлове приміщення та апартаменти № НОМЕР_2 ;

- АДРЕСА_3 ;

- АДРЕСА_4 ;

- АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 ;

- АДРЕСА_7 .

В ухвалі слідчий суддя вказав, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, оскільки містить достатньо правових підстав для арешту майна.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді представник власника майна адвокат ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали Печерського районного суду м. Києва від 23 жовтня 2014 року, оскільки ухвала винесена без виклику особи, яка її оскаржує, на підставі чого вважає строк пропущеним з поважних причин. Просить хвалу слідчого судді скасувати в частині накладення арешту на майно ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_7 .

Свої доводи апелянт обґрунтовує тим, що арешт на вказане майно накладено помилково, оскільки в клопотанні слідчого вказано, що майно належить ОСОБА_10 тоді, як насправді власником є ОСОБА_6 . На підставі чого вказує, що арештоване майно не відповідає ознакам майна на яке може бути накладено арешт згідно ст. ст. 167, 170 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, позицію прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді підлягає поновленню, а апеляційна скарга задоволенню з наступних підстав.

З апеляційної скарги, доданих до неї документів та матеріалів судового провадження вбачається, що клопотання слідчого про накладення арешту було розглянуто судом у відсутність власника та представника власника майна, оскільки вони, не будучи суб`єктами кримінального провадження, не могли знати про розгляд даного клопотання, а тому оскарження ухвали про накладення арешту на майно слід вважати поданим без пропущення процесуального строку.

При застосуванні будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод і законних інтересів учасників кримінального провадження; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню (ст. 3 КПК України).

Обов`язковою умовою, яка обґрунтовує необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, є наявність достатніх доказів, що вказують на вчинення злочину (п. 2 ч. 2 ст. 173 КПК України). При цьому обов`язок доведення існування зазначеної умови КПК України покладає на слідчого, який звернувся з клопотанням про арешт майна, а обов`язок перевірки цих обставин на слідчого суддю, який розглядає клопотання.

Під час апеляційної розгляду встановлено, що слідчий та слідчий суддя не дотрималися вказаних вимог закону в частині накладення арешту на майно належне на праві власності ОСОБА_6 .

Як вбачається з ухвали слідчого судді в провадженні ГСУ Генеральної прокуратури перебувають матеріали кримінального провадження, внесені 11.06.2014 року до Єдиного реєстру досудовихрозслідувань під № 0000499 за ознаками злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

20.10.2014 року в даному кримінальному провадженні оголошено про підозру ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

У зв`язку з невстановленням місця перебування ОСОБА_10 , що позбавило орган досудового розслідування можливості вручити їй повідомлення про підозру у день його складення, зазначене повідомлення відповідно до вимог частини 1 статті 278, статтей 111, 135 КПК України направлено у спосіб, передбачений цим Кодексом.

В межах зазначеного кримінального провадження слідчий звернувся з клопотанням про арешт майна належного ОСОБА_10 , посилаючись на те, що злочинними діями підозрюваної державі заподіяні збитки на суму 6 481 594,72 гривень у зв`язку з чим, з метою забезпечення можливої конфіскації майна та цивільного позову про відшкодування заподіяних державі збитків, завданих кримінальним правопорушенням, на майно ОСОБА_10 необхідно накласти арешт.

Слідчий суддя погодився із вказаними доводами слідчого та задовольнив клопотання наклавши арешт на нерухоме майно, що належить підозрюваній ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в числі яких і на об`єкт за адресою: АДРЕСА_7 .

Однак, колегія суддів вважає, що слідчий суддя, приймаючи рішення, належним чином не перевірив наявність достатніх правових підстав, які б вказували на можливість накладення арешту на вказаний об`єкт нерухомого майна, або ж допустив технічну помилку.

Як вбачається з матеріалів судової справи ОСОБА_6 є членом садівницького товариства «Арсеналець-6» з 2 грудня 1985 року та власницею земельної ділянки № НОМЕР_3 площею 0,0739 га (кадастровий номер :03:026:0113) на якій знаходиться будинок та господарські споруди.

Беручи до уваги те, що за матеріалами клопотання відсутні будь-які докази вчинення злочину гр. ОСОБА_6 , яка крім того не має жодного процесуального статусу в кримінальному провадженні № 0000499 відповідно до норм КПК, тому наявність підстав вважати, що існує правова підстава для арешту цього майна, взагалі спростовується.

Враховуючи викладене, слідчий в розумінні вимог ст. 173 КПК України не надав достатніх і належних доказів існування тих обставин, на які послався у клопотанні щодо арешту на присадибну земельну ділянку та будинок за адресою: АДРЕСА_7 , належні ОСОБА_6 , а слідчий суддя у відповідності до ст. 94 КПК України, належним чином не оцінив ці докази, з точки зору їх належності та взаємозв`язку з даним кримінальним провадженням для прийняття рішення, що свідчить про порушення вимог КПК України при проведенні процедури розгляду клопотання про арешт майна.

На підставі викладених обставин, які свідчать про порушення права особи на приватну власність та вимог КПК України, ухвала слідчого судді як незаконна в частині накладення арешту на присадибну земельну ділянку та будівлі на ній належні ОСОБА_6 підлягає скасуванню, а апеляційна скарга адвоката ОСОБА_5 задоволенню з постановленням апеляційним судом нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання слідчого частково, як такого, що внесено до суду за недоведеності необхідності арешту майна та відсутності правових підстав, який при викладених у клопотанні обставинах, явно порушує інтереси власника, гарантовані законом.

Керуючись ст. ст. 117 ч. 1, 167 ч. 2, 170, 171, 173, 395 ч. 3, 404, 405, 407 ч. 3 п. 2, 418 ч. 1, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва

п о с т а н о в и л а:

Поновити представнику власника майна адвокату ОСОБА_5 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 23 жовтня 2014 року.

Апеляційну скаргу представника власника майна адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 23 жовтня 2014 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 , погоджене старшим прокурором першого відділу процесуального керівництва Управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих центрального апарату Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 , про накладення арешту на майно, та накладено арешт на нерухоме майно, що належить підозрюваній ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в частині накладення арешту на присадибну земельну ділянку та будівлі, розташовані за адресою: АДРЕСА_7 , належні ОСОБА_6 , скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 , погоджене старшим прокурором першого відділу процесуального керівництва Управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих центрального апарату Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 , в частині накладення арешту на нерухоме майно присадибну земельну ділянку та будівлі, розташовані за адресою: АДРЕСА_7 , які належать ОСОБА_6 , паспорт серії НОМЕР_4 , виданий Дарницьким РУ ГУ МВС України в м. Києві 13.11.2010 р., ідентифікаційний номер НОМЕР_5 .

У решті ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 23 жовтня 2014 року про накладення арешту на нерухоме майно, що належить ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК України є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І:

ОСОБА_11 . Л а ш е в и ч