Справа № 1-68/11
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 квітня 2011 року Ківерцівський районний суд Волинської області

в с к л а д і головуючого судді Пономарьової О.М.

при с е к р е т а р і ОСОБА_1

з участю прокурора Приступи С.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ківерці кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2 та жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, українця, громадянина України, розлученого, підприємця,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.172, ч.1 ст. 366 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2, будучи суб'єктом підприємницької діяльності - фізичною особою, здійснюючи підприємницьку діяльність у сфері роздрібної торгівлі та надання послуг, з метою несплати в дохід держави податкових та інших обовязкових страхових платежів із заробітної плати найманих працівників, грубо порушуючи вимоги ст. 43 Конституції України та ст.ст. 21, 24, 24-1 КЗпП України, в період з вересня 2010 року по січень 2011 року включно використовував працю ОСОБА_3, яка виконувала обов'язки технічного працівника у орендованому ним приміщенні громадського туалету на станції Ківерці ДТГО «Львівська залізниця» без укладення з нею трудового договору у письмовій формі та його реєстрації, чим грубо порушив трудові та конституційні права вказаної особи, а саме - право на працю шляхом укладення трудового договору, право на включення часу роботи в трудовий стаж працівника, право на щорічні відпустки із збереженням на їх період місця роботи і заробітної плати, право на матеріальне забезпечення в порядку соціального страхування в старості, а також у випадку хвороби, повної або часткової втрати працездатності, право на звернення до суду для вирішення трудових спорів.

В порушення вимог ст.ст. 43, 46 Конституції України, ст.ст. 1, 3, 21, 23, 24, 30 Закону України «Про оплату праці», ст.ст. 1, 3, 17 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб», ст.ст. 14, 15, 17 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ОСОБА_2 на протязі всього періоду роботи вищевказаного працівника, виплату заробітної плати проводив без відображення у бухгалтерському обліку, необхідні обов'язкові відрахування в дохід держави із заробітної плати не проводив, чим грубо порушив інтереси та конституційні права ОСОБА_3 на отримання допомоги в порядку соціального страхування у випадку хвороби, повної або часткової втрати працездатності, а також на пенсійне забезпечення в старості.

Крім того, ОСОБА_2, будучи фізичною особою - суб'єктом підприємницької діяльності, здійснюючи підприємницьку діяльність у сфері послуг, являючись службовою особою, обіймвючи посаду, повязану з виконанням адміністративно-господарських та організаційно-розпорядчих обов'язків по відношенню до своїх найманих працівників, з метою несплати в дохід держави податкових та інших обов'язкових страхових платежів із заробітної плати найманих працівників, 19.10.2010 року вніс до офіційного документу - розрахункової відомості про нарахування та перерахування страхових внесків та витрачання коштів Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України за 3 квартал 2010 року завідомо неправдиві відомості про відсутність у нього в третьому кварталі 2010 року найманих працівників та відсутність заробітної плати, на яку нараховуються страхові внески. 19.10.2010 року ОСОБА_2 подав вказаний документ, який містив завідомо неправдиві відомості до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Ківецівському районі Волинської області.

20.01.2011 року ОСОБА_2 вніс до офіційного документу - розрахункової відомості про нарахування та перерахування страхових внесків та витрачання коштів Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України за 4 квартал 2010 року завідомо неправдиві відомості про те, що мав трудові відносини із одним найманим працівником на протязі одного місяця 2010 року. Цього ж числа ОСОБА_2 подав вказаний документ із завідомо неправдивими відомостями до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Ківерцівському районі Волинської області.

Крім того, з метою несплати в дохід держави податкових платежів із заробітної плати найманих працівників, ОСОБА_2 09.11.2010 року вніс до офіційного документу - декларації про доходи за 3 квартал 2010 року завідомо неправдиві відомості про відсутність у нього у 2010 році найманих працівників і те, що він у 3 кварталі 2010 року підприємницькою діяльністю не займався. Він же, 06.01.2011 року вніс до звіту суб'єкта малого підприємництва - фізичної особи - платника єдиного податку за 4 квартал 2010 року завідомо неправдиві відомості про відсутність у нього у вересні-грудні 2010 року найманих працівників, які 09.11.2010 року та 06.01.2011 року подав до Ківерцівської міжрайонної державної податкової інспекції у Волинській області.

Допитаний в судовому засіданні з приводу пред'явленого звинувачення підсудний ОСОБА_2 вину визнав в повному обсязі та показав суду, що на протязі декількох років орендує приміщення громадського туалету, який розташований на території перону залізничного вокзалу станції Ківерці. У вересні місяці 2010 року він прийняв на роботу ОСОБА_3, робочий день якої був встановлений з 8-30 год. до 16 год., заробітна плата на рівні мінімальної. Трудової угоди не заключав, в трудову книжку запис не робив. 21.01.2011 року перевіркою Державної інспекції праці було зафіксовано, що ОСОБА_3 працює без укладення трудового договору.

Підсудний ОСОБА_2 повідомив, що повністю погоджується з фактичними обставинами справи та не оспорює їх.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_3 підтвердила про те, що працювала з вересня 2010 року по січень 2011 року працівником по обслуговуванню громадського туалету на станції Ківерці у підприємця ОСОБА_2. Офіційно оформленою на роботі не була. Заробітну плату отримувала в залежності від виручки від наданих послуг. Претензій до підсудного ОСОБА_2 не має.

В зв'язку з не оспорюванням підсудним та іншими учасниками судового розгляду фактичних обставин справи, враховуючи правильне розуміння учасниками процесу цих обставин та відсутність сумнівів у добровільності та істинності позиції підсудного, суд розглядає справу в порядку ч.3 ст.299 КПК України і вважає доведеною вину підсудного ОСОБА_2 у грубому порушенні законодавства про працю, внесенні службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, та видачі завідомо неправдивого документа та кваліфікує його дії за ч.1 ст. 172, ч.1 366 КК України.

Призначаючи покарання суд враховує, тяжкість вчиненого злочину, особу підсудного, пом'якшуючі покарання обставини.

Відповідно до ст. 12 КК України злочини за ч. 1 ст. 172, ч. 1 ст. 366 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості. Підсудний за місцем проживання характеризується позитивно.

До обставин, що пом'якшують покарання підсудного суд відносить його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування шкоди, заподіяної державі, що стверджується поданими до суду квитанціями про сплату в дохід держави податкових та інших обовязкових страхових платежів із заробітної плати найманих працівників. Обставин, що обтяжують покарання, не встановлено.

Враховуючи викладене та беручи до уваги, що тяжких наслідків від вчиненого злочину не наступило, відсутність претензій потерпілої, суд приходить до висновку про можливість виправлення і перевиховання із застосуванням покарання у виді штрафу.

Судові витрати по справі відсутні. Цивільний позов не заявлений.

Речові докази у справі: розрахункові відомості про нарахування та перерахування страхових внесків та витрачання коштів Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України за 3 та 4 квартал 2010 року, які подавались ОСОБА_2 до вказаного фонду та звіти до Ківерцівської МДПІ залишити в матеріалах справи

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд -

З А С У Д И В:

Визнати винним ОСОБА_2 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 172, ч. 1 ст. 366 КК України, призначити покарання:

за ч.1 ст. 172 КК України у виді штрафу в розмірі 680 гривень;

за ч.1 ст. 366 КК України у виді штрафу в розмірі 850 гривень.

На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити остаточне покарання у виді штрафу в сумі 850 гривень.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_2 до вступу вироку в законну силу залишити попередній - підписка про невиїзд.

Речові докази у справі : розрахункові відомості про нарахування та перерахування страхових внесків та витрачання коштів Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України за 3 та 4 квартал 2010 року, які подавались ОСОБА_2 до вказаного фонду та звіти до Ківерцівської МДПІ залишити в матеріалах справи

Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду Волинської області через Ківерцівський районний суд протягом пятнадцяти діб з моменту його проголошення.

Суддя О.М. Пономарьова