УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.08.2015 року м. Житомир
Богунський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілих: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,

захисників: ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ,

представника потерпілих: ОСОБА_16 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Житомирі кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364-1, ч.1 ст. 366 КК України, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000729 від 21.12.2012 року, -

ВСТАНОВИВ:
21.07.2015 року до суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000729 від 21.12.2012 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364-1, ч.1 ст. 366 КК України.

Прокурор ОСОБА_3 в підготовчому судовому засіданні просив постановити ухвалу про призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту, вважаючи, що під час досудового розслідування були дотримані вимоги КПК України. Також пояснив, що всі заяви потерпілих на момент внесення відомостей до ЄРДР були. За законом, чинним на момент вчинення злочину, дії обвинуваченого підлягали кваліфікації за ч.2 ст. 364 КК України, однак оскільки в 2011 році введено іншу норму, більш м`яку, то відомості про вчинене правопорушення внесені до ЄРДР за ч.2 ст. 364-1 КК України. На теперішній час кваліфікація діям обвинуваченого дана правильна і уточнення редакції не потребує. Стаття 49 КК України обвинуваченому не роз`яснювалась, оскільки за ч.2 ст. 364 КК України строки давності ще не сплили, а за ч.1 статті 366 КК України обвинувачений може бути звільнений пізніше підготовчого судового засідання.

Потерпілі підтримали позицію прокурора.

Захисник ОСОБА_15 заявила клопотання про повернення обвинувального акту прокурору, яке обґрунтувала наступним.

Як вбачається з витягу ЄРДР, підставою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення, передбачене ст. 364-1 КК України були не заяви потерпілих, як того вимагає закон, а інші підстави, що підтверджує факт відсутності відповідних заяв на момент початку досудового розслідування, а потерпілі ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та ОСОБА_19 не тільки заяв про залучення їх в якості потерпілих не подавали, але й не давали згоди на відповідне їх залучення.

Також вказала, що описані у обвинувальному акті події злочину припадають на період 2010 року, коли в КК України не містив статтю 364-1 КК України. Застосування вимог ч. 1 ст. 5 КК України може мати місце тоді, коли дії особи містять ознаки більш тяжкого злочину. Однак, за описаними в обвинувальному акті обставинами відомості вносились лише по факту вчинення злочину, передбаченого ст. 364-1 КК України. Таким чином, не можливо встановити дотримання слідчим і прокурором вимог ст. ст. 4, 5 КК України. В обвинувальному акті не зазначено редакцію закону, яка поліпшує становище обвинуваченого. В порушення вимог ч. 5 ст. 1 ст. 291 прокурор не зазначив у обвинувальному акті точну правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті, що свідчить про невідповідність обвинувального акту вимогам закону.

Стосовно обвинувачення за ст. 366 КК України обвинуваченому на досудовому слідстві не роз`яснено ст. 49 КК України, внаслідок чого в підготовчому судовому засіданні не розглядається питання про звільнення ОСОБА_4 від відповідальності за ч.1 ст. 366 КК України.

Зазначила, що в даному кримінальному провадженні неодноразово об`єднувались і роз`єднувались кримінальні провадження, внаслідок чого деякі слідчі дії були проведені з порушенням вимог закону.

Так, станом на 12.02.2015 року в кримінальному провадженні № 0000729 предметом розслідування був факт підробки банківських документів, тобто злочин, передбачений ст. 358 КК України, однак не зважаючи на це, в цей день ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 1ст. 364-1 КК України, тобто до об`єднання відповідних кримінальних проваджень. А встановити, за яких підстав складено обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000729 відносно ОСОБА_4 за ознаками злочинів, передбачених ч. 1 ст. 366, ч.2 ст. 364-1 КК України, неможливо.

Захисник ОСОБА_14 та обвинувачений ОСОБА_4 підтримав клопотання захисника ОСОБА_15 .
Заслухавши прокурора, потерпілих, представника потерпілих, обвинуваченого, захисників обвинуваченого, вивчивши обвинувальний акт, додатки до нього, подані клопотання, суд вважає, що обвинувальний акт по даному кримінальному провадженню необхідно повернути прокурору у зв`язку з невідповідністю вимогам КПК України.
Згідно вимог ст. 314 КПК України розгляд кримінального провадження в підготовчому судовому засіданні завершується прийняттям одного із передбачених ч.3 ст. 314 КПК України рішень. Суд у певній логічній послідовності має право і повинен: визначити, чи підсудне йому це кримінальне провадження; встановити, чи немає підстав для закриття провадження; встановити, чи відповідає вимогам КПК України, зокрема, обвинувальний акт (ст.291 КПК). Якщо в названих документах будуть виявлені недоліки, без усунення яких кримінальне провадження не може бути призначене до судового розгляду, суд повертає надіслані йому документи прокурору для виправлення їх змісту та форми згідно з вимогами закону.
Згідно вимог п.5 ч.2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Як вбачається із обвинувального акта обвинуваченому ОСОБА_4 інкримінується вчинення злочину в період з 24.12.2010 року по 24.06.2011 року, передбаченого статтею 364-1 КК України. Цією статтею доповнено КК України згідно ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо відповідальності за корупційні правопорушення» від 07.04.2011 року, що набрав чинності 01.07.2011 року.
Відповідно до ч.2 ст. 4 КК України злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Отже, ОСОБА_4 інкримінується вчинення злочину за статтею 364-1 КК України, яка не набрала чинності на момент вчинення зазначеного діяння, що згідно ч. 2 ст. 4 КК України неможливо.

Доводи прокурора, що дії обвинуваченого на момент вчинення злочину підлягали кваліфікації за ч.2 ст. 364 КК України, однак оскільки в 2011 році введено іншу норму, більш м`яку, то відомості про вчинене правопорушення внесені до ЄРДР за ч.2 ст. 364-1 КК України не знайшли відображення в обвинувальному акті та реєстрі матеріалів досудового розслідування і не приймаються судом.
Крім того, до статті 364-1 КК України неодноразово вносились зміни: Законами № 4025-VI від 15.11.2011, № 221-VII від 18.04.2013, № 746-VII від 21.02.2014, № 1261-VII від 13.05.2014, № 198 VIII від 12.02.2015 року.

Однак, в обвинувальному акті, в порушення вимог п. 5 ч. 1 ст. 291 КПК України, обвинувачення є неконкретним, в ньому не вказано в редакції якого закону кваліфіковані вказані дії (дата і номер закону).
Також, в обвинувальному акті (а.с.15; 16) зазначено: « ОСОБА_4 , зловживаючи повноваженнями службової особи ЗАТ «Житомирські ласощі», діючи умисно, з метою одержання неправомірної вигоди для учасників ТДВ «ЖЛ»;
Далі, підсумовуючи обвинувачення, в його резолютивній частині вказано, що ОСОБА_4 діяв «з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб».
Таким чином, орган досудового розслідування не визначився, в чиїх саме інтересах діяв обвинувачений: для себе чи інших осіб, хто ці інші особи. Якщо в інтересах учасників ТДВ «ЖЛ», як вказано на початку обвинувального акту то кого конкретно, оскільки потерпілі також були учасниками ТДВ «ЖЛ». Не вказано, в чому цей інтерес полягає.
Наведене також свідчить про те, що обвинувальний акт, упорушення вимог п. 5 ч. 1 ст. 291 КПК України, є неконкретним, окремі частини обвинувального акту суперечать одна одній.
Також, в обвинувальному акті зазначено, що ОСОБА_4 діяв всупереч інтересам ЗАТ «Житомирські ласощі», однак не зазначено, в чому його дії суперечили інтересам ЗАТ «Житомирські ласощі», що підлягає конкретизації.
Крім того фабула обвинувального акту містить посилання на зміст звіту про наслідки обміну акцій, як на джерело доказів, що є недопустимим згідно вимог КПК України, оскільки обсяг і перелік доказів, які підлягають дослідженню судом встановлюється в ході судового розгляду.
Доводи сторони захисту про те, що відомості до ЄРДР внесені не на підставі заяви потерпілих чи без їх згоди та також скарги на дії слідчих і прокурора судом не можуть бути перевірені на підготовчому судовому засіданні у відсутність матеріалів досудового розслідування.
Доводи сторони захисту про те, що 12.02.2015 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 1ст. 364-1 КК України, тобто до об`єднання відповідних кримінальних проваджень, суд не має можливості перевірити у зв`язку із тим, що в реєстрі матеріалів не зазначено, за якими статтями пред`явлено підозру ОСОБА_4 12.05.2015 року та за якими статтями 23.06.2015 року змінено раніше повідомлену йому підозру.
Таким чином, в підготовчому засіданні встановлено невідповідність обвинувального акта вимогам ст. 291 КПК України.

Статтею 314 КПК України не передбачено можливості та процедури виправлення помилок, а також внесення якихось додаткових відомостей до обвинувального акту після його надходження до суду, зокрема, у підготовчому судовому засіданні.

Виявлені недоліки неможливо усунути також шляхом зміни обвинувачення після його призначення до судового розгляду, це не відповідає нормам КПК України.

Так, згідно зі ст.ст. 338, 339 КПК України, під час судового розгляду прокурор має право змінити обвинувачення тільки якщо під час судового розгляду встановлені нові фактичні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та висунути додаткове обвинувачення у разі отримання відомостей про можливе вчинення обвинуваченим іншого кримінального правопорушення, щодо якого обвинувачення не висувалось і яке тісно зв`язане з первісним.

Главою 28 КПК України, якою врегульовано процедуру судового розгляду, не передбачено процедури виправлення недоліків обвинувального акту.

Таким чином, єдиним процесуальним шляхом усунення виявлених недоліків обвинувального акту, який не відповідає вимогам КПК України, є повернення обвинувального акту прокурору.
Керуючись ст. 291, 314 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Обвинувальний акт з додатками по кримінальному провадженню № № 0000729 від 21.12.2012 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364-1, ч.1 ст. 366 КК України - повернути прокурору міста Житомира для усунення недоліків.

Скарги захисника ОСОБА_15 на дії слідчих і прокурора - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в Апеляційний суд Житомирської області через Богунський районний суд Житомирської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1