У Х В А Л А

16.12.2013 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

Головуючого - судді Леміш О.М

при секретарі Химинець О.Я

за участю прокурора Пеца Г.О

захисника ОСОБА_1В

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні відносно неповнолітньої ОСОБА_2 за вчинення кримінального правопорушення , передбаченого ч.1 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

23.09.2013 року до суду надійшло клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні відносно неповнолітньої ОСОБА_2 , яка не досягла віку, з якого може настати кримінальна відповідальність у кримінальному провадженні № 30000019 за ознаками суспільно небезпечного діяння, передбаченого ст.185 ч.1 КК України.

Просять застосувати до неповнолітньої ОСОБА_2М примусові заходи виховного характеру у виді передачі її під нагляд батькам або особам, які їх заміняють .

З клопотання слідує, що малолітньою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженкою ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянкою України, мешканкою міста Ужгорода, проспект Свободи, 30/21, ученицею 6- Б класу, ЗОШ №12, вчинено суспільно-небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, а саме:

21 листопада 2012 року приблизно о 16.30 годині малолітня ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, знаходячись у приміщенні роздягальні ЗОШ № 6 м. Ужгорода, умисно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, таємно викрала мобільний телефон марки "Nokia Asha 302", IMEI: 72465, вартістю 799, 00 гривень, належний гр. ОСОБА_3, завдавши потерпілій ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 матеріальної шкоди на вказану суму.

В судовому засіданні неповнолітня ОСОБА_2М показала, що 21 листопада 2012 року приблизно о 16.30 годині вона знаходячись у приміщенні роздягальні ЗОШ № 6 м. Ужгорода, викрала мобільний телефон у гр. ОСОБА_3. У вчиненому розкаялася.

Крім повного визнання вини ОСОБА_2М , її виннність у вчиненні суспільно небезпечного діяння доведена зібраними і дослідженими в судовому засіданні об'єктивними доказами.

Законний представник неповнолітньої ОСОБА_2М ОСОБА_4Ю показала, що

ОСОБА_2М характеризується з позитивної сторони.

Прокурор висловив думку про застосування примусових заходів виховного характеру щодо ОСОБА_2М , яка не досяг віку, з якого настає кримінальна відповідальність, у виді передачі її під нагляд батькам або особам, які їх заміняють строком на два роки.

Захисник та законний представник висловили думку, що батьки в змозі виховувати ОСОБА_2М , а тому до неї слід застосувати примусові заходи виховного характеру у виді передачі її під нагляд батькам або особам, які їх заміняють , про що не заперечила сторона потерпілих.

Відповідно до ст. 22 КК України, за даний вид злочину кримінальній відповідальності підлягають особи, яким до вчинення злочину виповнилося 16 років.

Стаття 498 ч.1 КПК України передбачає, що кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність,

вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Частина 5 цієї статті передбачає, що за відсутності підстав для закриття кримінального провадження прокурор затверджує складене слідчим або самостійно складає клопотання про застосування до неповнолітнього примусових заходів виховного характеру і надсилає його до суду.

Як передбачає ст. 97 ч.2 КК України примусові заходи виховного характеру, передбачені ст. 105 ч.2 цього Кодексу, суд застосовує і до особи, яка до досягнення віку, з якого може настати кримінальна відповідальність вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння передбаченого Особливою частиною цього Кодексу.

При обранні виду примусового заходу виховного характеру суд враховує умови життя та виховання неповнолітнього та те, що неповнолітня проживає у приватному будинку разом із батьками, навчається в 6 класі, де характеризується задовільно, за станом здоровя здорова.

Зважаючи на викладене, суд вважає за можливе передати неповнолітню ОСОБА_2М під нагляд батьків, згода яких отримана і які здатні забезпечити позитивний виховний вплив на неповнолітньої та постійний контроль за її поведінкою.

Таким чином, на основі аналізу зібраних і досліджених в судовому засіданні доказів, суд приходить до висновку про доведеність вчинення неповнолітнім неповнолітньою суспільно небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки діяння, передбаченого ст. 185 ч.1 КК України, не досягши віку, з якого можлива кримінальна відповідальність за це діяння та застосування до неї примусових заходів виховного характеру, а тому клопотання про застосування до неповнолітньої примусових заходів виховного характеру підлягає задоволенню.

На основі викладеного, керуючись ст. ст. 498-501 КПК України, ст. ст. 22 , 97 ч.2, 105 ч.2 КК України суд, -

У Х В А Л И В :

Клопотання задовольнити.

Застосувати до малолітньої ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_5, громадянки України, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_6, учениці ІНФОРМАЦІЯ_7, яка вчинив суспільно небезпечне діяння, передбачене ст.185 ч.1 КК України, примусові заходи виховного характеру у виді передачі її під нагляд батькам строком на два роки.

Ухвала може бути оскаржений до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня її проголошення.

Копію ухвали після її проголошення негайно вручити неповнолітньому ОСОБА_2 через її законного представника ОСОБА_4Ю та прокурору, інші учасники судового провадження копію ухвали мають право отримати в суді.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_5М