Рівненський міський суд Рівненської області
Справа № 1-160/10
В И Р О К

І м е н е м У к р а ї н и

28 січня 2010 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в особі головуючого судді Рогозіна С.В.

при секретарі Івченко І.В.

з участю прокурора Станкевича О.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівному кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, українця, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, не працюючого, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_4 А, кв. 135, раніше не судимого

за ч. 3 т. 185 КК України , -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1, 7 вересня 2008 року, за попередньою змовою з ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно з корисливих мотивів проникли на територію новобудови, що знаходиться за адресою: м. Рівне, вул. Мірющенка, 2а, де ОСОБА_3, за допомогою викрутки вийняв скло вхідних дверей приміщення та проник в середину, тим самим надавши можливість потрапити до приміщення іншим вищевказаним особам, звідки разом перенесли до огорожі новобудови лазерний рівень марки „Stanly Fat Max RI 350" вартістю 6600 гривень та болгарку марки „Боні" вартістю 500 гривень. Не маючи можливості розпорядитися даним майном вказані особи заховали на території новобудови майно, маючи на меті вечором повернутись та забрати вказані інструменти. Того ж дня, ОСОБА_2 розповів ОСОБА_1 про подію проникнення на територію новобудови та запропонував останньому довести злочинні дії до кінця, заволодівши викраденим майном.

Таким чином ОСОБА_1, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, продовжуючи злочинні дії по заволодінню майном, діючи умисно за попередньою змовою із малолітнім ОСОБА_2 07.08.2008 р., у вечірній час, перелізли через паркан та проникли на територію новобудови, звідки викрали вказаний інструмент, чим завдали ОСОБА_5, матеріальної шкоди в розмірі 7100 гривень.

Допитаний судом ОСОБА_1, повністю визнав себе винним у вчиненні злочину за обставин вказаних у вироку і пояснив, що на початку вересня 2008 року, у вечірній час, коли він знаходився біля свого будинку до нього підійшов ОСОБА_2 і розповів про те, що в цей день, приблизно в обідню пору він разом з ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_2, залізли на новобудову, що знаходиться на вул. Мірющенка, 2а в м. Рівне, викрали кабеля, мідь та інструменти. Після чого сказав, що інструменти ОСОБА_4, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заховали на території вище вказаної новобудови для того, щоб потім повернутись та забрати. А також розповів про те, що інструменти заховані біля огорожі на території новобудови, і сказав йому, що треба перелізти через огорожу та забрати викрадені ними інструменти для того, щоб продати, та пояснив, що красти нічого не треба, лише забрати викрадені інструменти.

Він та ОСОБА_2 пішли на вище вказану новобудову, прийшовши на новобудову домовилися про те, що продадуть викрадені інструменти, які заберуть з території новобудови, а гроші поділять порівну. Коли він потрапив на територію новобудови, то пішов на вказане місце, тобто де лежали заховані інструменти хлопцями. Він взяв дві темні валізи та мішок, дані речі передав для ОСОБА_2. Павло сказав, щоб він пішов забрав інші інструменти, а саме: болгарки та ще якісь інструменти, але почала гавкати собака, він злякався та переліз через огорожу. Вони з ОСОБА_2 залишили інструменти біля огорожі не на території новобудови. Потім дані інструменти заніс додому, а ОСОБА_2 сказав, що знайде продавців і продасть інструменти. Інструменти в нього вдома були приблизно тиждень, чи два. Одного з днів йому брат Михайло сказав, що продав болгарку та лазерний рівень та дав йому гроші в сумі 580 гривень, які він витратив на власні потреби.

При вирішенні питання про обсяг дослідження доказів в порядку ч. 3 ст. 299 КПК України, учасники процесу погодились з недоцільністю дослідження доказів, які підтверджують вчинення ОСОБА_1 злочину за обставин вказаних у вироку. При цьому вони завірили суд, що розуміють наслідки своєї згоди та неможливість в подальшому оспорювати ці обставини в апеляційному порядку.

Сумнівів у добровільності такої згоди та істотності їх позиції у суду немає.

Дії підсудного ОСОБА_1 суд кваліфікує за ч. 3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням в інше приміщення.

Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу підсудного, який характеризується посередньо, повністю визнав себе винним, злочин скоїв вперше, на „Д обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває.

До обставин, які помякшують покарання відповідно до ст.. 66 КК України, суд відносить повне визнання вини, щире каяття в скоєному, сприяння розкриттю злочину.

Обставини, які обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлені.

Керуючись ст.ст. 299, 323, 324 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_1 визнати винним за ч. 3 ст. 185 КК України, призначивши йому покарання три роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_1 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.

Відповідно до ст. 76 КК України зобовязати ОСОБА_1 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої системи; повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично зявлятися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Речовий доказ по справі повернути власнику.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу залишити попередній - підписку про невиїзд.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд протягом 15 діб з моменту проголошення, а засудженому в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Суддя Рівненського міського суду С.В. Рогозін