Кримінальне провадження № 1-кп/760/258/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 серпня 2015 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Одеси, громадянки України, з вищою освітою, одруженої, маючої малолітню дитину, ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,-

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 190, ч. 1 ст. 263 КК України,-

В С Т А Н О В И В :
Обвинувачена ОСОБА_7 , будучи призначеною наказом № 224-0 Міністра екології та природних ресурсів України від 07.07.2014 року на посаду начальника управління державної екологічної експертизи та аудиту моніторингу і технічного регулювання Міністерства екології та природних ресурсів України, постійно здійснювала функції представника влади і була службовою особою.

Відповідно до Положення про Управління державної екологічної експертизи та аудиту моніторингу і технічного регулювання Міністерства екології та природних ресурсів України, затвердженого 03.09.2014 року Міністром екології та природних ресурсів України, на ОСОБА_7 були покладені наступні права і обов`язки: здійснювати керівництво роботою Управління і відповідати за виконання покладених на Управління основних задач, в тому числі: забезпечувати реалізацію державної політики в сфері екологічного аудиту та сертифікації об`єктів, що становлять підвищену екологічну небезпеку, і видів діяльності, що можуть негативно вплинути на стан довкілля; брати участь у роботі комісій, засідань колегій Міністерства, нарадах, інших заходах, що відносяться до компетенції Управління.

На підставі наказу № 225 Міністра екології та природних ресурсів України від 22.07.2014 року і додатку до наказу ОСОБА_7 була включена до складу Ліцензійної комісії з питань видачі, переоформлення та анулювання ліцензій на право провадження господарської діяльності з виробництва особливо небезпечних хімічних речовин; операцій у сфері поводження з небезпечними відходами, збирання і заготівлі окремих видів відходів як вторинної сировини (згідно з переліками, визначеними Кабінетом Міністрів України.)

Відповідно до Положення «Про Ліцензійну комісію з питань видачі, переоформлення та анулювання ліцензій на право провадження господарської діяльності з виробництва особливо небезпечних хімічних речовин; операцій у сфері поводження з небезпечними відходами, збирання і заготівлі окремих видів відходів як вторинної сировини (згідно з переліками, що визначаються Кабінетом Міністрів України)», затвердженого наказом № 114 Міністра екології та природних ресурсів України від 16.04.2014 року, основним завданням комісії є розгляд матеріалів щодо видачі, анулювання та переоформлення ліцензій на право провадження господарської діяльності з виробництва особливо небезпечних хімічних речовин; операцій у сфері поводження з небезпечними відходами, збирання і заготівля окремих видів відходів як вторинної сировини, так і надання відповідних висновків (пропозицій). У разі одержання недостатньої інформації для прийняття рішення Ліцензійна комісія має право інформувати заявника про необхідність усунення виявлених зауважень.

ОСОБА_7 , будучи членом Ліцензійної комісії, діючи з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, вирішила заволодіти шляхом обману грошовими коштами ТОВ «Азовська нафтова компанія» у великих розмірах за наступних обставин.

Так, 19.05.2014 року ТОВ «Азовська нафтова компанія», в особі Генерального директора ОСОБА_8 , звернулось до Міністерства екології та природних ресурсів України з заявою про видачу ліцензії на провадження господарської діяльності зі здійснення операцій у сфері поводження з небезпечними відходами, зокрема, на збирання, обробку і утилізацію. До вказаної заяви ТОВ «Азовська нафтова компанія» додало документи, необхідні для розгляду зазначеного питання на засіданні Ліцензійної комісії.

Під час розгляду заяви ТОВ «Азовська нафтова компанія» про видачу ліцензії, відповідно до протоколу № 11/14 від 16.06.2014 року, на засіданні Ліцензійної комісії прийнято рішення про залишення заяви без розгляду з підстав неналежного її оформлення.

Дізнавшись про залишення заяви без розгляду, Генеральний директор ТОВ «Азовська нафтова компанія» ОСОБА_8 доручив усунути допущені у документах недоліки ОСОБА_9 , якому 04.08.2014 року видав довіреність на представництво інтересів ТОВ «Азовська нафтова компанія».

На початку серпня 2014 року представник ТОВ «Азовська нафтова компанія» ОСОБА_9 з метою отримання консультацій щодо правильності оформлення заяви та інших документів, що надають право на отримання ліцензії, звернувся до свого знайомого - начальника відділу державної екологічної та геологічної експертизи Міністерства екології та природних ресурсів України ОСОБА_10 .

Під час зустрічі з ОСОБА_10 . ОСОБА_9 повідомив, що ТОВ «Азовська нафтова компанія» звернулось до Міністерства екології та природних ресурсів України з приводу видачі ліцензії, однак, під час розгляду документів з незрозумілих товариству причин відмовлено у видачі ліцензії. У зв`язку з цим ОСОБА_9 попросив ОСОБА_10 дізнатись про причини відмови товариству у видачі ліцензії, а також передав ОСОБА_10 новий пакет документів для отримання ліцензії для його перевірки і виявлення можливих порушень у цих документах.

Ознайомившись з пакетом документів, ОСОБА_10 зазначив, що документи зібрані у повному обсязі і документи необхідно передати до відділу ліцензування для реєстрації.

Після цього, ОСОБА_9 подав до Міністерства екології та природних ресурсів України документи ТОВ «Азовська нафтова компанія» про видачу ліцензії на провадження господарської діяльності, пов`язаної зі здійсненням операцій у сфері поводження з небезпечними відходами.

Того ж дня, перебуваючи у коридорі приміщення Міністерства екології та природних ресурсів України, що по вул. М. Липківського, буд. 35, ОСОБА_10 зустрівся з начальником управління державної екологічної експертизи та аудиту моніторингу і технічного регулювання Міністерства екології та природних ресурсів України, членом Ліцензійної комісії ОСОБА_7 , яку познайомив з ОСОБА_11 , зазначивши, що останній є представником ТОВ «Азовська нафтова компанія», яке звернулось до Міністерства з питання отримання ліцензії.

ОСОБА_7 , розуміючи актуальність і важливість позитивного вирішення для ТОВ "Азовська нафтова компанія" питання про отримання ліцензії, повідомила ОСОБА_9 , що з питань отримання ліцензії останній може звертатися до неї особисто і надала ОСОБА_9 номер свого телефону.

Під час повторного розгляду заяви ТОВ «Азовська нафтова компанія» про видачу ліцензії, відповідно до протоколу № 15/14 від 12.08.2014 року, на засіданні Ліцензійної комісії прийнято рішення про невідповідність документів заявника Ліцензійним умовам.

Згідно з протоколом № 17/14 від 28.08.2014 року питання щодо видачі ліцензії по заявці ТОВ «Азовська нафтова компанія» винесено на повторний розгляд Ліцензійної комісії, однак на наступному засіданні Ліцензійної комісії прийнято рішення про невідповідність документів заявника Ліцензійним умовам.

Після чергової відмови у видачі ліцензії ТОВ «Азовська нафтова компанія» ОСОБА_9 , будучи переконаним, що підстав для відмови у видачі ліцензії не існує, так як документи, які були передані до Міністерства, повністю відповідають вимогам закону, попросив ОСОБА_10 дізнатись про дійсні причини відмови у видачі ліцензії, на що останній погодився.

02.09.2014 року ОСОБА_10 зустрівся з ОСОБА_7 в її робочому кабінеті №114 по вул. М. Липківського, 35 у м. Києві.

ОСОБА_7 , реалізовуючи умисел, направлений на заволодіння чужим майном у великому розмірі шляхом обману, під час бесіди з ОСОБА_10 зазначила, що вона може вплинути на членів Ліцензійної комісії, щоб вони проголосували за видачу ТОВ «Азовська нафтова компанія» відповідної ліцензії, а також вчинити інші дії, направлені на видачу вказаної ліцензії, лише за умови передачі їй представником ТОВ «Азовська нафтова компанія» через ОСОБА_10 грошових коштів у розмірі 14000 доларів США, при цьому, повідомивши ОСОБА_10 про можливість отримання ним 1000 доларів США в якості оплати посередницьких послуг, на що ОСОБА_10 погодився.

Зміст розмови з ОСОБА_7 ОСОБА_10 передав ОСОБА_9

29.09.2014 року, приблизно о 12.30 год., ОСОБА_7 , знаходячись у своєму робочому кабінеті, зустрілася з ОСОБА_12 , нагадала про необхідність передачі їй 14000 доларів США за нібито вирішення питання про видачу ліцензії ТОВ «Азовська нафтова компанія», не маючи наміру передавати гроші членам Ліцензійної комісії, вказуючи, що 29.09.2014 року відбудеться засідання Ліцензійної комісії, на якому буде вирішуватися питання щодо видачі ліцензії товариству. На що ОСОБА_10 повідомив, що гроші знаходяться у нього і він готовий передати гроші ОСОБА_13 .

Після отримання від ОСОБА_10 згоди на передачу грошових коштів ОСОБА_7 , побоюючись бути викритою у протиправній діяльності, наказала ОСОБА_10 передати грошові кошти в сумі 14000 доларів США, що станом на 29.09.2014 року згідно курсу НБ України становить 180 714,46 грн., ОСОБА_14 , який не був обізнаний про її протиправні дії.

В цей же день ОСОБА_10 зателефонував ОСОБА_14 , за номером, який надала ОСОБА_7 , і домовився про зустріч у Кофейні «Coffee Life», що по вул. М.В. Липківського, 40 у м. Києві. Після чого, ОСОБА_10 , о 13.40 год., прибув до Кофейні «Coffee Life», де зустрівся із ОСОБА_14 . Під час зустрічі ОСОБА_10 за вказівкою ОСОБА_7 передав ОСОБА_14 14000 доларів США для передачі ОСОБА_7 .

Після отримання грошових коштів в сумі 14000 доларів США ОСОБА_14 і ОСОБА_7 були затримані, грошові кошти у ОСОБА_14 були вилучені, а тому ОСОБА_7 не довела свої дії, направлені на заволодіння чужим майном шляхом обману, вчинене у великих розмірах, до кінця з причин, що не залежали від її волі.

Крім того, ОСОБА_7 29.09.2014 року, о 17.48 год., за місцем свого проживання кв. АДРЕСА_3 без передбаченого законом дозволу на шафі коридору і у дивані вітальні зберігала вісім одиниць реактивних протитанкових гранат РПГ 26, які були виявлені в ході обшуку квартири, а саме:

-РПГ-26; 254-9-90 ОКФОЛ 7В20 533 -62-90 7/1 TP ВА4-90-К (022855);

-РПГ-26; 254-6-90 ОКФОЛ 7В20 533 -01-90 7/1ТР ВАЗ-90-К (121533);

-РПГ-26; 254-6-90 ОКФОЛ 7В20 533 -02-90 7/1ТР ВАЗ-90-К (114354);

-РПГ-26; 254-6-90 ОКФОЛ 7В20 533 -02-90 7/1 TP ВА4-90-К (002428);

-РПГ-26; 254-6-90 ОКФОЛ 7В20 533 -02-90 7/1 TP ВАЗ-90-К (002453);

-РПГ-26; 254-5-90 ОКФОЛ 7В20 533 -01-90 7/1ТР ВА1-90-К (122518);

-РПГ-26; 254-6-90 ОКФОЛ 7В20 533 -02-90 7/1 TP ВАЗ-90-К (114001);

-РПГ-26; 254-9-90 ОКФОЛ 7В20 533 -07-89 7/1 TP ВА4-90-К (122278).

Реактивні протитанкові гранати РПГ-26 є бойовими припасами і призначені для ураження броньованої техніки, а також живої сили противника, яка знаходиться у легких укриттях або спорудах міського типу. При зустрічі головної частини гранати з ціллю утворюється кумулятивний струмінь, який пробиває броню товщиною 220 мм, уражає екіпаж та обладнання, а також запалює паливо та боєприпаси.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_7 свою вину у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень визнала повністю, щиро розкаялась і показала, що з 07.07.2014 року вона обіймала посаду начальника управління державної екологічної експертизи та аудиту моніторингу і технічного регулювання Міністерства екології та природних ресурсів України, надалі, в силу посади стала членом Ліцензійної комісії. Для отримання ліцензії суб`єкт господарювання подавав до відділу дозвільної документації Міністерства відповідний пакет документів, після чого, документи передавались до Ліцензійної комісії, де на засіданні досліджувались членами комісії і шляхом відкритого голосування більшістю голосів приймалось рішення, яке оформлювались протоколами за підписами членів комісії. На підставі рішення Ліцензійної комісії заступник міністра підписував наказ про видачу ліцензії. У вересні 2014 року до неї звернувся її попередник на займаній посаді - колишній начальник управління державної екологічної експертизи та аудиту моніторингу і технічного регулювання та колишній член Ліцензійної комісії ОСОБА_15 , який запропонував їй «заробити грошей» за вивчення документів ТОВ «Азовська нафтова компанія», поданих до Міністерства для отримання відповідної ліцензії, і надання товариству консультації з приводу дій, необхідних для отримання такої ліцензії, вказуючи, що товариству неодноразово відмовлялось у видачі ліцензії. На таку пропозицію вона погодилась. ОСОБА_16 передав їй документи ТОВ, які вона вивчила і повідомила, що всі документи в наявності і складені належним чином. У розмові з ОСОБА_16 дійшли згоди про оплату за її послуги 15 000 доларів США, з яких 1000 доларів США вона запропонувала ОСОБА_16 за його посередницькі послуги, на що останній погодився. До членів Ліцензійної комісії з приводу голосування за видачу ТОВ «Азовська нафтова компанія» ліцензії вона не зверталась і не мала наміру звертатись, гроші в сумі 14 000 доларів США вирішила залишити собі. Пізніше, вона дала ОСОБА_16 номер телефону її знайомого ОСОБА_17 , через якого ОСОБА_16 повинен був передати їй гроші в сумі 14 000 доларів США. В день засідання ОСОБА_18 комісії 29.09.2014 року вона була затримана на своєму робочому місці, після чого, за місцем її тимчасового проживання у кв. АДРЕСА_3 був проведений обшук, під час якого у неї були вилучені особисті гроші, у коридорі на шафі були вилучені 5 предметів і в середині дивану у вітальні 3 предмети, схожі на боєприпаси. Вказані предмети вона бачила у своїй квартирі на шафі в кінці серпня початку вересня 2014 року, з приводу чого телефонувала чоловікові, який повідомив, що вказані предмети належать його, чоловіка, знайомому.

Окрім повного визнання ОСОБА_7 своєї вини у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, її винуватість повністю підтверджується зібраними у провадженні і дослідженими в суді доказами в їх сукупності.

По епізоду закінченого замаху на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене у великих розмірах.
Показаннями свідка ОСОБА_10 суду, що до липня 2014 року він обіймав посаду начальника управління державної екологічної експертизи та аудиту моніторингу і технічного регулювання Міністерства екології та природних ресурсів України, був членом Ліцензійної комісії при Міністерстві. 07.07.2014 року вказану посаду зайняла ОСОБА_7 , йому запропонували роботу в Інспекції з екології та природних ресурсів. У серпні 2014 року до нього звернувся раніше знайомий ОСОБА_19 , який був представником ТОВ «Азовська нафтова компанія», з приводу відмови товариству у видачі ліцензії. Він ознайомився з документами товариства, повідомив ОСОБА_20 , що документи в порядку. На прохання ОСОБА_21 про допомогу розібратись з підставами відмови у видачі товариству ліцензії він вирішив познайомити останнього з ОСОБА_7 . Надалі, на засідання Ліцензійної комісії ТОВ «Азовська нафтова компанія» знову було відмовлено у видачі ліцензії, з приводу чого товариство написало скаргу ОСОБА_22 . На прохання ОСОБА_23 він повідомив ОСОБА_20 про необхідність відкликання скарги, що товариство і зробило. Надалі, при спілкуванні з ОСОБА_23 остання повідомила, що за позитивне вирішення питання про видачу товариству ліцензії їй, ОСОБА_23 , необхідно передати суму, яку вона написала на папірці - 15 000 доларів США, з яких 1 000 доларів США він, ОСОБА_16 , може взяти собі, як оплату посередницьких послуг. Ввечері він передав розмову з ОСОБА_24 . Після він і ОСОБА_21 поїхали на вул. Богговутівську, де написали заяву з приводу дій ОСОБА_23 до міліції. На наступний день він повідомив ОСОБА_23 , що товариство погодилось передати їй гроші, на що ОСОБА_23 наказала знову подати пакет документів для отримання ліцензії. За декілька днів ОСОБА_23 повідомила про день засідання Ліцензійної комісії, де будуть розглядатись документи товариства. В день засідання Ліцензійної комісії до нього зателефонував знайомий ОСОБА_23 , з яким домовились про зустріч. Після чого, він поїхав на вул. Богговутівську, де від працівників міліції отримав відповідне записуюче обладнання і гроші в сумі 15 000 доларів США, купюрами номіналом по 100 доларів США, які були ксерокопійовані. В супроводі працівників міліції від поїхав до ОСОБА_25 , де працювала ОСОБА_23 , проте, ОСОБА_23 телефоном повідомила про необхідність зустрічі з іншою людиною, з яким він домовився про зустріч у кафе біля Міністерства. При зустрічі з чоловіком, він передав останньому гроші в сумі 14 000 доларів США, а 1 000 доларів США в цей же день він повернув працівникам міліції.

Показаннями свідка ОСОБА_9 суду, що в липні 2014 року до нього звернувся знайомий ОСОБА_26 з приводу отримання ТОВ «Азовська нафтова компанія» ліцензії, пояснивши, що у Міністерстві екології та природних ресурсів України постійно відмовляють у її видачі. Він отримав довіреність від ТОВ і звернувся до знайомого працівника Міністерства ОСОБА_10 , при зустрічі з яким показав документи ТОВ, подані для отримання ліцензії, які ОСОБА_16 оглянув і повідомив, що документи в порядку. Він здав документи до відповідного управління для отримання ліцензії. За декілька днів ОСОБА_16 повідомив про необхідність виправлення недоліків у документах, що і було зроблено, після чого, документи були прийняті Міністерством до роботи. За власною ініціативою ОСОБА_16 познайомив його з ОСОБА_7 . За деякий час ОСОБА_16 повідомив про відмову товариству у видачі ліцензії у зв`язку з недоліками документів. Надалі, декілька разів він за вказівками ОСОБА_16 з посиланнями на слова ОСОБА_23 зустрічався з невідомими людьми. В цей час засідання Ліцензійної комісії відкладалось. На початку серпня 2014 року ОСОБА_16 повідомив, що ОСОБА_23 вимагає 15 000 доларів США. Зміст розмови він передав ОСОБА_27 , після чого, товариство звернулось із скаргою до ОСОБА_22 . На прохання ОСОБА_16 він відкликав подану скаргу. ОСОБА_16 повідомив, що звернувся із заявою до правоохоронних органів. Після затримання ОСОБА_23 товариству видали ліцензію.

Показаннями свідка ОСОБА_26 суду, що він працює заступником директора ТОВ «Азовська нафтова компанія» м. Маріуполь, що займається переробкою нафти і відпрацьованого масла. Для здійснення неосновного виду діяльності товариству була необхідна ліцензія Міністерстві екології та природних ресурсів України, у видачі якої декілька разів відмовлялось. Тому він звернувся за допомогою до ОСОБА_28 , якому була видана довіреність. За деякий час ОСОБА_21 повідомив, що в ОСОБА_25 вимагають хабар, з приводу чого ТОВ звернулось із скаргою до Міністра. ОСОБА_21 і ОСОБА_16 звертались до міліції. Надалі, ОСОБА_21 повідомив про необхідність відкликання скарги, що ТОВ і зробило. Надалі, ТОВ отримало відповідну ліцензію.

Показаннями свідка ОСОБА_14 суду, що він знайомий з чоловіком ОСОБА_7 . ОСОБА_29 . Влітку 2014 року Круть попросила його забрати гроші у людини і дала номер мобільного телефону цієї людини. При зустрічі з чоловіком у кафе він отримав конверт з грошима, подивившись у який, побачив долари США. Чоловік попросив зателефонувати ОСОБА_23 , що він і зробив. При виході з кафе він був затриманий.

Показаннями свідка ОСОБА_30 суду, що у 2014 році він був членом Ліцензійної комісії з питань видачі, переоформлення та анулювання ліцензій на право провадження господарської діяльності Міністерства екології та природних ресурсів України, до якої входило 10 12 членів. За встановленим порядком денним рішення на засіданні Ліцензійної комісії приймаються шляхом відкритого голосування більшістю голосів і оформлюються відповідним протоколом, який підписують члени, і на підставі якого Міністр видає наказ про видачу або відмову у видачі ліцензії. Наказ про відмову у видачі ліцензії оскаржується в судовому порядку. Щодо ТОВ «Азовська нафтова компанія», то після декількох відмов у видачі ліцензії, ліцензія товариству була видана. Будь якого впливу на нього, як члена Ліцензійної комісії, зі сторони ОСОБА_7 з приводу голосування за документи ТОВ «Азовська нафтова компанія» не здійснювалось.

Показаннями свідка ОСОБА_31 суду, що 29.09.2014 року він приймав участь у засіданні Ліцензійної комісії з питань видачі, переоформлення та анулювання ліцензій на право провадження господарської діяльності Міністерства екології та природних ресурсів України. ТОВ «Азовська нафтова компанія» була в порядку денному засідання комісії, проте, після 14 год. засідання не відбулось у зв`язку з відсутністю кворуму.Будь якого впливу на нього, як члена Ліцензійної комісії, зі сторони ОСОБА_7 з приводу голосування за документи ТОВ «Азовська нафтова компанія» не здійснювалось.

Наведені показання обвинуваченої ОСОБА_7 і свідків обвинувачення є послідовними, такими, що не містять між собою істотних суперечностей, а також повністю узгоджуються з дослідженими в судовому засіданні наступними доказами.

Даними протоколу про прийняття заяви ОСОБА_10 про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 03.09.2014 року.

Даними протоколу огляду та вручення грошових коштів від 29.09.2014 року, у відповідності до яких ОСОБА_10 вручено 15 000 доларів США, купюрами номіналом по 100 доларів США, які поміщені до конверту.

Даними протоколу огляду повернутих грошових коштів від 29.09.2014 року, у відповідності до яких ОСОБА_10 повернув 1 000 доларів США з отриманих ним 15 000 доларів США.

Даними протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, від 29.09.2014 року, у відповідності до яких у затриманого ОСОБА_14 виявлені і вилучені гроші в сумі 14 000 доларів США

Даними протоколу огляду грошових коштів в сумі 14 000 доларів США від 01.12.2014 року.

Даними протоколу огляду речей від 02.10.2014 року, у відповідності до яких в ході огляду мобільного телефону ОСОБА_14 марки «НТС» виявлені з`єднання 29.09.2014 року з номером мобільного телефону ОСОБА_7 .

Даними протоколу обшуку від 29.09.2014 року, у відповідності до яких в ході обшуку службових кабінетів № № 114, 115 ОСОБА_7 по вул. М.В. Липківського, 35 у м. Києві виявлені і вилучені «Порядок денний засідання Ліцензійної комісії від 29.09.2014 року» з рукописними записами, два мобільні телефони, листи з нотатками.

Даними висновку експерта № 489/тдд судово почеркознавчої експертизи від 27.10.2014 року, у відповідності до яких рукописні записи у «Порядок денний засідання Ліцензійної комісії від 29.09.2014 року» виконані ОСОБА_7 .

Даними протоколу огляду речових доказів від 24.11.2014 року, у відповідності до яких в ході огляду мобільний телефонах ОСОБА_7 «iPone-5» і «Самсунг» виявлені СМС-повідомлення і з`єднання 29.09.2014 року з номерами мобільних телефонів ОСОБА_10 і ОСОБА_14 .

Даними протоколів про результати проведення оперативно розшукових заходів від 23.09.2014 року, 24.09.2014 року, 30.09.2014 року, 01.10.2014 року, 07.10.2014 року, 10.11.2014 року по обставинам розмов і зустрічей ОСОБА_10 і ОСОБА_7 , ОСОБА_7 і ОСОБА_14 , ОСОБА_10 і ОСОБА_14 у вересні 2014 року.

Даними документів ТОВ «Азовська нафтова компанія», поданих до Міністерства екології та природних ресурсів України із заявою про видачу ліцензії від 06.08.2014 року, 21.08.2014 року, і з уточненнями 12.09.2014 року.

Даними протоколів засідання Ліцензійної комісії Міністерства екології та природних ресурсів України за участю ОСОБА_7 від 12.08.2014 року і 28.08.2014 року із зауваженнями у документах ТОВ «Азовська нафтова компанія» про видачу ліцензії.

Даними листів Міністерства екології та природних ресурсів України від 19.08.2014 року, 04.09.2014 року про відмову у видачі ліцензії ТОВ «Азовська нафтова компанія».

Наведені докази суд вважає належними і допустимими.

По епізоду зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Показаннями свідка ОСОБА_32 суду, що у липні 2014 року вона уклала з ОСОБА_7 договір оренди кв. АДРЕСА_3 , яка належить її сину. Квартира перебувала після ремонту з новими меблями, будь яких заборонених предметів у квартирі до передачі в оренду не було.

Показаннями свідка ОСОБА_6 суду, що у липні 2014 року його мати уклала договір оренди належної йому кв. АДРЕСА_3 . До оренди у квартирі ніхто не проживав.

Показаннями свідка ОСОБА_33 суду, що він є чоловіком обвинуваченої. Влітку 2014 року у зв`язку з роботою дружина разом з їх дитиною переїхали з м. Одеси до м. Києва, де ОСОБА_7 орендувала квартиру по пр-ту Червонозоряному. Він постійно проживав у м. Одеса, проте, мав ключі від квартири у м. Києві. Наприкінці липня початку серпня 2014 року, коли дружина перебувала у м. Одеса, його товариш ОСОБА_34 зупинявся на декілька днів в орендованій квартирі у м. Києві. Після від`їзду до зони АТО ОСОБА_34 повідомив, що залишив у квартирі у м. Києві деякі власні речі. Вказує, що вилучені у квартирі боєприпаси належали ОСОБА_35 .

Показання обвинуваченої ОСОБА_7 і свідків обвинувачення повністю узгоджуються з дослідженими в суді наступними доказами у провадженні.

Даними договору оренди кв. АДРЕСА_3 від 11.07.2014 року, укладеного між ОСОБА_36 і ОСОБА_7 .

Даними протоколу обшуку від 29.09.2014 року, у відповідності до яких в ході обшуку кв. АДРЕСА_3 в одній з кімнат всередині дивану виявлені 3 реактивні протитанкові гранати, на шафі коридору виявлено 5 об`єктів циліндричної форми, схожих на реактивні протитанкові гранати.

Даними висновку експерта № 2-16 вибухотехнічної експертизи від 31.10.2014 року, у відповідності до яких надані на дослідження предмети є реактивними протитанковими гранатами РПГ-26 в кількості 8 одиниць, які відносяться до категорії бойових припасів. Реактивна протитанкова граната РПГ-26 призначена для ураження броньованої техніки, а також живої сили противника, що знаходяться у легких укриттях або спорудах міського типу. При зустрічі головної частини гранати з ціллю утворюється кумулятивний струмінь, який пробиває броню. Струмінь та осколки, що утворились уражають екіпаж та обладнання, а також запалюють паливо та боєприпаси. Бронепробивність (під кутом 60 о від нормалі) становить 220 мм. Надані 8 РПГ-26 виготовлені промисловим (заводським) способом.

Наведені докази суд вважає належними і допустимими.

У пред`явленому ОСОБА_7 обвинуваченні за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 190 КК України органом досудового розслідування зазначено, що ОСОБА_7 вчинила закінчений замах на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство) у великому розмірі (15 000 доларів США, що за курсом НБ України на день вчинення кримінального правопорушення становить 193 622,64 грн.), не доведений до кінця з причин, що не залежали від її волі.

Проте, з показань обвинуваченої ОСОБА_7 і свідка обвинувачення ОСОБА_10 вбачається, що предметом домовленостей між ОСОБА_7 і ОСОБА_10 з приводу вирішення питання про отримання ТОВ «Азовська нафтова компанія» ліцензії були гроші в сумі 15 000 доларів США, з яких, у відповідності до домовленостей ОСОБА_7 мала отримати лише 14 000 доларів США, а ОСОБА_10 іншу частину грошей в сумі 1 000 доларів США, як оплату за надані ним посередницькі між ТОВ «Азовська нафтова компанія» і ОСОБА_7 послуги.

В цій частині показання обвинуваченої і свідка ОСОБА_10 повністю підтверджуються даними протоколів слідчих дій від 29.09.2014 року, у відповідності до яких ОСОБА_10 для передачі ОСОБА_7 було вручено 15 000 доларів США, з яких 14 000 доларів США ОСОБА_10 передав ОСОБА_14 для ОСОБА_7 , а 1 000 доларів США ОСОБА_10 добровільно видав органу досудового розслідування.

Крім того, 29.09.2014 року у ОСОБА_14 було виявлено і вилучено 14 000 доларів США, які, в подальшому, були оглянуті і визнані речовими доказами.

Таким чином, на переконання суду, наведені докази свідчать, що ОСОБА_7 мала і реалізовувала умисел, направлений на заволодіння шляхом обману грошима в сумі 14 000 доларів США, що станом на день вчинення кримінального правопорушення, тобто станом на 29.09.2014 року, згідно офіційного курсу НБ України становить 180 714,46 грн.

З урахуванням викладеного, суд вважає доведеною винуватість обвинуваченої ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 190 КК України, оскільки ОСОБА_7 вчинила закінчений замах на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене у великому розмірі, не доведений до кінця з причин, що не залежали від її волі.

Крім того, суд вважає доведеною винуватість обвинуваченої ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, оскільки ОСОБА_7 зберігала бойові припаси без передбаченого законом дозволу.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_7 суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, дані про особу винної, раніше не судимої, позитивно характеризується за місцем реєстрації і попереднім місцем роботи, має малолітню дитину, на обліку лікарів нарколога і психіатра не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченої, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої, судом не встановлено.

За викладеним, суд призначає обвинуваченій ОСОБА_7 покарання, яке вважає необхідним і достатнім для її виправлення та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень, у виді позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

У відповідності до ч. 4 ст. 174 КПК України суд скасовує арешт майна обвинуваченої ОСОБА_7 .

Питання з речовими доказами суд вирішує в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.

На підставі ч. 2 ст. 124 КПК України суд стягує з обвинуваченої ОСОБА_7 на користь держави витрати на залучення експерта.

За викладеним, керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ :
ОСОБА_7 визнати винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 190, ч. 1 ст. 263 КК України, і призначити їй покарання:

- за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 190 КК України - у виді п`яти років позбавлення волі;

- за ч. 1 ст. 263 КК України у виді трьох років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді п`яти років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком три роки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_7 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_7 у вигляді застави залишити без змін.

Арешт, накладений ухвалами слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 08.10.2014 року на грошові кошти ОСОБА_7 в сумі 3 700 грн., 28 600 грн., 7 150 доларів США, 9 392 доларів США, 25 200 грн., 30 000 грн., 1 275 грн., 5 доларів США скасувати.

Речові докази у провадженні:

-гроші в сумах: 3 700 грн., 28 600 грн., 7 150 доларів США, 9 392 доларів США, 25 200 грн., 30 000 грн., 1 275 грн., які зберігаються на депозитному рахунку Генеральної прокуратури України, повернути ОСОБА_7 ;

-закордонний паспорт, паспорт громадянина України, службове посвідчення на ім`я ОСОБА_7 повернути ОСОБА_7 ;

-ноутбук Acer, мобільний телефон iPone-5 з сім карткою оператора мобільного зв`язку «Київстар» - повернути ОСОБА_7 ;

-документи, аркуші паперу, папери з записами, конверти, диски, касети залишити в матеріалах провадження;

-8 РПГ-26 знищити;

-гроші в сумі 1 000 доларів США, добровільно видані ОСОБА_10 29.09.2014 року, які зберігаються у сховищі ПАТ «Державний експортно імпортний банк України» повернути ДФЗБО МВС України.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави витрати на залучення експертів в сумі 2 754,56 грн.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Солом`янський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуюча: