Справа № 190/1867/15-к
Провадження №1-кп/190/170/15
ЄРДР №
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2015 року м. П`ятихатки

П`ятихатський районний суд Дніпропетровської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001372 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Лозуватка П`ятихатського району Дніпропетровської області, громадянина України, маючого професійно-технічну освіту, одруженого, не працюючого, не військовозобов`язаного, раніше не судимого, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , фактично проживаючого в АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 22 листопада 2015 року приблизно о 19.00 год., попередньо маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, прийшов до садиби АДРЕСА_3 , де шляхом вільного доступу таємно проник на територію садиби, належної ОСОБА_5 , звідки таємно викрав три металеві труби довжиною 1 метр і діаметром 5 см кожна, ковадло вагою 60 кг, вартістю 750 гривень. З викраденим з місця скоєння злочину зник, розпорядившись майном на власний розсуд, спричинивши потерпілій згідно висновку товарознавчої експертизи № 70 від 08.12.2015 р. матеріальну шкоду на загальну суму 750 гривень.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ст. 185 ч. 3 КК України, визнав повністю і показав, що 22.11.2015 р. дійсно пішов до знайомого ОСОБА_6 , маючи на меті викрасти металобрухт, який бачив раніше у його дворі. Виніс з двору три труби і ковадло, почергово переніс за місцем проживання, а пізніше здав викрадене на металобрухт, за що одержав 100 грн.. Гроші витратив на продукти харчування, цигарки. При цьому, обвинувачений у вчиненому щиро кається, просить не призначати реальне покарання та запевнив суд, що у подальшому не вчинятиме нові злочини.

Потерпіла ОСОБА_5 про місце і час розгляду справи повідомлена належним чином, в судове засідання не з`явилася і подала письмову заяву, в якій просить розглядати справу за її відсутності, претензій до ОСОБА_7 не висловила.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників процесу судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності його позицій немає.

При вказаних обставинах суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю, а його дії вірно кваліфіковані за ст. 185 ч. 3 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у сховище.

Призначаючи покарання ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується негативно, оскільки зловживає спиртними напоями, від односельців неодноразово надходили скарги на його поведінку, у тому числі щодо крадіжок, веде антигромадський спосіб життя, не працює.

До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України суд відносить щире каяття. Обставин, які згідно ст. 67 цього Кодексу обтяжували б його покарання, суд не встановив.

Враховуючи зазначені обставини суд вважає, що ОСОБА_4 слід обрати покарання у виді позбавлення волі, однак, враховуючи правову позицію прокурора і потерпілої щодо застосування міри покарання, не пов`язаної з позбавленням волі, те, що обвинувачений має постійне місце проживання і висловлює наміри щодо працевлаштування і виправлення своєї поведінки, раніше не судимий, дійшов висновку про можливість його виправлення без призначення реального покарання, що буде необхідним і достатнім для його виправлення і попередження вчинення нових злочинів.

Вирішуючи долю речових доказів суд вважає доцільним речові докази згідно постанови прокурора прокуратури П`ятихатського району від 08.12.2015 р., а саме дві труби довжиною 1 метр діаметром 5 см кожна, які 08.12.2015 р. передані під розписку ОСОБА_5 , залишити потерпілій як їх власнику.

Цивільний позов у справі не заявлявся, хоча потерпілій ОСОБА_5 обвинуваченим ОСОБА_4 не відшкодовано у повному обсязі понесені злочином збитки. Заходи забезпечення кримінального провадження не обиралися. Судові витрати у справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 370, 371, 373-376 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України, і призначити покарання 3 роки позбавлення волі.

Відповідно до ст.ст. 75, 76 п.п. 2, 3, 4 КК України від призначеного покарання ОСОБА_4 звільнити з випробуванням з встановленням іспитового строку тривалістю 2 роки, поклавши на нього обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти ці органи про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтися для реєстрації.

Речові докази: дві труби довжиною 1 метр діаметром 5 см кожна залишити потерпілій ОСОБА_5 ..

Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1