ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15.10.2015 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:
Головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
розглянувши обвинувальний акт, який надійшов із прокуратури Приморського району м. Одеси, який зареєстрований у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0004413 від 18.05.2013 року відносно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, не одруженого, проживаючого: АДРЕСА_1 , раніше не засудженого,
- обвинуваченого за ч.2 ст.307 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурорів - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
захисників обвинуваченого
адвокатів - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
обвинуваченого - ОСОБА_3 , суд
ВСТАНОВИВ:
07.05.2013 року, точний час слідством не встановлено, ОСОБА_3 , перебуваючи біля будинку № 45 по вул. Північна в м. Одесі, незаконно збув особливо небезпечний наркотичний засіб діацетилморфін гр. ОСОБА_8 , якому було доручено проведення оперативної закупівлі особливо небезпечного наркотичного засобу за 200 гривень. Згодом даний засіб гр. ОСОБА_8 , 07.05.2013 року добровільно видав співробітникам ВБНОН ОМУ ГУМВС України в Одеській області. Згідно висновку експерта НДЕКЦ при ГУМВС України в Одеській області № 483 від 15.05.2013 року, надана на експертизу речовина масою 0,058 грам, згідно постанови про призначення експертизи добровільно видана гр. ОСОБА_8 07.05.2013 року, містить особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонений діацетилморфін (героїн). Кількісний вміст діацетилморфіну в речовині складає 0,0046 грама.
Крім того, 21.05.2013 року точний час слідством не встановлено ОСОБА_3 , перебуваючи біля зупинки «Профілакторій» по вул. Тираспольське шосе в м. Одесі, незаконно збув особливо небезпечний наркотичний засіб діацетилморфін (героїн) гр. ОСОБА_8 , якому було доручено проведення оперативної закупівлі особливо небезпечного наркотичного засобу за 250 гривень. Згодом даний засіб гр. ОСОБА_8 , 21.05.2013 року добровільно видав співробітникам ОБНОН ОМУ ГУМВС України в Одеській області. Згідно висновку експерта НДЕКЦ при ГУМВС України в Одеській області № 617 від 12.06.2013 року, надана на експертизу речовина, згідно постанови про призначення судової експертизи добровільно видана гр. ОСОБА_8 21.05.2013 року, містить особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонений діацетилморфін (героїн). Кількісний вміст діацетилморфіна складає 0,039 грама.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 щиро розкаявся у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень, та повністю визнав свою винуватість у вчинені цих кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 КК України та підтвердив обставини їх вчинення, викладені у обвинувальному акті.
Під час судового розгляду зазначеного кримінального провадження - 15.10.2015 року між прокурором прокуратури Приморського району ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 була укладена угода про визнання винуватості, згідно якої ОСОБА_3 повністю визнав свою винуватість у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України. Сторони при укладені угоди узгодили покарання за ч.2 ст.307 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі, без конфіскації майна та застосуванням до призначеного йому покарання вимог ст.75 КК України і звільнення його від призначеного покарання, якщо він на протязі 2 років іспитового строку не вчинить нового злочину, поклавши на нього обов`язки, передбачені п.п.2,3,4 ст.76 КК України.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 просив затвердити угоду про визнання винуватості від 15.10.2015 року укладену між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_3 .
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_7 просили суд затвердити угоду про визнання винуватості від 15.10.2015 року між прокурором та обвинуваченим.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 пояснив про те, що він цілком розуміє зачитані йому у судовому засіданні права, передбачені ч.4 ст.474 КПК України /2012 року/ та наслідки укладення та затвердження такої угоди, передбачені ст.473 КПК України /2012 року/, розуміє характер обвинувачення та вид покарання, який буде відносно нього застосований та інші умови угоди.
Крім того, ОСОБА_3 згідно до умов даної угоди були роз`яснені наслідки укладення та невиконання затвердженої угоди, передбачені ст.ст.473,474,476 КПК України /2012 року/, а також обмеження права на оскарження вироку в апеляційному порядку, що передбачені п.1 ч.1 ст.394 КПК України, та в касаційному порядку, передбачені п.1 ч.1 ст.424 КПК України.
Відповідно до ст.468 КПК України /2012 року/ у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно до ст.469 КПК України /2012 року/ угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена щодо тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним та суспільним інтересам.
Угода про визнання винуватості може ініціюватись у будь - який момент після повідомлення особі про підозру.
Згідно до вимог ч.3 ст.474 КПК України /2012 року/
Якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.
Згідно з ч.ч.4,5 ст.474 КПК України, обвинувачений ОСОБА_3 під час судового засідання підтвердив те, що він повністю розуміє:
1) права, надані йому законом,
2) наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості,
3) характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим,
4) вид покарання й інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Перевіривши угоду на відповідність вимогам ч.4 ст.469, ст.472 КПК України / 2012 року/, суд вважає, що указана угода про визнання винуватості підлягає затвердженню.
Суд, вислухавши думку прокурора, захисника, обвинуваченого, свідків, дослідивши вище указану укладену між прокурором та обвинуваченим угоду про визнання винуватості від 15.10.2015 року, у судовому засіданні переконався, що укладена сторонам угода відповідає вимогам закону та КПК України /2012 року/, є добровільною, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь яких інших обставин, ніж ті, що були передбачені в угоді, обвинувачений цілком розуміє зміст та наслідки укладення та затвердження такої угоди, передбачені ст.474 КПК України, характер обвинувачення відносно якого він визнає себе винуватим, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані судом. Суд вважає, що указана угода підлягає затвердженню судом.
Судом не встановлено обставин, передбачених ч.7 ст.474 КПК України /2012 року/ для відмови у затвердженні указаної угоди про визнання винуватості, узгоджене сторонами покарання відповідає вимогам ст.65 КК України.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.2 ст.307 КК України, як незаконний збут особливо небезпечних наркотичних засобів, вчинений повторно, по епізоду від 21.05.2013 року.
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд вважає, що він може бути виправлений без ізоляції від суспільства із застосуванням положень ст.75 КК України, п.п.2,3,4 ст.76 КК України, так як він позитивно характеризується за місцем проживання, щиро розкаявся у вчиненні кримінальних правопорушень, активно сприяв розкриттю злочинів, співпрацює із правоохоронними органами у розкритті та виявленні осіб, які займаються незаконним збутом наркотичних засобів (лист № 23/2713 від 18.09.2015 р. заступника начальника Управління ПНОН), та враховуючи інші пом`якшуючі покарання обставини та відсутність обтяжуючих покарання обставин.
Як пом`якшуючими покарання ОСОБА_3 обставинами суд приймає до уваги те, що він щиро розкаявся у вчиненні кримінальних правопорушень, активно сприяв розкриттю злочинів, невеликий розмір збутих ним наркотичних засобів, що він раніше не судимий.
Обтяжуючих покарання ОСОБА_3 обставин суд не вбачає.
Суд вважає можливим при призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 основного та додаткового покарання застосувати ст.69 КК України, враховуючи особу винного, який позитивно характеризується за місцем проживання, та те, що по справі є декілька обставин, що пом`якшують покарання, а саме те, що він щиро розкаявся у вчиненні кримінальних правопорушень, активно сприяв розкриттю злочинів, що він раніше не судимий, невеликий розмір збутих наркотичних засобів, та призначити йому покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті, та не призначати йому додаткового покарання у вигляді конфіскації всього належного йому майна.
Як указано у ст.77 КК України у разі звільнення засудженого від відбування покарання із іспитовим строком додаткове покарання у вигляді конфіскації майна не призначається.
На підставі вище зазначеного, після перевірки угоди на відповідність чинному законодавству, так як відсутні передбачені п.п.1-6 ч.7 ст.474 КПК України підстави для відмови в затвердженні зазначеної угоди, суд приходить до висновку, що угода підлягає затвердженню.
Згідно до ст.124, 126 КПК України /2012 року/ суд вважає необхідним стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. Як указано у матеріалах кримінального провадження такі процесуальні витрати при проведенні експертиз підтверджені довідками про витрати на проведення експертизи №483 від 15.05.2013 р. по матеріалам досудового розслідування №0002629 у розмірі 1101 грн. 24 коп. /а.с.20/, на проведення експертизи №617 від 12.06.2013 р по матеріалам досудового розслідування №0004806 - у розмірі 880 грн. 20 коп. /а.с.95/, на проведення експертизи №848 від 25.07.2013 р по матеріалам досудового розслідування №0004806 - у розмірі 1101 грн. 24 коп. /а.с.109/, а всього 3082 грн. 68 коп.
Керуючись ст.ст. 100, 182, 368, 373- 376,394,424,468-470,472,474,475 КПК України /2012 року/, суд
УХВАЛИВ:
Угоду про визнання винуватості, укладену 15.10.2015 року між прокурором прокуратури Приморського району ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0004413 від 18.05.2013 року затвердити.
ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання, за указаною частиною указаної статті, із застосуванням ст.69 КК України - у вигляді 5 /п`яти/ років позбавлення волі, без конфіскації всього належного йому майна.
На підставі ст.75,76 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування указаного покарання, якщо він протягом іспитового строку на протязі 2 /двох/ років не скоїть іншого злочину та виконає, перелічені у п.п.2,3,4 ст.76 КК України обов`язки: не буде виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально виконавчої інспекції, буде повідомляти кримінально - виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально виконавчу інспекцію.
Іспитовий строк покарання ОСОБА_3 , по цьому вироку суду, рахувати з дня проголошення вироку, тобто з 15.10.2015 року.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_3 не обирати.
Речові докази: мобільний телефон марки «Нокиа 12:02 - 2», у корпусі чорного кольору imei: НОМЕР_1 , та сім-картку оператора «Лайф» - вважати повернутими власнику ОСОБА_3 .
Передані на зберігання до централізованої камери зберігання речових доказів ГУМВС України в Одеській області речові докази, а саме, експертний пакет № 0954593, в якому згідно висновку експерта №617 від 12.06.2013 р. знаходиться 0,1 г. речовини разом з первинною упаковкою знищити.
Передані на зберігання до централізованої камери зберігання речових доказів ГУМВС України в Одеській області речові докази, а саме, експертний пакет № 0954656, в якому згідно висновку експерта №483 від 15.05.2013 р. знаходиться 0,3545 г. речовини разом з первинною упаковкою знищити.
Стягнути з ОСОБА_3 процесуальні витрати за проведення експертизи № 483 від 15.05.2013 р. - у розмірі 1101 грн. 24 коп. на користь держави.
Стягнути з ОСОБА_3 процесуальні витрати за проведення експертизи № 617 від 12.06.2013 р. - у розмірі 880 грн. 20 коп. на користь держави.
Стягнути з ОСОБА_3 процесуальні витрати за проведення експертизи № 848 від 25.07.2013 р. - у розмірі 1101 грн. 24 коп. на користь держави.
Учасники судового провадження мають право отримати у суді копію вироку, копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
На вирок може бути подана апеляційна скарга протягом 30 діб з дня проголошення вироку, з урахуванням вимог ст.394 КПК України / 2012 року/ , через Приморський районний суд м.Одеси у апеляційний суд Одеської області.
Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1

15.10.2015