УХВАЛА

ІМЕНЕМ України

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3., ОСОБА_4

розглянула 26 жовтня 2015 року в м. Києві касаційну скаргу засудженої ОСОБА_1 на ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 23 вересня 2015 року,

в с т а н о в и л а :

Вироком Бродівського районного суду Львівської області від 11 серпня 2015 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком Бродівського районного суду Львівської області від 29 грудня 2014 року та остаточно визначено ОСОБА_1 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 23 вересня 2015 року відмовлено у відкритті провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на вирок суду.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 порушує питання про перевірку ухвали суду, вважає її незаконною та ставить питання про її скасування.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи касаційної скарги та долучені копії судових рішень, колегія суддів дійшла до висновку про необхідність відмовити у відкритті касаційного провадження з наступних підстав.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши дотримання скаржником порядку, строків касаційного оскарження та відповідність касаційної скарги вимогам закону, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження засудженому слід відмовити з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів долучених до касаційної скарги, ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні грабежу за попередньою змовою групою осіб та кваліфіковано її дії за ч. 2 ст. 186 КК України.

Розгляд кримінального провадження відносно ОСОБА_1 у суді першої інстанції проведено у порядку передбаченому ст. 349 КПК України, без дослідження доказів щодо фактичних обставин вчинення злочину, які ніким із учасників кримінального провадження не оспорювалися. При цьому учасникам судового провадження було роз'яснено суть та наслідки положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Зі змісту ухвали апеляційного суду вбачається, що засуджена звернулася з апеляційною скаргою, в якій просила вирок суду скасувати з підстав недоведеності її винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Разом з тим, у відповідності до ч. 2 ст. 394 КПК України, судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.

З огляду на викладене, суддя-доповідач, керуючись ч. 4 ст. 399 КПК України, відмовляє у відкритті провадження, якщо судове рішення оскаржене виключно з підстав, з яких воно не може бути оскарженим згідно з положеннями статті 394 цього Кодексу.

Враховуючи наведене, суд касаційної інстанції вважає, що апеляційний суд діяв відповідно до вимог кримінального процесуального закону, а тому не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги та вважає, що у відкритті провадження слід відмовити на підставі п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України.

Керуючись ч. 2 ст. 428 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженої ОСОБА_1 на ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 23 вересня 2015 року.

Судді:

ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_2