Справа №1-03-10/10 14.09.2010 14.09.2010 14.09.2010
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 11-563/2010р. головуючий 1-ї інстанції Стрельніков Д.В.
Категорія: ч. 1 ст. 367 КК України доповідач апеляційної інстанції ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2010 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі:

Головуючого: Войтовського С.А.

суддів: Губи О.О., Дзюби Ф.С.

за участю секретаря - Гарусенко Л.М.

прокурора Коваль Н.М.,

виправданого ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві кримінальну справу за апеляцією старшого помічника Миколаївського міжрайонного природоохоронного прокурора на вирок Миколаївського районного суду Миколаївської області від 11 травня 2010 року, яким:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, не судимого

виправдано за ч. 1 ст. 240, ч. 1 ст. 367 КК України за відсутністю в його діях складу злочину.

Як вбачається з вироку суду органами досудового слідства ОСОБА_2 обвинувачувався в тому, що в період з 01.01. по 31.07.2008р. він, будучи службовою особою, працюючи на посаді директора ТОВ «Ольшанський водоканал», не належним чином виконуючи свої службові обовязки, використовуючи надані йому в оренду три артезіанські свердловини, достовірно знаючи про відсутність на підприємстві відповідного дозволу та необхідність його отримання, не вжив заходів для отримання такого дозволу у встановленому законом порядку.

Крім того, за вказаний період ОСОБА_2 здійснив добування підземних вод з вказаних свердловин в обсязі 109900 м3, чим спричинив збитків державі на загальну суму 47888,93 грн.

В апеляції помічник Миколаївського міжрайонного прокурора просить вирок районного суду скасувати, постановивши свій вирок, яким ОСОБА_2 визнати винним в скоєнні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 240, ч. 1 ст. 367 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 50-ти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

На думку прокурора незважаючи на те, що ОСОБА_2, навіть перебуваючи на лікарняному, являвся акціонером ТОВ «Ольшанський водоканал», давав вказівки, приймав безпосередню участь в управлінні підприємством, а особи які призначались виконуючими обовязки являлись керівниками фіктивно.

Вказує, що ТОВ «Ольшанський водоканал» є правонаступником КП «Ольшанський водоканал», та згідно п. 5 умов водокористування, передбачених дозволом на спец водокористування № УКР 2154 А/НИК, виданим 27.04.2005р. управлінням охорони навколишнього природного середовища в Миколаївській області зазначене підприємство було зобовязане ще до 01 травня 2006 року отримати спеціальний дозвіл на користування надрами.

Заслухавши доповідь судді, прокурора в підтримку доводів апеляції, виправданого ОСОБА_2, який просив вирок суду залишити без змін, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляції, колегія суддів вважає її такою що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Виправдовуючи ОСОБА_2 суд послався на те, що в період з 18.03.2008р. по 19.01.2009р. він перебував на лікуванні а його обовязки виконували інші особи, що підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме наказами, згідно яких з 18.03.2008 року по липень цього року обовязки директора підприємства виконував головний інженер Вербицький, з липня по серпень 2008 року ці обовязки виконував Цуркан, а з серпня 2008 року по січень 2009 рік Михайлов.

Після виходу з лікарняного 20.01.2009 року ОСОБА_2 було звільнено з посади директора за станом здоровя.

За весь час знаходження на лікарняному ОСОБА_2 заробітну плату як директор товариства не отримував, а отримували особи, які виконували його обовязки.

Тому, доводи апелянта про фіктивність наказів про призначення виконуючими обовязки інших осіб та виконання під час хвороби обовязків директора товариства ОСОБА_2 є безпідставними.

Окрім того, Законом України «Про державний бюджет України на 2008 рік» було зупинено ч.2 ст. 16 Кодексу «Про надра» щодо умов надання дозволів на користування надрами і лише рішенням Конституційного суду України № 10-рп/2008 від 22.05.2008, цей пункт визнано неконституційним.

Тому, твердження апелянта про те, що ОСОБА_2 повинен був і мав змогу взяти спеціальний дозвіл на видобування води з свердловин в січня 2008 року є також безпідставними.

З урахуванням сукупності досліджених доказів суд прийшов до правильного висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 і обґрунтовано його виправдав.

Підстав для скасування вироку суду, про що просить апелянт, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляцію старшого помічника Миколаївського міжрайонного природоохоронного прокурора залишити без задоволення, а вирок Миколаївського районного суду Миколаївської області від 11 травня 2010 року, відносно ОСОБА_2, без змін.

Головуючий судді: