ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/8373/15-к
провадження № 1-кп/753/446/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"21" серпня 2015 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
провівши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві судовий розгляд у кримінальному провадженні по обвинуваченню
ОСОБА_3 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Рівному, громадянка України, з середньою освітою, не працює, одружена, має на утриманні двох малолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не зареєстрована, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , судима:
- 17.04.2012 року Дарницьким районним судом м. Києва, за ч. 1 ст. 187, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі, звільнена від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на 3 роки;
- 19.04.2014 року Дарницьким районним судом м. Києва, за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України частково приєднано не відбуте покарання за вироком Дарницького районного суду м. Києва від 17.04.2012 року і остаточно призначено покарання у вигляді 5 років 1 місяця позбавлення волі,
за ч. 2 ст. 185 КК України,
сторони кримінального провадження:
прокурори ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

обвинувачена ОСОБА_3 ,
захисник ОСОБА_9 ,
потерпіла ОСОБА_10 ,

в с т а н о в и в:
ОСОБА_3 , 04 листопада 2014 року приблизно о 16 годині, повторно, умисно, з корисливих спонукань, з метою таємного викрадення чужого майна, знаходячись біля кімнати консьєржа, яка розташована на першому поверсі гуртожитку по АДРЕСА_2 , керуючись раптово виниклим умислом, зайшла за кімнату консьєржа та переконавшись, що за її злочинними діями ніхто не спостерігає, таємно викрала майно яке належить ОСОБА_10 , а саме: дитячу коляску «Bebetto Nico plus» вартістю 2687 гривень, після чого з викраденим з місця вчинення злочину зникла, в подальшому розпорядилась викраденим майном на власний розсуд, завдавши при цьому потерпілій матеріальної шкоди на загальну суму 2687 гривень.
ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочину визнала повністю. Суду пояснила, що в кінці осені вона зайшла до свого знайомого, який проживав в гуртожитку по АДРЕСА_2 , а коли вона виходила від знайомого, вкрала дитячу коляку, що знаходилась на першому поверсі за приміщенням консьєржу. Коляску вона передала своїй знайомій. У вчиненому розкаялася, просила суворо не карати, враховувати наявність у неї на утриманні двох малолітніх дітей. Цивільний позов на суму 2687 гривень визнала у повному обсязі.
Вина ОСОБА_3 у вчиненні нею таємного викрадення чужого майна знайшла своє підтвердження в ході судового розгляду.
Потерпіла ОСОБА_10 пояснила, що 04 листопада 2014 року вона прийшла з дитиною з прогулянки та залишила коляску за кімнатою консьєржа, де залишає її завжди. Потім, зібравшись знову на прогулянку, вона виявила відсутність своєї коляски та викликала працівників міліції, після чого виявилось, що коляску викрала ОСОБА_11 . Зазначила, що зазвичай зранку двері у під`їзд закриті, а після обіду відкриті та коли вона виявила відсутність коляски, не помітила чи відкриті були двері. Підтримала цивільний позов на суму 2687 гривень.
Свідок ОСОБА_12 пояснила, що вона працює консьєржем у гуртожитку по АДРЕСА_2 . Бачила, щов якийсь день ОСОБА_3 проходила біля колясок, поклала в одну з них пакет та вийшла із коляскою з будинку. Коли вона виходила домофон був вимкнений. Свідок зазначила, що не знала кому належить вищевказана коляска, оскільки їх там багато, та не розуміла, вкрали коляску чи позичили. Після цього вона ОСОБА_3 більше не бачила.

Суд звертає увагу на щирість, змістовність та послідовність показів обвинуваченої ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_10 та свідка ОСОБА_12 в судовому засіданні, які на думку суду є достовірними і правдивими. Суд не вбачає, що у вказаних осіб є мотиви говорити неправду.
Відповідно до вимог ч.3 ст. 349 КПК України, суд, з`ясувавши те, що учасники процесу правильно розуміють зміст фактичних обставин справи, розмір цивільного позову, визнав недоцільним дослідження інших доказів у справі стосовно обставин, які не оспорюються учасниками судового провадження а також розміру цивільного позову. При цьому суд переконався у добровільності позиції учасників провадження у недоцільності дослідження цих доказів та роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити фактичні обставини та розмір цивільного позову в апеляційному порядку.
Таким чином, суд вважає, що ОСОБА_3 своїми умисними діями, які виразились у повторному таємному викраденні чужого майна вчинила злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України.

При вирішенні питання про призначення ОСОБА_3 покарання суд враховує вимоги ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, межі санкції ч. 2 ст. 185 КК України, ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до злочинів середньої тяжкості, особу обвинуваченої ОСОБА_3 , яка раніше судима, не перебуває на обліку у лікаря нарколога та психіатра, характеризується посередньо, не працює, на утриманні має двох малолітніх дітей.

Згідно ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують ОСОБА_3 покарання суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Згідно ст. 67 КК України обставин, які обтяжують ОСОБА_3 покарання судом не встановлено.

Враховуючи конкретні обставини справи, суспільну небезпеку скоєного, суд приходить до висновку про необхідність призначення ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі.

Суд вважає, що таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та запобігання вчинення нею нових злочинів.

З урахуванням зазначених вище обставин справи в їх сукупності, суд не вбачає підстав для застосування до ОСОБА_3 ст. 69 та ст. 75 КК України.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_10 підлягає задоволенню у повному обсязі.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 373, 374, 376 КПК України,

з а с у д и в:
ОСОБА_13 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.

На підставі ст. 71 КК України частково приєднати невідбуте покарання за вироком Дарницького районного суду м. Києва від 19.04.2014 року і остаточно призначити покарання ОСОБА_14 у вигляді п`яти років і шести місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_14 до вступу вироку в законну силу залишити без змін - тримання під вартою в Київському слідчому ізоляторі управління Державної пенітенціарної служби в м. Києві та Київській області.

Строк відбування покарання ОСОБА_14 рахувати з 19 квітня 2015 року.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_10 задовольнити у повному обсязі. Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_10 2 687 (дві тисячі шістсот вісімдесят сім) гривень в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляції через Дарницький районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя