Справа № 1-372/11
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2011 року Вінницький районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Васильєвої Т.Ю.

при секретарі: Томіній В.В.

з участю прокурора: Гантімурової Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці справу про обвинувачення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, жительки с. Щітки Вінницького району Вінницької області, обслуговуючий кооператив "АСКО-П", дачний масив "Писарівський", садове товариство "Восход", ділянка № 44, росіянки, громадянки України, неодруженої, ІНФОРМАЦІЯ_3, не працюючої, раніше судимої 22.07.2010 року Староміським районним судом м. Вінниці за ст. 185 ч. 3 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки, з застосуванням ст. 75 КК України з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців;

за ст. 185 ч. 2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 13.07.2010 року, знаходячись в дачному будинку своїх батьків, що розташований в с. Щітки Вінницького району Вінницької області по вул. Садовій, 44, з метою протизаконного особистого збагачення, вирішила вчинити крадіжку. Реалізовуючи свій злочиний намір на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_1 направилась до однієї з кімнат вищевказаного будинку, діючи умисно, повторно, з корисливих спонукань, впевнившись у відсутності господарів будинку та осіб, які могли б її виявити, підійшовши до тумбочки, вчинила крадіжку банківської картки «Приват - Банк», на якій знаходились кошти у сумі 2 185 грн., та яка належала її батькові ОСОБА_2, після чого на протязі часу з 13.07.2010 року по 19.07.2010 року частинами зняла кошти з картки та використала їх на власні потреби. Таким чином спричинила потерпілому матеріальну шкоду на суму 2 185 грн.

В судовому засіданні підсудна ОСОБА_1 свою вину в інкримінованому злочині визнала повністю, розкаялася у вчиненому та пояснила, що дійсно вчинила зазначений злочин за умов та при обставинах, викладених в обвинувальному висновку, а саме перебуваючи в 10-их числах липня 2010 року в будинку своїх батьків в с. Щітки та впевнившись, що її ніхто не бачить, дістала з тумбочки банківську картку "ПриватБанк", знаючи, що на неї її батько отримує пенсію, там же в тумбочці на листочку був записаний код, після чого поїхала ло м. Вінниця та протягом десяти днів знімала з карточки кошти і витрачала їх на власні потреби, а коли вони всі закінчилися, повернула карточку батькам. Просила її суворо не карати.

Враховуючи думку учасників судового процесу, а також повне визнання вини підсудною, суд визнав недоцільним досліджувати інші докази по справі, якими підтверджується вина підсудної, а саме: свідчення потерпілого ОСОБА_2, який надав суду заяву про підтримання показів, даних на досудовому слідстві (а.с. 13), претензій матеріального та морального характеру до підсудної не має, просить суворо не карати, покази свідка ОСОБА_3 (а.с. 16), протокол огляду місця події від 11.08.2010 року (а.с. 70), фото з банкомата (а.с. 9 - 10); явку з повинною (а.с. 19); протокол заяви про злочин ОСОБА_2 (а.с. 4); протоколи огляду речових доказів від 16.10.2010 року та 26.10.2010 року (а.с. 31,55).

Так, фактичні обставини по справі ніким не оспорюються, а підсудна правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності та істинності її позиції немає. При цьому у відповідності ст. 299 КПК України підсудній роз'яснено, що в такому випадку вона буде позбавлена можливості оспорювати дані фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

На думку суду, дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно.

При призначенні виду та розміру покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину підсудною, що відповідно до ст.12 КК України він віднесений до злочину середньої тяжкості, особу винної, а саме, що посередньо характеризується за місцем проживання, перебуває на профілактичному обліку в КЗ ВОНД "Соціотерапія" з діагнозом розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкголю зі шкідливими насілдками, за висновком амбулаторонї судово-наркологічної експертизи № 133 від 15.03.2010 року виявляє ознаки зловживання алкоголем, примусового лікування не потребує, позбавлена батьківських прав щодо неповнолітньої дочки ІНФОРМАЦІЯ_4, офіційно не працює.

Обставинами, що відповідно до ст. 66 КК України пом'якшують покарання підсудної, суд встановив щире каяття та активне сприяння в розкритті злочину.

Обставини, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання підсудної, судом не встановлені.

Враховуючи вищевикладене, зважаючи на наявність помякшуючих та відсутність обтяжуючих обставин, відомостей, які характеризують підсудну, тяжкість вчиненого нею злочину, суд дійшов висновку, що при призначенні покарання у вигляді позбавлення волі за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, необхідно врахувати вимоги ст. 69-1 КК України та остаточне покарання необхідно визначити за сукупністю злочинів, згідно ч. 4 ст. 70 КК України, враховуючи вчинення підсудною даного злочину до постановлення попереднього вироку від 22.07.2010 року, шляхом часткового складання призначених покарань. При цьому суд вважає, що підсудна не представляє підвищену суспільну небезпеку та її виправлення і перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, через що при призначенні покарання як за даний злочин, так і остаточного покарання у вигляді позбавлення волі вона може бути звільнена від відбування покарання з призначенням іспитового строку на підставі ст. 75 КК України, а також з застосуванням п. 2, 3, 4 ст. 76 КК України.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_1 слід залишити підписку про невиїзд.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

Визнати винною ОСОБА_1 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України та призначити їй покарання у вигляді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_1 від відбування покарання, призначивши іспитовий строк тривалістю 2 роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Староміського районного суду м. Вінниці від 22.07.2010 року до призначеного покарання та остаточне покарання ОСОБА_1 визначити у вигляді 4 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_1 від відбування остаточного покарання, призначивши іспитовий строк тривалістю 3 роки.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов'язати ОСОБА_1:

- не виїжджати на постійне проживання за межі України без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи;

- періодично зявлятися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід відносно ОСОБА_1 залишити підписку про невиїзд.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Вінницької області протягом 15 діб з моменту його проголошення.

Суддя: підпис

Копія вірна

Суддя:

Секретар: