справа №619/442/15-к
провадження №1-кп/619/119/15
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 вересня 2015 року Дергачівський районний суд Харківської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
цивільного позивача ОСОБА_6
представника цивільного позивача ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дергачі кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення за ст. 286 ч. 1 КК України.
В С Т А Н О В И В:
У провадженні Дергачівського районного суду Харківської області знаходиться зазначене вище кримінальне провадження, згідно якому ОСОБА_5 органом досудового розслідування обвинувачується у тому, що 25 липня 2014 року близько 01 год. 30 хв., керуючи технічно справним автомобілем марки «Опель» р.н. НОМЕР_1 без вантажу рухався із невеликою швидкістю по проїзній частині по а/ш Харків-Щербаківка в напрямку розташування КПП «Гоптівка» з яким слідували в якості пасажирів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .
В цей же час ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 керуючи технічно справним автомобілем марки «Тайота» р/н НОМЕР_2 без вантажу рухався в попутному напрямку зі швидкістю 80 км/год.
В ході руху ОСОБА_5 рухаючись по а/ш Харків-Щербаківка в районі 20 км.+320м. грубо порушив вимоги п.п. 10.1, 10.4 Правил дорожнього руху України, де зазначено:
-п. 10.1 «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки інших учасникам руху»;
-п. 10.4 «Перед поворотом направо і наліво, в тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій зобов`язаний завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, крім випадків, коли відбувається поворот у разі в`їзду на перехрестя, де організовано круговий рух, напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або рух можливий лише в одному напрямку, встановленому конфігурацією проїзної частини, дорожніми знаками чи розміткою.
Водій, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині даного напрямку, повинен дати дорогу зустрічним транспортним засобам, а при виконанні цих маневрів не з крайнього лівого положення на проїзній частині - і попутним транспортним засобам. Водій, що виконує поворот ліворуч, повинен дати дорогу попутним транспортним засобам, які рухаються попереду нього і виконують розворот…»;
Порушивши вказані вище вимоги Правил дорожнього руху України, ОСОБА_5 не переконавшись в безпеці своїх дій, а також в том що своїми подальшими діями створить безпеку або перешкоди іншим учасникам дорожнього руху, зманеврував ліворуч, розвертаючись та виїжджаючи на смугу зустрічного напрямку та допустив зіткнення з вищевказаним автомобілем «Тайота» р/н НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_6 , який рухався в попутному напрямку. В наслідок чого ОСОБА_8 отримав згідно з висновком судово-медичної експертизи №113/14/Д від 05.09.2014 р., тілесні ушкодження у вигляді: садна відносяться до категорії легких тілесних пошкоджень, синець відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, тілесні ушкодження у вигляді: забита рана лівої щоки відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, які призвели за собою короткочасний розлад здоров`я та перелом лівої скуластої кістки відноситься до категорії пошкоджень середнього ступеня тяжкості по критерію тривалості розладу здоров`я.
Дорожньо-транспортна пригода та її наслідки у вигляді перерахованих тілесних ушкоджень, отриманих потерпілим ОСОБА_8 , відповідно до висновків судово-автотехнічної експертизи №946/14 від 11.11.2014 р., перебувають у причинному зв`язку з порушеннями вимог п.п. 10.1, 10.4 Правил дорожнього руху, яких припустився ОСОБА_5 управляючи транспортним засобом.
У судовому засіданні захисником ОСОБА_4 заявлено клопотання в якому він просить доручити проведення судової автотехнічної експертизи експертам Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. М.С. Бокаріуса, посилаючись на те, що обвинувачення ОСОБА_5 обґрунтовується фактично лише одним доказом -висновком судової автотехнічної експертизи від 11.11.2014 року за №946/14. Зазначене експертне дослідження проведено з урахуванням показань та результатів слідчого експерименту за участю водія автомобіля Тойота ОСОБА_6 . Незважаючи на те, що свідок ДТП ОСОБА_9 та ОСОБА_5 на досудовому слідстві надавали показання, які значно відрізняються від показань ОСОБА_6 . За участю ОСОБА_9 та ОСОБА_5 було проведено слідчі експерименти, при проведенні яких також був присутній судовий експерт НДЕКЦ висновків судової експертизи на підставі зазначених показань та результатів слідчих експериментів слідством отримано не було. При проведенні судового слідства у залі суду було проведено допит обвинуваченого ОСОБА_5 та свідків ОСОБА_9 і ОСОБА_6 ОСОБА_5 та ОСОБА_9 надали показання, які значно відрізняються від показань ОСОБА_6 та свідчать про відсутність вини обвинуваченого у ДТП. Показання, які були надані суду свідком ОСОБА_6 відрізняються від тих, що були враховані судовим експертом при проведенні судової експертизи, яка є єдиним доказом обвинувачення у справі. Невідповідність висновку судової автотехнічної експертизи від 11.11.2014 року за № 946/14 в частині дослідження результатів слідчого експерименту проведеного за участю водія автомобіля Тойота ОСОБА_6 фактичним обставинам справи. 1.1. В вхідних даних визначених у постанові слідчого про призначення автотехнічної експертизи від 14.10.2014 року та у самому висновку експерта від 11.11.2014 року зазначено, що подія ДТП сталась на горизонтальній дільниці автошляху, але перед місцем події автомобілі рухаються нагору, про це у судовому засіданні надав показання свідок ОСОБА_12 . У висновку експерта за вхідними даними свідчень водія ОСОБА_6 п. 2 формула (1) враховано уповільнення по горизонтальній ділянці автошляху, експертом не враховувалось інше значення уповільнення, якщо транспортний засіб рухається вгору. 1.2. Відповідно до схеми до протоколу проведення слідчого експерименту за участю водія ОСОБА_6 від 29.09.2014 року зазначено, що у попутному руху транспортних засобів, які стали учасниками ДТП шлях має три смуги. В вхідних даних визначених у постанові слідчого про призначення автотехнічної експертизи від 14.10.2014 року та у самому висновку експерта від 11.11.2014 року зазначено, що автомобіль Тойота рухався лівим габаритом на відстані 1,4 м. від лінії дорожньої розмітки, що розділяють зустрічні смуги руху, тобто, відповідно до схеми у крайній лівій смузі попутного напрямку руху. На допиті у судовому засіданні свідок ОСОБА_12 зазначає, що рухався у середній смузі. 1.3. Водій автомобіля Тойота свідок ОСОБА_6 говорить на допиті у суді, що автомобіль Опель під керуванням обвинуваченого почав маневр коли до нього відстань була 5 м. (5-7м). Довжина автомобіля
марки Опель Омега А з 1986 по 1993 роки випуску складає приблизно 4,7 м. В вхідних даних визначених у постанові слідчого про призначення автотехнічної експертизи від 14.10.2014 року на підставі проведеного слідчого експерименту вказує, що автомобіль Опель з моменту початку маневру здолав відстань 8,8 м. за 2 сек. Таким чином, з початку маневру автомобіля Опель по показанням свідка ОСОБА_6 до місця зіткнення автомобіль Тойота під керуванням ОСОБА_12 здолав 5+4,7+8,8= 18,5 метрів. У висновку експерта від 11.11.2014 року за вхідними даними зі свідчень водія ОСОБА_6 формула (3) ця відстань розрахована як 44,4 м. Враховуючи зазначене висновок судової автотехнічної експертизи від 11.11.2014 року за №946/14 в частині дослідження результатів слідчого експерименту проведеного за участю водія автомобіля Тойота ОСОБА_6 не відповідає обставинам справи. Аналіз механізму ДТП з показань свідка та за результатами слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_9 та безпідставність відмови експерта проводити експертне дослідження відповідно до висновку експерта від 23.01.2015 року за №38/15. При проведенні досудового слідства та у судовому засіданні свідок ДТП ОСОБА_9 надав однакові свідчення. На досудовому слідстві 26.07.2014 року ним були надані наступні показання. При проведенні слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_9 було проведено заміри дистанцій, траєкторії та часу руху автомобіля Опель та складено відповідну схему. Відповідно до показань свідка ОСОБА_9 в сукупності з іншими доказами по справі отриманими при проведенні слідчих експериментів за участю свідка ОСОБА_6 (видимість у світлі фар) та обвинуваченого ОСОБА_5 (видимість габаритів автомобіля Опель для водія автомобіля Тойота) можливо стверджувати те, що: автомобіль Опель під керуванням ОСОБА_5 зупинився у правій смузі руху на відстані 39,4 м. від місця зіткнення автомобілів; далі автомобіль Опель почав перестроювання у ліву смугу свого напрямку руху, при цьому позаду жодних автомобілів не було; перестроювання зайняло 7,74 сек. І автомобіль Опель подолав 15,4 м. після чого продовжив рух прямо, при цьому позаду автомобілів не було; проїхав по лівій смузі свого напрямку руху 24 м. за 11,91 сек. автомобіль почав повертати вправу на зустрічну смугу руху і тоді позаду з`явився автомобіль Тойота, який врізався у задню ліву частину автомобіля Опель своєї лівою передньою частиною; на протязі всього маневрування та прямого руху на протязі 19,65 сек. автомобіля Тойота позаду не було; видимість для водія автомобіля Тойота складала 75 м. при ближньому світі фар, та 110 м. від місця зіткнення до місця з якого водій автомобіля Тойота мав побачити світло габаритів автомобіля Опель. Таким чином, водій автомобіля Опель не порушив вимоги п. 10.1 та 10.4 тому, що перед початком маневру вліво він пересвідчився в тому, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху та завчасно зайняв відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку. Відповідно до Правил дорожнього руху України: «12.2. У темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги. 12.3. У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди». Таким чином, водій автомобіля Тойота, якщо прийняти швидкість його автомобіля у 80 км/год з його показань, мав технічну можливість запобігти зіткненню шляхом виконання вимог п. 12.2 та 12.3 ПДР України шляхом вибору безпечної швидкості руху та зменшення швидкості аж до зупинки. Відповідно до висновку експерта від 11.11.2014 року формула ( 3) відстань необхідна для зупинки автомобіля Тойота при швидкості 80 км/год на прямій ділянці шляху складає 66,8-69,7 м. Автомобіль Опель рухався по лівій смузі шляху без зміни напрямку 11,91 сек., за цей час автомобіль Тойота подолав 264,4 метри при швидкості 80 км/год (22,2 м/сек.), в той час як для повної зупинки йому було необхідно лише 66,8-69,7м. Експерт відповідно до висновку від 23.01.2015 року за №38/15 не проводив експертизу за результатами слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_9 , але зазначені відомості можливо отримати з показань та протоколу слідчого експерименту за участю водія автомобіля Тойота ОСОБА_6 , більш того з всіх перелічених відомостей дійсно вагомою є лише швидкість автомобіля Тойота. Зауваження відносно висновку судової авто технічної експертизи №946/14 від 11.11.2014 року проведеної на підставі показань та слідчого експерименту за участю ОСОБА_5 . Експерт при проведенні дослідження відповідно до показань водія автомобіля Опель-Омега ОСОБА_5 зробив висновок про неможливість проведення дослідження відповідно до його показань. Відповідно ж до показань водія автомобіля Опель-Омега ОСОБА_5 слідує, що швидкість руху автомобіля Тойота під керуванням водія ОСОБА_6 становила перед дорожньо-транспортною пригодою 120 км/год., що значно перевищує максимально-допустиму швидкість руху за межами населеного пункту визначену вимогами п. 12.6 «г» Правил дорожнього руху України (90 км/год). При цьому експертом не було доведено технічну неспроможність показань водія автомобіля Опель-Омега ОСОБА_5 відносно швидкості руху автомобіля Тойота перед дорожньо-транспортною пригодою. Тому дослідження проведенні відповідно до показань водія автомобіля Опель-Омега ОСОБА_5 слід вважати неповними та необґрунтованими. Відповідно до вихідних даних, встановлених під час проведення слідчого експерименту, слідує, що видимість ввімкнених габаритів автомобіля Опель-Омега на місці зіткнення становить 110 м. Більш того, відповідно до слідчого експерименту за участю ОСОБА_6 видимість дороги з автомобіля Тойота склала 75 м. з включеним ближнім світлом фар. Таким чином, тривалий час руху автомобіля Опель-Омега з моменту зміни напрямку руху з правої в ліву смугу, руху по лівій смузі та здійсненні маневру до моменту зіткнення (13,56 сек.), а також значна швидкість руху автомобіля Тойота перед дорожньо-транспортною пригодою 120 км/год., свідчить, що водій автомобіля Тойота ОСОБА_6 міг виявити автомобіль Опель-Омега в момент коли останній вже рухався в крайній лівій смузі. При цьому рухаючись зі швидкістю 80 км/год. (відповідно до слідчого експерименту за участю ОСОБА_6 ), яка не перевищує максимально допустиму за межами населеного пункту, водій автомобіля Тойота ОСОБА_6 з моменту виявлення ввімкнених габаритів автомобіля Опель-Омега та при застосуванні своєчасного гальмування тим більше мав можливість уникнути зіткнення транспортних засобів. Таким чином, відповідно до показань водія ОСОБА_5 в діях водія автомобіля Тойота ОСОБА_6 наявні невідповідності вимог п.п. 12.3 та 12.6 «г» Правил дорожнього руху України, які знаходилися в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до показань водія автомобіля Опель-Омега ОСОБА_5 експерт необґрунтовано відмовився від виконання покладених на нього обов`язків та проведення дослідження по даному варіанту механізму розвитку дорожньо-транспортної пригоди. Експерт у своєму висновку, проводивши дослідження по показанням водія ОСОБА_5 та ОСОБА_6 та не перевіривши їх на технічну спроможність відносно швидкості руху автомобіля Тойота перед дорожньо-транспортною пригодою, не зазначив про невідповідність дій водія автомобіля Тойота ОСОБА_6 вимогам п. 12.6 «г» Правил дорожнього руху України. Зауваження відносно висновку судової автотехнічної експертизи №38/15 від 23.01.2015 року проведеної на підставі показань та слідчого експерименту за участю ОСОБА_5 . Також при досудовому слідстві була проведена судова автотехнічна експертиза №38/15 від 23.01.2015 року. Експерт при проведенні дослідження відповідно до показань водія автомобіля Опель-Омега ОСОБА_5 зробив висновок про технічну неспроможність його показань в частині зближення автомобіля Тойота з автомобілем Опель-Омега та його розташування в момент зіткнення, на підставі чого експерт відмовився від проведення дослідження механізму розвитку дорожньо-транспортної пригоди. При цьому експертом також не було доведено технічну неспроможність показань водія відносно швидкості руху автомобіля Тойота перед дорожньо-транспортною пригодою та відносно часу руху автомобіля Опель-Омега при здійсненні маневру вліво до моменту зіткнення транспортних засобів. Відповідно до показань водія автомобіля Опель-Омега ОСОБА_5 слідує, що швидкість руху автомобіля Тойота під керуванням водія ОСОБА_6 становила 120 км/год., що значно перевищує максимально-допустиму швидкість руху за межами населеного пункту визначену вимогами п. 12.6 «г» Правил дорожнього руху України (90 км/год). Час руху автомобіля Опель з моменту перестроювання з правої в ліву смугу (9,0 сек.), час руху по лівій смузі та здійсненні маневру до моменту зіткнення (12,99 сек.), що відображено у схемі до протоколу слідчого експерименту від 09.01.2015 року. Важливо, що відповідно до результатів слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_9 слідує, що час руху автомобіля Опель до моменту зіткнення при здійсненні маневру становить 11,91 сек., тобто різниця є незначною. При цьому експерт відмовився від проведення дослідження механізму розвитку даної дорожньо-транспортної пригоди відповідно до показань ОСОБА_5 та ОСОБА_9 . Таким чином, в діях водія автомобіля Тойота ОСОБА_6 наявні невідповідності вимог п.п. 12.3 та 12.6 «Г» Правил дорожнього руху України, які знаходилися в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до показань водія автомобіля Опель-Омега ОСОБА_5 експерт необґрунтовано відмовився від виконання покладених на нього обов`язків та проведення дослідження по даному варіанту механізму розвитку дорожньо-транспортної пригоди. Викладенні вище зауваження в висновках автотехнічних експертиз №946/14 від 11.11.2014 року та №38/15 від 23.01.2015 року можуть бути усунуті під час проведення судової автотехнічної експертизи. З метою повного та об`єктивного розгляду справи, усунення зазначених вище зауважень у висновках експертиз №946/14 від 11.11.2014 року та №38/15 від 23.01.2015 року, що можливо під час проведення судової автотехнічної експертизи, на вирішення експерта поставити наступні питання: 1) З якою швидкістю рухався автомобіль Тойота р/н НОМЕР_2 перед дорожньо-транспортною пригодою? 2) Окремо відповідно до показань та результатів слідчих експериментів за участю водія ОСОБА_5 та свідка ОСОБА_9 , у разі необхідності використовуючи відомості про розташування та швидкість автомобіля Тойота р/н НОМЕР_2 отримані при проведенні слідчого експерименту за участю водія ОСОБА_6 поставити на вирішення такі питання: 2.1. Як розташовувалися автомобілі Тойота та Опель відносно місця зіткнення в момент виявлення водієм автомобіля Тойота ОСОБА_6 ввімкнених габаритів автомобіля Опель? 2.2. Як повинен був діяти водій автомобіля Тойота р/н НОМЕР_2 ОСОБА_6 у даній дорожній обстановці згідно до Правил дорожнього руху України? 2.3. Чи є в діях водія автомобіля Тойота р/н НОМЕР_2 ОСОБА_6 невідповідності Правилам дорожнього руху України, що знаходяться в причинному зв`язку з подією ДТП? 2.4. Як повинен був діяти водій автомобіля Опель р/н НОМЕР_1 ОСОБА_5 у даній дорожній обстановці згідно до Правил дорожнього руху України? 2.5. Чи є в діях водія автомобіля Опель р/н НОМЕР_1 ОСОБА_5 невідповідності Правилам дорожнього руху України, що знаходяться в причинному зв`язку з подією ДТП?
Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав клопотання захисника ОСОБА_4 .
Прокурор ОСОБА_3 заперечував проти заявленого клопотання, т.я. в судовому засіданні був допитаний експерт, який підтримав висновки проведеної ним експертизи.
Цивільний позивач ОСОБА_6 заперечував проти проведення експертизи.
Представник цивільного позивача ОСОБА_6 - ОСОБА_7 заперечував проти заявленого клопотання.
Вислухавши клопотання, думку учасників кримінального провадження, суд дійшов до висновку про задоволення клопотання, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 242 КПК України експертиза проводиться експертом за зверненням сторони кримінального провадження або за дорученням слідчого судді чи суду, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання. Не допускається проведення експертизи для з`ясування питань права.
Частиною 1 статті 332 КПК України передбачено, що під час судового розгляду суд за клопотанням сторін кримінального провадження або потерпілого за наявності підстав, передбачених статтею 242 цього Кодексу, має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам.
Враховуючи, що обвинувачений провину не визнає та для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання, суд вважає необхідним доручити проведення судової автотехнічної експертизи експертам Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. М.С. Бокаріуса..
Керуючись ст.ст. 242, 332 КПК України суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання захисника ОСОБА_4 задовольнити.
Доручити проведення судової автотехнічної експертизи експертам Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. М.С. Бокаріуса.
На вирішення експертизи поставити наступні питання:
1)З якою швидкістю рухався автомобіль Тойота р/н НОМЕР_2 перед дорожньо-транспортною пригодою?
2)Окремо відповідно до показань та результатів слідчих експериментів за участю водія ОСОБА_5 та свідка ОСОБА_9 , у разі необхідності використовуючи відомості про розташування та швидкість автомобіля Тойота р/н НОМЕР_2 отримані при проведенні слідчого експерименту за участю водія ОСОБА_6 поставити на вирішення такі питання:
2.1.Як розташовувалися автомобілі Тойота та Опель відносно місця зіткнення в момент виявлення водієм автомобіля Тойота ОСОБА_6 ввімкнених габаритів автомобіля Опель?
2.2.Як повинен був діяти водій автомобіля Тойота р/н НОМЕР_2 ОСОБА_6 у даній дорожній обстановці згідно до Правил дорожнього руху України?
2.3.Чи є в діях водія автомобіля Тойота р/н НОМЕР_2 ОСОБА_6 невідповідності Правилам дорожнього руху України, що знаходятьсяв причинному зв`язку в подією ДТП?
2.4.Як повинен був діяти водій автомобіля Опель р/н НОМЕР_1 ОСОБА_5 у даній дорожній обстановці згідно до вимог Правил дорожнього руху України?
2.5.Чи є в діях водія автомобіля Опель р/н НОМЕР_1 ОСОБА_5 невідповідності Правилам дорожнього руху України, що знаходяться в причинному зв`язку в подією ДТП?
Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення щодо ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.
Суддя: ОСОБА_1