Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2010 року Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі: головуючого - судді Кантур А.Н., при секретарі - Голушко Н.А., з участю прокурора Антоненка Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Прилуки кримінальну справу Про обвинувачення за ч.І ст122 КК України ОСОБА_1, який народився 16 жовтня 1986 року в м. Куп»янськ Харківської області, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_1, одруженого, має на утриманні двох дітей дошкільного віку, тимчасово не працює, інвалідом не визнаного, мешкає в м. Прилуки по вул. Шарапівська №2 ( зареєстрований в буд.№10 по вул.. Волошинівській), раніше не судимого

ВСТАНОВИВ:

Близько 20 год. 10 червня 2010 р. на вул. Шарапівська в м. Прилуки між потеплілим ОСОБА_2 та підсудним ОСОБА_1 на ґрунті неприязних стосунків виникла сварка, в процесі якої останній заподіяв потерпілому середньої ступеня тяжкості тілесні ушкодження у вигляді перелому зі зміщенням кісткового фрагменту основи нігтьової фаланги 4-го пальця правої кисті.

На досудовому слідстві підсудний заперечив свою вину за предявленим йому обвинуваченням з тих мотивів, що у другій половині дня 10 червня ц.р. на своєму велосипеді «Ардіс» з рамою чорно-сірого кольору він приїхав за сигаретами та пивом до магазину по вул. Береговій , де поставив його на стоянку поряд з іншими двома велосипедами. Через деякий час він виявив пропажу свого велосипеда, від сторонніх осіб дізнався, що його велосипед повів якийсь чоловік на вул. Шарапівська, куди прибув на велосипеді своєї знайомої та побачив чоловіка похилого віку , охайно одягнутого, який вів його (підсудного)велосипед у протилежну сторону. Будучи

обуреним цим , він (ОСОБА_1) наніс з-заді один удар правою ногою по правій нозі тому чоловіку від чого той упав горілиць на дорогу , бо був нетверезим, а він забрав свого велосипеда і через деякий час поїхав додому (а.с.65,71).

В судовому засідання підсудний ОСОБА_1 підтвердив такі свої показання з тим уточненням, що він вважав потерпілого винним у крадіжці свого велосипеда, з приводу чого і побив останнього ; інших же велосипедів на стоянці біля магазину не було. Але в судовому засіданні він визнає свою вину в заподіяні потерпілому означених вище тілесних ушкоджень, хоча й допускає їх отримання при падінні потерпілого на тверде покриття дороги, жалку з приводу скоєного.

Дослідивши та проаналізувавши зібрані по справі докази в їх сукупності , суд приходить до висновку про доведеність вини підсудного ОСОБА_1 у скоєнні інкримінованого йому діянні , окрім його власних показань з таких підстав.

Зокрема в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_2 підтвердив, що в обідню пору 10 червня цього року на гірському велосипеді ( з рамою синього кольору) свого внука ОСОБА_3 він поїхав по своїх справах, а перед 20 годиною цього ж дня при поверненні додому заїхав за пивом до магазину по вух. Береговій, де поставив велосипед на стоянку. По виходу з магазину він узяв велосипед і повів його додому, коли на перехресті вулиць Шарапівська-Волошинівська до нього підїхали на моаелі двоє молодиків, один з яких підсудний ОСОБА_1 підбіг та ударив його з-заді по голові, після чого у- Шеремет) упав, знепритомнів та подробиць інциденту не памятає. Від сусіда ОСОБА_4 та саос дсчін ОСОБА_5 знає, що побив його сусід ОСОБА_1 Після побиття він ( потерпілий) госпіталізований до Прилуцької ЦМЛ, де лікувався кілька тижнів , в нього було діагностовано струс

І

головного мозку та інші тілесні ушкодження, а рентгеноскопією в нього було встановлено перелом 4- го пальця на правій руці.

Свідок ОСОБА_5 в суді підтвердила, що близько 20 год. 10.06.2010 р. вона поверталася додому , і поблизу перехрестя вулиць Шарапівська-Волошинівська побачила літнього чоловіка, який

лежав на дорозі в непритомному стані і в якому вона розпізнала свого батька ОСОБА_2 Поблизу знаходився підсудний ОСОБА_1 з явними ознаками алкогольного спяніння і при зясуванні події останній зізнався у побитті її батька, але не зміг пояснити причини цього побиття. Непритомного батька поніс додому її чоловік, а вона викликала швидку допомогу.

Свідок ОСОБА_4 в суді підтвердив , що близько 20 год. 10.06.10 р. він йшов з дому до магазину і бачив, як поблизу перехрестя вулиць Шарапівська-Волошинівська підсудний ОСОБА_1 2-3 рази ударив ногою в правий бік чоловіка , який лежав горілиць на дорозі в напрямку вул.. Берегової . В даному чоловіку він впізнав свого сусіда ОСОБА_2, в якого були розбиті лоб та підборіддя, на його сорочці були сліди крові . Потім на місце події прибігла ОСОБА_5 та стала зясовувати у ОСОБА_1 про причини побиття її батька, на що ОСОБА_1 відповів, що той украв його велосипед, а вона тоді повідомила, що у них такий самий велосипед синього кольору.

Свідок ОСОБА_6 в суді підтвердила, що близько 20 год. 10.06.10 р. вона зі своїм онуком на вул.. Лугова бесідувала зі своєю знайомою і на сусідній вулиці Шарапівській побачила свого сусіда ОСОБА_2, який був у стані алкогольного спяніння та вів велосипед . Потім на перехресті з вулицею Волишинівською побачила гурт людей, та що від поштовху підсудного ОСОБА_2 упав на землю спиною, після чого підсудний ударив його ногою у правий бік тулуба. Підійшовши ближче вона (ОСОБА_6) помітила, що права рука ОСОБА_2 була відкинута і пальці були закривавлені. В цей час підійшла ОСОБА_5 до свого батька, привела його до тями, викликала швидку допомогу, зясовувала в ОСОБА_1 причини побиття останнього.

Свідок ОСОБА_7 в суді підтвердив , що близько 18 год. 10.06.10 р. він приїхав своїм велосипедом до магазинку по вул. Береговій, там ОСОБА_1 вживав пиво і не виявив свого спортивного велосипеда «Ардіс» чорно-сірого кольору на стоянці біля цього магазину. Від сторонніх осіб ОСОБА_1 дізнався, що його велосипед повів чоловік на вул. Шарапівську, куди й поїхав на велосипеді свого знайомого в тому ж напрямку. Своїм велосипедом поїхав і він (ОСОБА_7), та побачив як на вул. Шарапівська Красуля наздогнав пяного чоловіка похилого віку, який вів його велосипед, своєю ногою ударив по нозі потерпілого, від чого той упав на землю і ОСОБА_1 забрав свій велосипед. В цей час підійшла свідок ОСОБА_5 і почала зясовувати у ОСОБА_1 причину побиття ним її батька, а підсудний назвав причиною побиття її батька те, що той украв його велосипед. ОСОБА_5 ж заперечувала саму можливість такого факту, та висувала версію про те, що її батько міг переплутати велосипеди поблизу магазину, оскільки в них є велосипед аналогічного типу.

Згідно висновку судмедекспорта № 907 від 19.11.2010р., у потерпілого ОСОБА_2, 1948 р. н. мали місце закрито черепно-мозкова травма, струс головного мозку, лікворо-гіпертензивний, цефалічний, церебростенічний синдром, контузія правого ока, перелом зі зміщенням кісткового фрагменту основи нігтевої фаланги 4-го пальця правої кисті. Дані тілесні ушкодження могли виникнути 10.06.10р. від дії твердих, тупих предметів, за короткий проміжок часу і не менше як від двох травматичних впливів. Перелом зі зміщенням кісткового фрагменту основи нігтевої фаланги 4- го пальця правої кисті віднесені до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалості розладу здоровя терміном більше 21 дня, не міг утворитися внаслідок падіння на руку з висоти власного зросту, а міг утворитися при перебуванні потерпілого ОСОБА_2 на землі в горизонтальному положенні від нанесення удару ногою сторонньою особою. Решта ж зазначених тілесних ушкоджень відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що потягли за собою короткочасний розлад здоровя ( а.с.80-83).

Отже спростовується припущення підсудного про можливість одержання потерпілим тілесних ушкоджень при падінні на землю із власного зросту. При цьому суд вважає встановленим факт перебування підсудного ОСОБА_1 в стані алкогольного спяніння в розглядуваний період, показаннями

свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , а також протоколом серії ЧН №55789, за яким підсудний притягнутий за

ч.І ст.178 КУпАП саме за перебування в нетверезому стані у м. Прилуки на вул.. Береговій (сусідня з місцем події") близько 20 год. 10.06.2010 р. ( а.с.13).

За таких обставин суд вважає доведеним повністю предявлене ОСОБА_1 обвинувачення за ч.1 ст.122 КК України і кваліфікує за цією нормою закону його дії як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст.121 цього кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоровя .

Призначаючи вид та міру покарання, необхідно врахувати характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного, як злочину середньої тяжкості, дані про особу ОСОБА_1, як особу молодого віку, який посередньо характеризується за місцем свого постійного проживання, до кримінальної відповідальності притягується вперше, має двох малолітніх дітей дошкільного віку, проживає за рахунок тимчасових заробітків, провокативну поведінку потерпілого в досліджуваних подіях,

розкаюється у скоєному та запевнив суд у бездоганності свого способу життя в майбутньому. Визнаючи обтяжуючими покарання ОСОБА_1 обставинами скоєння розглядуваного злочину в нетверезому стані та відносно особи похилого віку та враховуючи зазначені вище помякшуючи його покарання обставини, суд вважає необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів призначити йому покарання у виді обмеження волі в межах санкції інкримінованого закону. При цьому суд вважає можливим виправлення ОСОБА_1 без відбування покарання та звільнити його від такого з випробування протягом 1-річного іспитового строку з покладанням на нього відповідних обовязків.

Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні даного злочину, суд вважає необхідним на підставі ст..ст.22,23,1166,1167 ЦК України стягнути з нього в користь потерпілого ОСОБА_2 586 грн. 90 коп. матеріальних збитків, затрачених на його лікування в Прилуцькій ЦМЛ та документально підтверджених (а.с.28, 30-32), а також 1 000 грн. моральної шкоди, оскільки через винні дії підсудного потерпілий відчував фізичний біль, змушений був терпіти дискомфорт, був позбавлений можливості заготовити сіно для домашнього господарства, що буде відповідає критеріям виваженості, розумності та справедливості. Тому в решті позовних вимог ОСОБА_2 вимоги, які були ним заявлені на 2 000 грн. матеріальної та 2 000 грн. моральної шкоди необхідно відмовити за їх безпідставністю.

Тому на підставі наведеного, керуючись ст.ст.321-324 КПК України,

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 за ч.І ст.122 КК України визнати винним та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст..ст.75,76 КК України ОСОБА_1 звільнити від відбування покарання за цим вироком з випробуванням протягом однорічного іспитового строк , якщо він не вчинить нового злочину, не виїжджатиме за межі України на постійне місце проживання без дозволу територіальної кримінально-виконавчої інспекції, періодично являтиметься до неї для реєстрації, повідомлятиме цей орган про зміну свого місця проживання та роботи (в разі працевлаштування).

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_1 залишити попереднім - підписку про невиїзд.

Стягнути з засудженого ОСОБА_1 в користь потерпілого ОСОБА_2 586,

90 грн. матеріальних збитків та 1000 моральної шкоди, тобто всього - 1586 грн. 90 коп.

ОСОБА_2 в решті позову до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної та моральної шкоди - відмовити.

На вирок може бути подана апеляція протягом 15 діб з моменту його проголошення до апеляційного суду Чернігівської області через Прилуцький міськрайонний суд.

Суддя: А.Кантор