Апеляційний суд міста Києва
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

21 грудня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 8 грудня 2015 року,

у с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 08.12.2015 року у відкритті провадження за скаргою захисника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 , на бездіяльність старшого слідчого слідчого управління поліції Шевченківського управління Національної поліції в м. Києві ОСОБА_7 щодо відмови у задоволенні клопотання про відновлення досудового розслідування та припинення розшуку ОСОБА_6 в кримінальному провадженні № 0000126 відмовлено.

Ухвала слідчого судді мотивована тим, що ОСОБА_5 оскаржує рішення слідчого про відмову в задоволенні клопотання, яке не може бути оскаржено в розумінні положень ч.1 ст.303 КПК України, що відповідно до вимог ч.4 ст.304 КПК України є підставою для відмови у відкритті провадження за скаргою.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати і постановити нову ухвалу про відновлення досудового розслідування і припинення розшуку ОСОБА_6 у зв`язку з встановленням місцезнаходження останнього та необхідністю проведення слідчих дій.

В обґрунтування апеляційних вимог вказує на те, що в контексті положень ст.280 КПК України, якою визначено підстави та порядок зупинення досудового розслідування, в кримінальному провадженні щодо ОСОБА_6 слідчий міг зупинити досудове розслідування лише після повідомлення ОСОБА_6 про підозру, і у разі, якщо той

_________________________________________
Провадження № 11-сс/796/3645/2015
Категорія: ст.303 КПК України
Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_8
Доповідач: ОСОБА_1
переховується від органів слідства і його місцезнаходження невідоме, а також після виконання всіх слідчих та процесуальних дій, проведення яких необхідне та можливе.

Між тим, слідчі Генеральної прокуратури України розпочали досудове розслідування всупереч вимогам ст.216 КПК України і, маючи достовірну інформацію про місцезнаходження ОСОБА_6 в м. Бостоні, США, з порушенням порядку, визначеного ч.7 ст.135 КПК України, направили повідомлення про підозру ОСОБА_6 на адресу проживання в м. Києві, і не допитали осіб, показання яких мають істотне значення. Звертає увагу на те, що вимога про відновлення досудового розслідування не обмежується лише вказаною процесуальною дією, а включає в себе проведення всіх необхідних слідчих дій, тим більше, що сам факт встановлення місцезнаходження підозрюваного є підставою для відновлення досудового розслідування.

За таких обставин, як стверджує захисник, рішення слідчого судді, який витлумачив термін «відновлення досудового розслідування» у вузькому розумінні, постановлене з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи захисника ОСОБА_5 , який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити, провівши судові дебати, перевіривши матеріали провадження за скаргою та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що в її задоволенні належить відмовити, з таких підстав.

Як встановив слідчий суддя, і це підтверджується матеріалами провадження № 1-кс/761/18219/2015 (№ 761/36805/15-к), 07.12.2015 року захисник ОСОБА_5 звернувся із скаргою в інтересах ОСОБА_6 на бездіяльність старшого слідчого слідчого управління поліції Шевченківського управління Національної поліції в м. Києві ОСОБА_7 , в якій просив зобов`язати слідчого задовольнити його клопотання про відновлення досудового розслідування і припинення розшуку ОСОБА_6 з тих підстав, що місцезнаходження останнього встановлене.

Свої вимоги захисник мотивував тим, що постановою старшого слідчого Шевченківського управління поліції ГУ НП в м. Києві ОСОБА_7 від 30.11.2015 року, копію якої він отримав поштою 03.12.2015 року, в задоволенні клопотання безпідставно відмовлено.

Висновки, викладені в ухвалі слідчого судді, про те, що захисник оскаржує рішення слідчого, що не підлягає оскарженню, є обґрунтованими.

Так, частиною 1 статті 303 КПК України встановлено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування. Зокрема, предметом оскарження можуть бути бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, а також рішення слідчого про зупинення досудового розслідування, про закриття кримінального провадження, про відмову у визнанні потерпілим, рішення, дії чи бездіяльність при застосуванні заходів безпеки, рішення про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних (розшукових) дій, про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 КПК України.

Як правильно зазначив слідчий суддя, зупинення досудового розслідування це тимчасова перерва в проведенні слідчих дій, обумовлена неможливістю їх проведення за відсутності підозрюваного. А тому на досудовому провадженні не може бути оскаржене рішення слідчого про відмову в задоволенні клопотання про відновлення досудового розслідування та припинення розшуку.

Колегія суддів вважає за необхідне зауважити, що зміст скарги захисника, в якій він зазначає про порушення вимог кримінального процесуального закону слідчими Генеральної прокуратури України, свідчить про його незгоду з рішенням про зупинення досудового розслідування. Однак в апеляційній скарзі захисник вказує, що предметом оскарження є бездіяльність слідчого, яка полягає у відмові в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, що не узгоджується з його вимогою про відновлення досудового розслідування та припинення розшуку.

Отже, право на оскарження бездіяльності, про яку вказує захисник, з огляду на його прохання відновити досудове розслідування та припинити розшук, чинним законодавством не передбачене.

Згідно з ч.4 ст.304 КПК України слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Тому рішення слідчого судді про відмову у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_5 колегія суддів вважає правильним і з ним погоджується.

За таких обставин ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 407, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 8 грудня 2015 року, якою відмовлено у відкритті провадження за скаргою захисника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на бездіяльність старшого слідчого слідчого управління поліції Шевченківського управління Національної поліції в м. Києві ОСОБА_7 , залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_5 без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3