Справа №490/6062/15-к 08.09.2015 08.09.2015 08.09.2015
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 вересня 2015 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

головуючої ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_5 на ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 03 липня 2015 року, якою задоволено подання начальника Миколаївського слідчого ізолятору про застосування покарання за наявності кількох вироків відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Центральне Снігурівського району Миколаївської області.

постановлено вважати ОСОБА_5 винним у кримінальному провадженні №0002114 за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, за ст. 395 КК України до 4 місяців арешту.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_5 визначено остаточне покарання у вигляді 3 років позбавлення волі.

за участю прокурора ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В:
Засуджений ОСОБА_5 в апеляційній скарзі просить оскаржувану ухвалу скасувати.
Провадження № 11кп/784/643/15 Головуючий першої інстанції: ОСОБА_7

Категорія: в порядку виконання Доповідач апеляційного суду: ОСОБА_1

судових рішень

Оскаржуваною ухвалою суду задоволено подання начальника Миколаївського слідчого ізолятору про застосування покарання за наявності кількох вироків відносно ОСОБА_5 , а саме про вирішення питання щодо застосування остаточного покарання ОСОБА_5 у зв`язку із скасуванням попереднього вироку від 01.10.2014р. Голопристанського райсуду Херсонської області, який враховано у останньому вироку від 13.01.2015р. того ж суду.

Розглянувши подання, суд 1-ої інстанції ухвалив:

вважати ОСОБА_5 винним у кримінальному провадженні №0002114 за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, за ст. 395 КК України до 4 місяців арешту. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_5 визначено остаточне покарання у вигляді 3 років позбавлення волі.

На обґрунтування своїх вимог засуджений ОСОБА_5 в своїй апеляційній скарзі посилається на те, що суд 1-ої інстанції, не досліджуючи в повній мірі матеріали кримінальної справи, прийняв рішення щодо остаточного покарання. Вважає, що питання щодо правильності призначення остаточного покарання за вироком Голопристанського районного суду Херсонської області від 13.01.2015р. має розглядати апеляційний суд Херсонської області. При цьому зазначає, що з урахуванням ухвали Голопристанського районного суду Херсонської області від 15.06.2015р., якою закрито кримінальне провадження № 0000623 в частині його обвинувачення за ч. 2 ст. 185 КК України, його не може бути засуджено за кримінальним провадженням № 0002114 за ч. 2 ст. 185 КК України за ознакою повторності. Крім того, стверджує, що Центральним районним судом м. Миколаєва порушено його право на захист.

Судом 1-ої інстанції встановлено, що 24.06.2015р. начальник Миколаївського слідчого ізолятору звернувся до суду з поданням, в якому просив вирішити питання щодо застосування остаточного покарання до ОСОБА_5 у зв`язку із скасуванням попереднього вироку від 01.10.2014р. Голопристанського районного суду Херсонської області, який враховано у останньому вироку від 13.01.2015р. того ж суду, за яким засуджений відбуває покарання.

Задовольняючи подання, суд 1-ої інстанції послався на те, що вироком Голопристанського райсуду Херсонської області від 13.01.2015р. ОСОБА_5 засуджено за ч.2 ст. 185 КК України до 3 х років позбавлення волі, за ст. 395 КК України до 4-х місяців арешту. На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_5 визначено покарання 3 роки позбавлення волі. На підставі ч.4 ст. 70 КК України зараховано частково невідбуте покарання за вироком того ж суду від 01.10.2014р. та остаточно призначено покарання 3 роки 6 місяців позбавлення волі. Ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 31.03.2015р.вказаний вирок від 13.01.2015р.в частині призначення ОСОБА_5 остаточного покарання на підставі ч.4 ст. 70 КК України було змінено, а саме постановлено: на підставі ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за вироком Голопристанського райсуду Херсонської області від 01.10.2014р., більш суворим, що призначено за даним вироком, визначити ОСОБА_5 остаточне покарання - 3 роки позбавлення волі.

Між тим ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 12.05.2015р. вирок Голопристанського райсуду Херсонської області від 01.10.2014р. скасовано з призначенням нового розгляду у суді 1-ої інстанції, за результатами нового розгляду ухвалою Голопристанського райсуду Херсонської області від 15.06.2015р. кримінальне провадження № 0000623 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, закрито на підставі п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Тому суд 1-ої інстанції прийняв рішення, що ОСОБА_5 необхідно визначити порядок виконання покарання, визначеного ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 31.03.2015р. без застосування ч. 4 ст. 70 КК України.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги засудженого, вивчивши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга засудженого ОСОБА_5 підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно п. 11 ч. 1 ст. 537 КПК України питання про застосування покарання за наявності кількох вироків вирішуються судом під час виконання вироків.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, 01.10.2014р. вироком Голопристанського районного суду Херсонської області ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначено покарання у вигляді 2 років 6 місяців позбавлення волі.

13.01.2015р. вироком Голопристанського районного суду Херсонської області ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ст. 395 КК України, та на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено покарання у вигляді 3 років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України ОСОБА_5 частково зараховано невідбуту частину покарання за вироком Голопристанського районного суду Херсонської області від 01.10.2014р. та остаточно визначено покарання у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі. Ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 31.03.2015р. вказаний вирок від 13.01.2015р.в частині призначення ОСОБА_5 остаточного покарання на підставі ч.4 ст. 70 КК України було змінено, а саме постановлено: на підставі ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за вироком Голопристанського райсуду Херсонської області від 01.10.2014р., більш суворим, що призначено за даним вироком, визначити ОСОБА_5 остаточне покарання 3 роки позбавлення волі.

Ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 12.05.2015р.вирок Голопристанського райсуду Херсонської області від 01.10.2014р. скасовано з призначенням нового розгляду у суді 1-ої інстанції, за результатами нового розгляду ухвалою Голопристанського райсуду Херсонської області від 15.06.2015р. кримінальне провадження № 0000623 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, закрито на підставі п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України.

За таких обставин, з урахуванням того, що ОСОБА_5 засуджено за вироком Голопристанського районного суду Херсонської області від 13.01.2015р., за яким він на даний час відбуває покарання у СІЗО м. Миколаєва, та за відсутності будь-яких інших вироків відносно ОСОБА_5 , начальник Миколаївського слідчого ізолятору помилково звернувся до Центрального районного суду м. Миколаєва з поданням про застосування покарання за наявності кількох вироків згідно п. 11 ч. 1 ст. 537 КПК України.

А тому суд 1-ої інстанції безпідставно прийняв рішення про задоволення подання, у зв`язку з чим відповідно п.4 ч.1 ст. 407 КПК України таке судове рішення підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про відмову в задоволенні подання начальника Миколаївського слідчого ізолятору про застосування покарання за наявності кількох вироків відносно засудженого ОСОБА_5 , апеляційна скарга в цій частині підлягає задоволенню.

При цьому слід зазначити, що всі інші вимоги апелянта щодо перегляду вироку, за яким він відбуває покарання, у зв`язку із скасуванням попереднього вироку від 01.10.2014р. та закриттям кримінального провадження № 0000623 ухвалою суду від 15.06.2015р., можуть бути розглянуті в порядку провадження за нововиявленими обставинами, передбаченому ст.ст. 459 467 КПК України.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 532, 537, 539 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_5 задовольнити частково.

Ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 03 липня 2015 року, якою задоволено подання начальника Миколаївського слідчого ізолятору про застосування покарання за наявності кількох вироків відносно ОСОБА_5 , скасувати та постановити свою ухвалу, якою відмовити у задоволенні даного подання.

Ухвала набирає чинності з дня її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуюча:

Судді: