АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Єдиний унікальний номер справи: 654/644/14-к
Номер провадження: 11кп/791/690/15 Головуючий в І інстанції: ОСОБА_1
Категорія ч.1 ст.122 КК України Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 листопада 2015 року колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Херсонської області у складі:

головуючого судді:ОСОБА_2 ,
суддів: при секретарі: за участю прокурора: обвинуваченого: ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Херсоні матеріали кримінального провадження за апеляційними скаргами адвоката ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Голопристанського районного суду Херсонської області від 17 вересня 2014 року відносно:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Гола Пристань Херсонської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, не працевлаштованого, раніше не судимого, що проживає за адресою: АДРЕСА_1
обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України;
ВСТАНОВИЛА:

Вироком Голопристанського районного суду Херсонської області від 17 вересня 2014 року ОСОБА_7 засуджено за ч.1 ст.122 КК України та призначено покарання у виді 2 років обмеження волі.
На підставі ст. ст. 75,76 КК України звільнено від призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік з покладенням визначених п 2,3,4 ст. 76 КК України обов"язків.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.
Вирішено питання щодо судових витрат у кримінальному провадженні.
Цим вироком ОСОБА_7 визнано винним та засуджено за те, що він 09.12.2013 р. близько 02 год. 00 хв., знаходячись в АДРЕСА_2 біля кафе-бару « ІНФОРМАЦІЯ_2 », перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, разом із ОСОБА_9 , матеріали відносно якого було виділено в окреме провадження та вироком Голопристанського районного суду від 26.02.2014 р. засуджено, під час сварки, умисно, шляхом нанесення ударів руками по голові, ногами по тулубу потерпілого ОСОБА_10 , спричинив останньому тілесні ушкодження середньої тяжкості по критерію тривалості розладу здоров`я.
В апеляційних скаргах обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник адвокат ОСОБА_11 посилаються на незаконність вироку суду у зв`язку з неповнотою судового розгляду, невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Вказують, що в судовому засіданні потерпілий зазначив, що не бачив хто наносив йому тілесні ушкодження. Вважають, що суд помилково взяв до уваги покази свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , оскільки вони перебувають у добрих відносинах з потерпілим. На думку апелянтів не встановлено хто саме обвинувачений чи ОСОБА_9 та в яку саме частину тіла наносили удари потерпілому. Вважають, що саме ОСОБА_9 наносив тілесні ушкодження потерпілому, які в подальшому були ідентифіковані як середньої тяжкості тілесні ушкодження. Факт нанесення потерпілому ОСОБА_10 середньої тяжкості тілесних ушкоджень не доведено, а висновки експертиз, на які посилається суд першої інстанції, вважають неналежними та недопустимими доказами, оскільки в матеріалах провадження відсутній витяг з Державного реєстру атестованих судових експертів, який підтверджував би право експертів проводити судові експертизи по справі. Просять вирок скасувати, ухвалити виправдувальний вирок щодо ОСОБА_7 за ст.122 ч.1 КК України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого, який підтримав свою апеляційну скаргу та свого захисника, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши викладені у скаргах доводи, колегія суддів дійшла до наступного.

В силу ст. 374 КПК України вирок суду поряд з іншими вимогами повинен містити конкретне формулювання обвинувачення, визнане судом доведеним, із зазначенням часу, місця, форми вини, мотивів вчинення кримінального правопорушення, доказів на підтвердження встановлених судом обставин , а також мотив неврахування окремих доказів.

Проте зазначеним вимогам кримінального процесуального закону вирок суду щодо ОСОБА_7 не відповідає.

Так, судом встановлено, що 09.12.2013 р. близько 02 год. 00 хв., знаходячись в АДРЕСА_2 , біля кафе-бару « ІНФОРМАЦІЯ_2 », перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, разом із ОСОБА_9 , матеріали відносно якого було виділено в окреме провадження та вироком Голопристанського районного суду від 26.02.2014 р. засуджено, під час сварки, умисно, шляхом нанесення ударів руками по голові, ногами по тулубу потерпілого ОСОБА_10 , спричинив останньому тілесні ушкодження середньої тяжкості по критерію тривалості розладу здоров`я.
Вказані обставини судом першої інстанції викладені у вироку, тобто визнані встановленими та доведеними під час розгляду кримінального провадження ОСОБА_7 проте в мотивувальній частині суд допускається протиріч у власних висновках та кваліфікує дії ОСОБА_7 за ч 1 ст. 122 КК України.
При цьому, тілесне ушкодження, у спричинені якого обвинувачувався ОСОБА_7 та яке згідно із висновками судово-медичних експертиз та пояснень експерта в суді апеляційної інстанції відноситься до середньої тяжкості, знаходиться на нозі потерпілого, а не на голові та тулубі, куди згідно з вироком суду наносив удари ОСОБА_7 .

Встановивши, що ОСОБА_7 наніс потерпілому удари руками по голові, а ногами по тулубу, суд не зазначив, якими саме діями ОСОБА_7 і яке саме тілесні ушкодження спричинив потерпілому ОСОБА_15 , допустився істотних суперечностей у власних висновках, не дав належної оцінки дослідженим у провадженні доказам, вироку Голопристанського районного суду Херсонської області від 26.02.14р., яким ОСОБА_9 був визнаний винним та засуджений за ст.122 ч.1 КК України за завдання середньої тяжкості тілесного ушкодження потерпілому ОСОБА_10 .

Допущені судом порушення процесуального закону відповідно до статей 2, 7, 9, ч. 1 ст. 412 КПК є істотними, ставлять під сумнів повноту розгляду судом першої інстанції обставин провадження, впливають на законність та обґрунтованість вироку в цілому, і відповідно до положень ч 6 ст. 9 , п 2, 3,ч 1 ст. 409, ч 1 ст. 412 , ст. 415 КПК України є підставою для скасування оскаржуваного вироку та призначення нового розгляду у суді першої інстанції, оскільки без усунення наведених вище істотних порушень вимог кримінального процесуального закону колегія суддів у визначених ст. 404 КПК України межах позбавлена можливості дійти категоричного висновку про наявність або відсутність в діях ОСОБА_7 складу злочину, за який його засуджено.

З огляду на викладене апеляційні скарги адвоката ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_7 підлягають частковому задоволенню.
Під час нового розгляду кримінального провадження суду першої інстанції необхідно виправити допущені порушення, повно й всебічно, з дотриманням вимог кримінального процесуального закону перевірити зібрані у провадженні докази з урахуванням позицій та доводів державного обвинувача, потерпілого, обвинуваченого, дати належну оцінку в їх сукупності з точки зору належності, допустимості, достовірності і достатності, ухвалити законне, обґрунтоване і вмотивоване судове рішення.

Керуючись ст. ст. 404, 407, 409, 412, 415, 419 КПК України колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 і апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Голопристанського районного суду Херсонської області від 17 вересня 2014 року щодо ОСОБА_7 скасувати, призначити новий розгляд у тому ж суді в іншому складі суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Учасники судового розгляду мають право отримати в суді копію ухвали суду.

Судді :

( підпис) ОСОБА_2

( підпис) ОСОБА_3

(підпис) ОСОБА_4

копія вірна, ухвала набирає законної сили 25.11.2015 року

суддя ОСОБА_2