ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ № 384/901/15-к №пр. 1-кп/384/85/2015
Вільшанський районний суд
Кіровоградської області
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,
прокурора: ОСОБА_3 ,
обвинуваченого: ОСОБА_4 ,
- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Клішкауци Лозовського району Р.Молдови, українця, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, проживаючого в АДРЕСА_1 , судимого: 21.08.1987 року Вільшанським районним судом Кіровоградської області за ч.2 ст. 140, 46-1 КК України ( в ред. 1960 року) до 3 років позбавлення волі з відстрочкою виконання на 2 роки; 08.02.1988 року Вільшанським районним судом Кіровоградської області за ч.2 ст. 141 КК України (в ред. 1960 року) до 3 років 6 місяців позбавлення волі; 06.04.1993 року Вільшанським районним судом Кіровоградської області за ч.1 ст. 196-1 КК України (в ред. 1960 року) до 1 року виправних робіт з відрахуванням 10% на користь держави; 22.02.1994 року Вільшанським районним судом Кіровоградської області за ч.2 ст. 140 КК України (в ред. 1960 року) до 1 року 6 місяців позбавлення волі; 09.02.1998 року Кіровоградським обласним судом за ст. 94 КК України (в ред.1960 року) до 12 років позбавлення волі; 22.11.2010 року Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. Відповідно до постанови Ленінського районного суду м. Кіровограда від 20 листопада 2012 року звільнений умовно-достроково на 9 місяців 12 днів, -
- у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України,
ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане з проникненням у сховище, за таких обставин.
В кінці жовтня 2015 року, точної дати в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, шляхом зриву навісних запорів на вхідних дверях, керуючись корисливими мотивами та з метою особистої наживи, проник до складу ОСОБА_5 , розташованого по АДРЕСА_2 , та здійснив крадіжку п`яти мішків з насінням соняшника загальною вагою 150 кг. Після цього ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник, а викраденим розпорядився на свій власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_5 збитків, які згідно з висновком експерта № 515 від 11.11.2015 року складають 1317 грн. 00 коп..
Крім того, продовжуючи свій злочинний намір, направлений на викрадення чужого майна, в кінці жовтня 2015 року через декілька днів після вчинення першого викрадення, ОСОБА_4 шляхом зриву навісних запорів на вхідних дверях, знову проник до складу ОСОБА_5 , розташованого по АДРЕСА_2 , та здійснив крадіжку ще чотирьох мішків з насінням соняшника загальною вагою 120 кг. Після цього ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник, а викраденим розпорядився на свій власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_5 збитків, які згідно з висновком експерта № 515 від 11.11.2015 року складають 1053 грн. 60 коп..
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся у скоєному та показав суду, що дійсно в кінці жовтня 2015 року в смт. Вільшанка він проник до складу ОСОБА_5 , звідки викрав п"ять мішків насіння соняшнику, які продав за 135 грн.. Через чотири дні він знову зі складу викрав чотири мішка насіння соняшника, які продав за 200 гривень. Отримані кошти витратив на власний розсуд.
Обвинуваченому ОСОБА_4 та іншим учасникам судового провадження правильно зрозумілі суть обвинувачення та обставини кримінального провадження. ОСОБА_4 у судовому засіданні дав покази правдиво та добровільно, оскільки повністю визнає провину у вчиненні злочину. У зв`язку з цим після роз`яснення всім учасникам судового провадження наслідків, передбачених ч.3 ст.349 КПК України, та за їх згодою при дослідженні доказів у кримінальному провадженні суд обмежився допитом обвинуваченого ОСОБА_4 , так як немає жодного сумніву в добросовісності та істинності його позиції, а також усі учасники судового провадження згодні та не оспорюють обставини вчинення злочину, його кваліфікацію, вказані в обвинувальному акті у кримінальному провадженні.
Відповідно до ст. 349 КПК України, за згодою всіх учасників судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміють учасники судового провадження зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці фактичні обставини в апеляційному порядку.
Аналізуючи та оцінюючи усі зібрані у кримінальному провадженні та досліджені у судовому засіданні докази у їх сукупності - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, допустимість, належність та достовірність яких не викликає жодних сумнівів, проводячи судовий розгляд у межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, суд вважає із достовірністю встановленою та доведеною вину ОСОБА_4 та кваліфікує його дії за ч.3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане з проникненням у сховище.
Вирішуючи питання про вид і розмір покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує відповідно до ст.ст. 65-67 КК України, ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до ст. 12 КК України, вчинений обвинуваченим ОСОБА_4 злочин, передбачений ч.3 ст. 185 КК України є тяжким злочином.
Обставинами, які пом`якшують покарання для обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та визнання вини.
У відповідності зі ст. 67 КК України, обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 судом не встановлено.
Обвинувачений ОСОБА_4 , згідно довідки-характеристики за №4146, виданої 13.11.2015 року Вільшанською селищною радою Кіровоградської області,за місцем проживання характеризується посередньо (а.п.42 Т.1).
Відповідно до довідки Вільшанської центральної районної лікарні №1642 від 13.11.2015 року, ОСОБА_4 на обліку у лікаря психіатра - нарколога не перебуває (а.п.44 Т.1).
Згідно з вимогою ЦОДІ ДІТ МВС України ОСОБА_4 неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності (а.п.46-49 Т.1).
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує всі обставини провадження та характеризуючі дані про особу, його вік та стан здоров`я, який вчинив умисний злочин, що відноситься до категорії тяжких злочинів, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, офіційно не займається суспільно-корисною працею, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліках у лікаря нарколога - психіатра не перебуває, наявність обставин, які пом`якшують покарання, а саме: повне визнання вини та щире каяття у скоєному злочині, відсутність обставин, які обтяжують покарання.
За таких умов, за глибоким переконанням суду, з урахуванням загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації покарання, ставлення обвинуваченого до скоєного, враховуючи позицію потерпілого, який претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі у межах санкції ч.3 ст. 185 КК України, при цьому суд вважає необхідним врахувати і те, що відповідно до вимог ст. 50 КК України покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність, а повинно служити запобіганням до вчинення нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами. Таким чином, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, а тому ОСОБА_4 необхідно звільнити на підставі ст.75 КК України від відбування покарання з випробуванням, з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п.2, 3, 4 ст. 76 КК України. Вказане покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Цивільний позов по справі не заявлений.
Підстави до вжиття заходів забезпечення кримінального провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_4 відсутні.
Відповідно до ст.124 КПК України, процесуальні витрати на залучення експерта в сумі 20 грн. слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.
Відповідно до ст.100 КПК України речові докази дев`ять мішків з насінням соняшника загальною вагою 270 кг., що знаходяться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_5 залишити потерпілому ОСОБА_5 (а.п. 15 Т.1).
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю один рік шість місяців.
Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:
- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта в сумі 20 (двадцять) гривень.
Речові докази: дев`ять мішків з насінням соняшника загальною вагою 270 кг., що знаходяться на зберіганні у ОСОБА_5 залишити потерпілому ОСОБА_5 .
На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Кіровоградської області протягом 30 днів з моменту його проголошення через Вільшанський районний суд Кіровоградської області.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

Суддя ОСОБА_1