печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

04 лютого 2016 року Печерський районний суд м. Києва в складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

представників потерпілого ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні питання щодо можливості зміни міри запобіжного заходу у провадженні відносно вчинення

ОСОБА_10 злочинів, передбачених ч.5 ст.185, ч.3 ст.365 КК України, ОСОБА_11 злочину, передбаченого ч.5 ст.185 КК України, ОСОБА_12 злочинів, передбачених ч.5 ст.185, ч.3 ст.365 КК України,
В С Т А Н О В И В:
На адресу суду надійшло клопотання захисника ОСОБА_6 про зміну міру запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_11 .
В судовому засіданні захисник ОСОБА_6 підтримала клопотання, зазначивши, що у обвинуваченого є постійне місце проживання, він раніше не судимий та з урахуванням перспективи тривалого розгляду справи.
Прокурор вважала можливим змінити запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_11 на цілодобовий арешт із застосуванням електронного засобу контролю.

Інші учасники судового розгляду підтримали думку прокурора.

Суд, заслухавши думку вказаних осіб, приходить до наступних висновків.

Так, згідно ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
На даний час у кримінальному провадженні виникли та стали достатніми підстави для висновку про можливість зміни запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_11 , що тримається під вартою на більш м`який.
Згідно п. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини, ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, кожен має право на доступ до правосуддя та на справедливий і відкритий розгляд його справи впродовж розумного строку.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини в кримінальних справах розумний строк, про який йдеться у п. 1 ст. 6 Конвенції, починається з моменту обвинувачення особи, тобто з часу, коли компетентні органи офіційно її повідомили, що вона вчинила злочин. Стосовно закінчення цього строку у кримінальних справах період, про який йдеться у п.1 ст. 6 Конвенції, охоплює все провадження, включаючи оскарження (Рішення Європейського суду з прав людини «Меріт проти України»).
Згідно з п. 3 ст. 5 Конвенції зі спливом певного часу саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і судові органи мають навести інші підстави для продовження тримання під вартою (Рішення Європейського суду з прав людини «Яблонський проти Польщі»).
Незважаючи на тяжкість санкції статті кримінального закону згідно обвинувачення, суд безпосередньо керується нормою прямої дії ст. 62 Конституції України щодо презумпції невинуватості підсудного.
Суд вважає, що подальше перебування обвинуваченого під вартою буде суперечити п.п. «c» п. 1 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини та принципу правової держави, оскільки час, який особа знаходиться під вартою, вже не є співмірним з тяжкістю обвинувачення, яке на даний час не є доведеним.
Такий висновок суду сприятиме гуманізації та підвищенню гарантій захисту прав особи, згідно з якими тримання особи під вартою має бути винятковим запобіжним заходом.
У відповідності до ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.
Таким чином, враховуючи стадію розгляду кримінального провадження, тривалість знаходження обвинуваченого ОСОБА_11 під вартою, особи обвинуваченого, наявність постійного місця проживання, який раніше не судимий, суд вважає неможливим збереження застосованого запобіжного заходу та вважає за необхідне змінити міру запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арештв певний період доби.
Наявність однієї лише обґрунтованої підозри за відсутності інших достатніх ризиків для продовження найбільш суворого запобіжного заходу, з урахуванням часу знаходження обвинуваченого під вартою не є співмірним з застосованим запобіжним заходом.
Разом з тим, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту унеможливить неналежну процесуальну поведінку ОСОБА_11 та сприятиме меті кримінального судочинства в частині заборони застосування необґрунтованого процесуального примусу.
Запобіжні заходи обрані щодо ОСОБА_12 та ОСОБА_10 з урахуванням тривалості на даний час ще не виходять за межі розумного строку. Вони на даний час відповідають характеру та тяжкості інкримінованих діянь, не надає можливості перешкоджання інтересам правосуддя шляхом ухилення від суду.
Вирішуючи питання щодо строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, який обрано стосовно ОСОБА_12 , суд у відповідності до ч.6 ст.194 КПК України вважає за необхідне продовжити і строк виконання покладених на підозрювану ОСОБА_12 обов`язків, які були покладені на неї ухвалою слідчого судді від 06.08.2015 року.
Разом з тим, щодо обвинуваченого ОСОБА_10 суд вважає за необхідне продовжити обов`язки, покладені на обвинуваченого згідно ухвали слідчого судді від 11.09.2015 року.
На підставі викладеного, керуючись ст. 62 Конституції України, ст.ст. 5, 6 Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини, ст. 331 КПК України, суд,
У Х В А Л И В:
Змінити відносно обвинуваченого ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , міру запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, в певний період доби із забороною залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 в період часу з 20 години до 08 години ранку наступного дня, встановивши строк дії запобіжного заходу до 01.04.2016 року, включно.
Звільнити обвинуваченого ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти в залі суду.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки: прибувати за кожною вимогою до суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; носити електронний засіб контролю.
Строк дії обов`язків, покладених судом, визначити до 01 квітня 2016 року включно.
Продовжити застосований до обвинуваченої ОСОБА_12 , запобіжний захід у виді домашнього арешту, встановивши строк дії запобіжного заходу до 01.04.2016 року, включно.
Заборонити обвинуваченій ОСОБА_12 залишати місце реєстрації та проживання за адресою: АДРЕСА_2 , з 23 години до 06 години наступної доби.
Зобов`язати обвинувачену ОСОБА_12 продовжувати виконувати наступні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:
- не відлучатися із населеного пункту, в якому вона зареєстрована, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
- утримуватися від спілкування з особами, визначеними слідчим;
- здати на зберігання до відповідальних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Термін дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту та обов`язків визначити до 01.04.2016 року.
Роз`яснити обвинуваченим ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , що в разі невиконання покладеного на них обов`язків, до них може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на них може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.
Роз`яснити обвинуваченим ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за її поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому вона перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
Продовжити покладені на обвинуваченого ОСОБА_10 наступні обов`язки:
- прибувати до слідчого, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження, зі встановленою періодичністю;
- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора, суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
- здати на зберігання слідчому, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні, свій паспорт для виїзду за кордон та, у разі наявності, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
- утриматися від спілкування зі свідками та потерпілим в кримінальному провадженні.
Термін дії обов`язків визначити до 01.04.2016 року.
Контроль за виконанням обвинуваченими обов`язків покласти на прокурора.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді ОСОБА_1

ОСОБА_2
ОСОБА_3