справа № 1-216/10
провадження № -
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2010 рокуГородищенський районний суд Черкаської області

В складі :

головуючого судді Савенко О. М.

при секретарі судових засідань ОСОБА_1

з участю прокурора Лісового М.Л.

з участю адвоката ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Городище кримінальну справу про обвинувачення:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, не працюючого, проживаючого без реєстрації провулок Щорса, 3, с. Вязівок, Городищенського району, Черкаської області, раніше судимого: 30.09.1994 року Маловисківським районним судом Кіровоградської області по ст. 102, 101 ч.1 КК України (в редакції 1960 року) до 5 років позбавлення волі в колонії посиленого режиму; 04.07.1996 року Маловисківським районним судом Кіровоградської області по ст. 140 ч. 2 КК України (в редакції 1960 року) до 5 років позбавлення волі в колонії посиленого режиму з конфіскацією майна; 26.04.2000 року Городищенським районним судом Черкаської області по ст. 102 КК України (в редакції 1960 року) до 3 років позбавлення волі в колонії строгого режиму; звільнений 31.12.2002 року по відбуттю міри покарання, -

в скоєнні злочинів передбачених, ч.1 ст.115 КК України та ч.2 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_3 в ніч з 20 травня 2010 року на 21 травня 2010 року, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, зустрів біля магазину «Сільпо», що розташований по вул. Кірова в с. Вязівок, Городищенського району Черкаської області, ОСОБА_4. Після сумісного розпиття спиртних напоїв, під час бійки, яка сталася на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних стосунків між ними, ОСОБА_3 взяв на плечі ОСОБА_4 і поніс в напрямку нежилого домоволодіння № 26, що по вул. Мічуріна. Коли зупинився біля вказаного домоволодіння, щоб покурити, в цей час ОСОБА_4, з метою звільнитись, вкусив ОСОБА_3, за руку. Після чого у останнього, виник умисел на умисне вбивство тобто протиправне заподіяння смерті іншій людині, і реалізуючи свій злочинний намір, він наніс один удар в груди ОСОБА_4, взяв потерпілого за тулуб, і заніс до підвального приміщення, що знаходиться за вищевказаною адресою. Там з метою доведення свого злочинного наміру до кінця, умисно наніс потерпілому декілька ударів руками в обличчя, голову та тулуб, потім притиснув рукою шию ОСОБА_4, зігнув у ліктьовому суглобі та став душити, доки потерпілий не перестав виявляти ознаки життя, чим спричинив смерть ОСОБА_4. Внаслідок таких злочинних дій ОСОБА_3 потерпілому ОСОБА_4, згідно висновку судово-медичної експертизи № 57/6 від 08.10.2010 року спричинені тілесні ушкодження, у вигляді крововиливів в мякі покрови голови зі сторони їх внутрішньої поверхні, крововиливів обличчя зліва, забійної рани лобної ділянки зліва та лівої поперекової ділянки, дрібних ран верхньої і нижньої повік лівого ока та лівої тімяної ділянки, саден голови, спини, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, як такі, що спричиняють короткочасний розлад здоровя, здавлення органів шиї, яке спричинило перелом лівого великого ріжка підязикової кістки, утворення странгуляційної борозни на шиї, та розвиток механічної асфіксії, що відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, які небезпечні для життя, а в даному випадку спричинили настання смерті. Після чого він з місця скоєння злочину зник.

Він, же повторно, вранці 21 травня 2010 року, після вчинення умисного вбивства ОСОБА_4, проходячи по вул. Щорса с. Вязівок, Городищенського району Черкаської області, неподалік власного домоволодіння в місці, де виник конфлікт між ним та ОСОБА_4 у траві виявив мобільний телефон «Нокіа 2760» та завідомо знаючи, що вказаний мобільний телефон належить ОСОБА_4, умисно, таємно викрав його, та в подальшому розпорядився ним на власний розсуд. Згідно висновку експерта № 6/240 від 26.10.2010 року залишкова вартість мобільного телефону з урахуванням визначених експертом можливої початкової вартості, можливого відсотку втрати якості внаслідок зносу та наявні дефекти (при умові, що телефон знаходився у технічно справному стані на момент скоєння злочину), станом на 20.05.2010 року могла складати 232,31 гривень, чим заподіяв матеріальної шкоди потерпілому на вищевказану суму.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_3 свою вину в предявлених йому обвинуваченнях визнав повністю і суду пояснив, що 20 травня 2010 року близько 19год.20 хв. на власному велосипеді поїхав до магазину «Сільпо» з наміром придбати собі пива. Приїхавши до магазину зустрів ОСОБА_4. Зустрівшись із ОСОБА_4 розпочали розпивати спиртні напої. Дану випивку купували разом, а саме придбали дві пляшки пива ємкістю 1 літра та пляшку пива ємкістю 0,5 літра. Особисто він пив пиво «Чернігівське міцне». Спиртні напої вони вживали біля столика, що знаходиться поряд із магазином. Випивши спиртне направились до його будинку. ОСОБА_5 сильно спянів по скільки був вже випивший до їх зустрічі. Ідучи до нього додому ОСОБА_4 хотів побачити доньку його співмешканки. ОСОБА_4 неодноразово перебуваючи в його будинку чіплявся до доньки співмешканки, а саме чіпав її руками. Коли йшли, то він попередив, щоб ОСОБА_4 тримав руки свої при собі. Після цих пояснень між ним та потерпілим виникла словесна сварка, в ході якої ОСОБА_4 намагався його вдарити, але він не надав такої можливості, скрутивши його та перекинувши через плече і поніс його до батьківського будинку. Дані події відбувались на відстані близько 20 метрів від його будинку. Скрутив він ОСОБА_4 наступним чином, взяв за ноги та тіло, перекинув через плече. Після чого пішов до помешкання ОСОБА_4. Він пройшов через присадибну ділянку та вийшов до рівчака, а саме до кладки, перейшов її та знову пройшов через присадибну ділянку, вийшов на вулицю на якій проживає потерпілий. Весь цей час він ніс останнього на плечах. На запитання ОСОБА_4, куди вони йдуть відповів, що до його батьків. Дійшовши до подвіря, де розташований нежилий будинок він зупинився. По скільки захотів перекурити. Дістав собі цигарку, підкурив, в цей час потерпілий попросив також цигарку. Він протягнув потерпілому цигарку, яку тримав у правій руці, а останній вцепився зубами йому в руку. На його прохання відпустити ОСОБА_4 не реагував. Після чого він зайшов за його спину та взявши за живіт, підняв та поніс на подвіря нежилого будинку. Зупинившись на відстані близько 7 метрів від дороги знову попросив відпустити його руку, однак ОСОБА_4 не відпускав. Після чого він знову підняв потерпілого та поніс до входу в погріб, де знову спробував вирватись, але його зусилля ні до чого не привели. Навіть після того, як він наніс ОСОБА_4 удар ліктем у груди. Після даного удару він затягнув потерпілого в середину погребу і там вони розпочали боротись. В ході даної боротьби він лівою рукою взяв ОСОБА_4 за шию та розпочав здавлювати. Лише після цього ОСОБА_4 відпустив його руку, але він в цей момент продовжував його душити за шию. Припинив давити шию, лише після того, як той перестав дихати. Після відтягнув потерпілого в сторону і вийшов із погребу та направився додому. Вийшовши на вулицю відвів власний велосипед додому. Потім повернувся до ОСОБА_4 велосипедом, який залишився на місці першої сварки. Взявши велосипед потерпілого скинув його під міст. Там же зняв туфлі, в яких він був та викинув їх в сторону. Лише після цього повернувся додому. Одяг, що був на ньому спалив в грубі. Наступного дня в місці, де виникла перша сварка знайшов мобільний телефон«Нокіа 2760», що належав потерпілому, та разом із співжителькою та знайомим ОСОБА_6 поїхав в м. Городище, для отримання пенсії. Мобільний телефон віддав ОСОБА_7, але про те, що він крадений не повідомляв. Після покинув територію Черкаської області.18 червня 2010 року був затриманий працівниками міліції в Одеській області.

Крім повного визнання вини підсудним ОСОБА_3, його вина у скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст.185 КК України та ч.1 ст.115 КК України також підтверджується наступними доказами:

- показами потерпілої ОСОБА_8, про те, що вона проживає в ІНФОРМАЦІЯ_4 разом з чоловіком ОСОБА_9, та матір»ю чоловіка ОСОБА_10. До 20 травня 2010 року разом з ними проживав їх син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5. 20 травня 2010 року її син ОСОБА_4 та чоловік ОСОБА_9 пішли на роботу. Повернулися додому близько 17 години. Прийшовши додому, допомагали по господарству. Десь о 20 годині ОСОБА_4 сказав, що йому потрібно їхати до сільського магазину. Вона відпустила його, при цьому дала гроші в сумі 10 гривень для купівлі цигарок «Бонд». Про те, чи мав ОСОБА_5 ще якісь гроші їй не відомо. Близько 23 години 30 хвилин вона звернула увагу на те, що ОСОБА_4 не повернувся додому, але лягла відпочивати. 21 травня 2010 року близько 5 години 30 хвилин вона прокинулася та помітила, що її син не ночував вдома. Зателефонувала до сина на мобільний телефон, але оператор відповіла те, що абонент знаходиться в зоні недосяжності. Після чого розпочала шукати ОСОБА_4, але не знайшовши, пішла на роботу і близько 15 години до неї приїхав чоловік ОСОБА_9 та повідомив, що сина на роботі не має і не було. Прийшовши додому, зателефонувала до продавця магазину «Сільпо» - ОСОБА_11, яка пояснила, що дійсно вчора ОСОБА_4 знаходився біля приміщення магазину. Коли у вечірній час зачиняла приміщення магазину, то біля приміщення бачила останнього, який був із велосипедом, разом з ОСОБА_3. Після розмови з ОСОБА_11, разом з чоловіком поїхали до помешкання ОСОБА_3. У будинку помітила його співжительку ОСОБА_12, яка сиділа на дивані, а на іншому ліжку спав ОСОБА_6. На запитання про те, де знаходиться ОСОБА_3 співжителька розповіла, що останній взяв 1000 гривень, та десь зник. Куди саме пропав їй не відомо. По дорозі додому вона помітила ОСОБА_13, в якого запитала про те, чи не бачив він ОСОБА_4 і повідомив їй, що його особисто не бачив, але коли проходив через кладку то помітив чийсь туфель. Після цього вона поїхала додому та зупинилися біля помешкання в якому проживає ОСОБА_14 та розпитувала у нього про ОСОБА_4 і він відповів, що його не бачив, але коли проходив через кладку, то в дошках кладки помітив туфель чорного кольору, який витягнув та відкинув в сторону. Після цих слів вона розпочала шукати туфель, який знайшла в очереті біля кладки. Туфель був чорного кольору і належав ОСОБА_4. Після чого розпочала пошуки по хатах пустках, що знаходяться неподалік розміщення кладки. Пошуки ні до чого не привели і вона повернулася додому. Вранці 22 травня 2010 року, коли прокинулася, то виявила, що ОСОБА_4 вдома знову не має, тому пошук продовжила. Окрім неї з чоловіком пошук проводили близько 10 чоловік. Так, ОСОБА_15, оглядаючи подвіря домоволодіння № 26, по вул. Мічуріна, вибіг на дорогу і сказав їй, щоб підійшла до нього. Підійшовши до ОСОБА_16, вона разом з ним направилася до погребу, зайшли до нього, а саме спустилися в низ. Коли спустилася вниз, то помітила, що по ліву сторону від входу головою в дальній кут, а ногами до входу знаходиться труп чоловічої статі. Візуально оглянувши його помітила, що штани на ньому були спущені, футболка натягнена на голову, руки були догори. Підійшовши ближче доторкнулася до рук та ніг трупа. На дотик тіло було холодне. Оглядаючи тіло трупа в ньому впізнала свого сина ОСОБА_4. Після чого швидко вийшла із погребу та побігши до свого будинку, взяла мобільний телефон та зателефонувала до голови сільської ради ОСОБА_17, щоб вона викликала наряд міліції.

- показамими потерпілого ОСОБА_9, про те, що до 20 травня 2010 року разом з ними проживав їх син ОСОБА_4. 20 травня 2010 року ОСОБА_4 та він пішли на роботу. Повернулися додому близько 17 години. Прийшовши додому разом хазяйнували по господарству. Близько 20 години ОСОБА_4 сказав, що йому потрібно їхати до магазину. Дружина дала йому гроші в сумі 10 гривень на цигарки. ОСОБА_4 пішов додому, де переодягнувся та взявши велосипед поїхав в сторону магазину. До будинку з дружиною зайшли о 23 годині 30 хвилин. ОСОБА_4 до цього часу вдома не було. 21 травня 2010 року близько 5 години 30 хвилин, коли прокинулися то помітили те, що останнього вдома не має. Дружина зателефонувала до ОСОБА_4 на мобільний телефон, але оператор повідомив, що абонент знаходиться в зоні недосяжності. Він одягнувся та поїхав на роботу. Близько 15 години заїхав на роботу дружини і повідомив про те, що ОСОБА_4 на роботі не має і не було. Приїхавши додому, вони переодягнулися і дружина пішла до урочища «Хаблове», де розташовані ставки і де на той час працював ОСОБА_18,щоб розпитати про ОСОБА_4. Прийшовши додому зайшла до сусіда, де взяла номер мобільного телефону продавця магазину «Сільпо» - ОСОБА_11. Взявши номер телефону зателефонувала до неї. З розмови стало відомо про те, що ОСОБА_4 знаходився біля приміщення магазину. Коли у вечірній час зачиняла приміщення магазину, то бачила останнього, який був із велосипедом, а також разом з ОСОБА_3. Разом з дружиною поїхали до помешкання ОСОБА_3., де з»ясували, що останній прийшов додому близько 20 год. 30 хв. та ліг спати, де знаходиться їй не відомо. По дорозі додому вони помітили ОСОБА_13. в якого запитали про те, чи не бачив сина. На що останній відповів, що не бачив, але коли проходив через кладку то помітив чийсь туфель. Після чого поїхали додому та зупинилися біля помешкання в якому проживає ОСОБА_14. Зупинившись розпочали у ОСОБА_14 розпитувати про ОСОБА_4, на що останній відповів, що його не бачив, але коли проходив через кладку то в дошках кладки помітив туфель чорного кольору, який витягнув та відкинув в сторону. Після цих слів розпочали шукати туфель і в очереті біля кладки знайшли туфель чорного кольору, що належав потерпілому. Після чого розпочали пошук по хатах пустках, що знаходяться неподалік розміщення кладки. Пошук ні до чого не привів і вони повернулися додому. Вранці 22 травня 2010 року коли прокинулися, то виявили, що ОСОБА_4 вдома знову не ночував. Пошук продовжили. Окрім них пошук проводили близько 10 чоловік. Проїжджаючи біля подвіря № 26 по вул. Мічуріна у с.В»язівок, помітив, що біля подвіря знаходиться багато людей. Від дружини стало відомо про те, що в погребі виявили труп ОСОБА_4 і, що знайшов його ОСОБА_16;

- свідченнями свідка ОСОБА_13, про те, що 21.05.2010 року у с.В»язівок разом із зятем ОСОБА_14 проходили по кладці через річку та виявили між дошок туфель чорного кольору, який положили на видному місці, а також на траві виявили сліди боротьби;

- свідченнями свідка ОСОБА_15, про те, що 22.05.2010 року близько 09 години 30 хвилин він повертався додому і на вулиці побачив багато людей, на його запитання, що сталося, почув відповідь, що шукають ОСОБА_4. Після чого став допомагати шукати. Підійшовши до погребу в будинку № 26 по вул.Мічуріна, у погріб повністю не спускався і побачив, що в кутку з лівої сторони лежить тіло чоловічої статі на якому були приспущені штани.Після чого відразу вибіг з погреба та побіг на дорогу, де побачив ОСОБА_8, та сказав щоб вона підійшла подивилась в погріб. Вона зайшла до погребу і відразу вибігла та почала кричати. Після чого викликали працівників міліції;

- свідченнями свідка ОСОБА_11, про те, що 20.05.2010 року близько 13.30 годин прийшла до магазину «Сільпо», що по вул. Кірова, де вона працює продавцем. Близько 19 години до магазину зайшов ОСОБА_4, який придбав бокал пива. Останній раз ОСОБА_4 до магазину заходив близько 22.00 годин і придбав горілку «Златогор» та пиво. Коли вона зачиняла магазин, то бачила як сиділи за столиком ОСОБА_3 та ОСОБА_4;

- свідченнями свідка ОСОБА_19, про те, що 20.05.2010 року близько 22.00 годин до його будинку у вікно постукав ОСОБА_4. Вийшовши, біля входу він побачив ОСОБА_4І, а біля подвіря на вулиці по голосу впізнав ОСОБА_3. Зі слів ОСОБА_4 дізнався, що ОСОБА_3 забрав у нього мобільний телефон та не віддає. В цей час до подвіря зайшов ОСОБА_3, та запитав у нього, чи віддавати потерпілому телефон. Він сказав, що так. Після чого ОСОБА_4 та ОСОБА_3 разом пішли у невідомому напрямку;

- свідченнями свідка ОСОБА_7, про те, що 21.05.2010 року близько 21.30 годин до неї додому зайшов ОСОБА_3, та повідомив, що йому необхідний телефон, так як його розрядився, а йому необхідно зателефонувати, в замін він віддасть свій. ОСОБА_3В залишив мобільний телефон «Нокіа», а вона дала йому «Сіменс». Близько 06.00 годин ранку ОСОБА_3 прокинувся та пішов у невідомому напрямку, сказавши, що через декілька днів повернеться, та поверне її телефон;

- даними картки первинного обліку інформації від 22.05.2010 року (а.с.5 том 1);

- даними протоколу огляду місця події та фото таблицею від 22.05.2010 року (а.с.7-112 том 1);

- даними протоколу огляду місця події від22.05.2010 року (а.с.123-124 том 1);

- даними протоколу огляду місця події від 17.06.2010 року (а.с. 1-2 том 2);

- даними протоколу огляду місця події від 19.06.2010 року (а.с. 58-59 том 2);

- даними протоколу явки з повинною ОСОБА_3 від 18.06.2010 року (а.с. 23-24 том 2);

- даними протоколу відтворення обстановки та обставин події від 19.06.2010 року (а.с.50-57 том 2);

- даними протоколу огляду речових доказів та постановою про приєднання їх до матеріалів кримінальної справи (а.с.261-262 том 1, а.с. 13, 20 том 2);

- даними висновку судово-трасологічної експертизи № 9 від 30.06.2010 року, згідно якого один слід низу взуття, зафіксований в гіпсовому зліпку, із рельєфним написом № 1 вилучений під час огляду місця події 22.05.2010 року, міг бути залишений взуттям наданим на дослідження, або іншим взуттям з малюнком також типу ( а.с.107-110 том 2);

- даними висновку судово-медичної експертизи № 57/6 від 08.10.2010 року згідно якої ОСОБА_4 спричинені тілесні ушкодження, у вигляді крововиливів в мякі покрови голови зі сторони їх внутрішньої поверхні, крововиливів обличчя зліва, забійної рани лобної ділянки зліва та лівої поперекової ділянки, дрібних ран верхньої і нижньої повік лівого ока та лівої тімяної ділянки, саден голови, спини, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, як такі, що спричиняють короткочасний розлад здоровя здавлення органів шиї, яке спричинило перелом лівого великого ріжка підязикової кістки, утворення странгуляційної борозни на шиї, та розвиток механічної асфіксії, що відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, які небезпечні для життя, а в даному випадку спричинили настання смерті. (а.с.78-79 том 2);

- даними протоколу огляду мобільного телефону та постановою про приєднання до справи в якості речового доказу (а.с. 161-163 том 2);

- даними висновку експерта № 6/240 від 26.10.2010 року згідно якої залишкова вартість мобільного телефону з урахуванням визначених експертом можливої початкової вартості, можливого відсотку втрати якості внаслідок зносу та наявні дефекти (при умові, що телефон знаходився у технічно справному стані на момент скоєння злочину), станом на 20.05.2010 року могла складати 232,31 гривень (а.с.207-213 том 2 );

- даними акту комплексної судово-психіатричної експертизи № 402 від 25.08.2010року згідно висновку якої ОСОБА_3 будь-яким хронічним психічним захворюванням, недоумством не страждає і не страждав на період часу, до якого відносяться інкриміновані йому діяння, а виявляє прояви емоційно-нестійкого розладу особистості в стадії компенсації, що при збереженні у нього процесів мислення, пам'яті, інтелекту і вольового контролю, свідчить про його здатність усвідомлювати свої дії і керувати ними. На період часу, до якого відносяться інкриміновані ОСОБА_3 діяння, у нього не відмічалося проявів тимчасового розладу психічної діяльності або іншого хворобливого стану психіки, він знаходився в стані простого алкогольного сп'яніння, в його поведінці не відображалося психопатологічної симптоматики, що також свідчить про його здатність усвідомлювати свої дії і керувати ними. На теперішній час ОСОБА_3 хронічним психічним захворюванням, тимчасовим розладом психічної діяльності, недоумством або іншим хворобливим станом психіки не страждає, відмічені у нього прояви емоційно-нестійкого розладу особистості в стадії компенсації, не супроводжуються будь-якою психопатологічною симптоматикою і при збереженні у нього інтелектуально-мнестичних, критичних і прогностичних функцій, свідчить про його здатності усвідомлювати свої дії і керувати ними, правильно сприймані обставини, що мають значення по справі, приймати участь у слідчих діях і судовому процесі. За своїм психічним станом на теперішній час ОСОБА_3 не потребує застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених ст.94 КК України ( а.с.148-154 том 2 )..

Таким чином, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що предявлені обвинувачення ОСОБА_3 доказані повністю. Постільки, своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинив умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, то його дії суд кваліфікує за ч. 1 ст. 115 КК України. Постільки підсудний ОСОБА_3 скоїв таємне викрадення чужого майна(крадіжку) вчинене повторно, то його дії суд кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України.

Призначаючи покарання підсудному, суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, особу винного та обставини, що помякшують і обтяжують його покарання.

Злочин скоєний підсудним ОСОБА_3 за ч.1 ст.115 КК України відноситься до особливо тяжких злочинів.

Злочин скоєний підсудним ОСОБА_3 за ч.2 ст.185 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» рекомендовано судам при розгляді кримінальних справ, досліджуючи дані про особу підсудного з»ясовувати вік, стан здоров»я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи, минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім»ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), матеріальний стан. Тому, суд, бере до уваги, що підсудний ОСОБА_3 має вік 39 років, не одружений, не працюючий, за місцем тимчасового проживання характеризується з негативної сторони, до кримінальної відповідальності притягується не вперше, останній раз був засуджений 26.04.2000 року Городищенським районним судом Черкаської області по ст. 102 КК України (в редакції 1960 року) до 3 років позбавлення волі з відбуванням покарання в колонії строгого режиму; вину визнав; зі сторони потерпілих претензій матеріального та морального характеру не має; злочин вчинив на ґрунті зловживання спиртними напоями; згідно довідки №153 від 01.06.2010 року Городищенського РТМО не перебуває під диспансерним наглядом у лікаря нарколога, та не перебуває на обліку у лікаря психіатра згідно довідки №157 від 01.06.2010 року Городищенського РТМО.

Обставиною, що пом»якшує покарання підсудного ОСОБА_3 є визнання вини.

Обставиною, що обтяжує покарання підсудному ОСОБА_3 є вчинення злочину в стані алкогольного сп»яніння.

При вирішенні питання, щодо міри покарання підсудному ОСОБА_3, суд, враховує і ті обставини у справі, що потерпілий від злочину ОСОБА_4, був єдиним сином ОСОБА_8 та ОСОБА_9, інших дітей вони не мають, і понесену ними втрату не можливо ні в який спосіб ні відновити, ні компенсувати, їх думку, про те, що міра покарання має бути достатньо суворою.

З врахуванням вищенаведених обставин, суд, вважає, що виправленню та перевихованню підсудного ОСОБА_3 може сприяти покарання пов»язане з його ізоляцією від суспільства і призначає йому покарання у вигляді позбавлення волі, остільки вбачає, що саме такий вид покарання буде достатнім для попередження вчинення підсуднім нових злочинів. Для призначення остаточної міри покарання підсудному за вчинення злочинів передбачених ч.1 ст.115 КК України та ч.2 ст.185 КК України, суд застосовує вимоги ст.70 КК України.

Цивільний позов потерпілими у справі не заявлено.

У справі є судові витрати, які складають з: проведення судово дактилоскопічної експертизи, вартість становить 225 грн. 36 коп. (а.с 84, том 2); проведення судово трасологічної експертизи, вартість становить 225грн. 36коп.( а.с. 106 том 2); проведення товарознавчої експертизи, вартість становить 206 грн. 40 коп. (а.с.206 том 2 ), які підлягають стягненню з підсудного в порядку ст.93 КПК України.

Речові докази по справі: мобільний телефон, велосипед повернуті за належністю потерпілим, а тому підстав для вирішення питання про повернення за належністю суд не вбачає; зрізи нігтів з піднігтьовим вмістом, зразки волосся з 5 частин голови, мікронакладення з долоней рук, уламки скла пляшки, уламки скла пляшок, три скляні пляшки з-під горілки, одна пляшка з-під пива, два сліди низу підошви взуття, мікронакладення з дверей підвального приміщення, лазерний диск із записом відтворення обставин та обстановки події ( а.с.268 т.1, 20,103 ,163 т.2), які знаходяться на зберіганні в камері речових доказів Городищенського РВ УМВС, за доцільно залишити зберігати при кримінальній справі весь час.

Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, винним у скоєнні злочинів передбачених ч. 1 ст.115 КК України та ч.2 ст.185 КК України і призначити йому покарання :

- за вчинення злочину передбаченого ч.1 ст.115 КК України у вигляді 13 (тринадцяти ) років 6 (шести) місяців позбавлення волі;

- за вчинення злочину передбаченого ч.2 ст.185 КК України у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_3 остаточну міру покарання у вигляді 13 (тринадцяти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_3 тримання під вартою залишити попередню до часу вступу вироку в законну силу.

Термін відбуття покарання засудженому ОСОБА_3 рахувати з 15 грудня 2010 року, зарахувавши йому в цей термін, час перебування його під вартою з 18 червня 2010 року, тобто з часу його затримання, по 15 грудня 2010 року.

Цивільний позов потерпілими не заявлено.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, українця, громадянина України, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, не працюючого, проживаючого без реєстрації с. Вязівок, Городищенського району, Черкаської області, провулок Щорса, 3, на користь Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру ГУМВС України в Черкаській області, м.Черкаси вул.Пастерівська, 104, шляхом перерахування коштів на рахунок: одержувач НДЕКЦ при УМВС в Черкаській області код 25574009, рахунок 0063, банк одержувач УДК в Черкаській області МФО 854018 судові витрати за виконання судово-дактилоскопічної експертизи в сумі 225 (двісті двадцять п»ять) гривень 36 (тридцять шість) копійок, за виконання судово-трасологічної експертизи в сумі 225 (двісті двадцять п»ять) гривень 36 (тридцять шість) копійок, за виконання судово-товарознавчої експертизи в сумі 206 (двісті шість) гривень 40 (сорок) копійок, а всього 657 (шістсот п»ятдесят сім) гривень 12 (дванадцять) копійок.

Речові докази по справі: зрізи нігтів з піднігтьовим вмістом, зразки волосся з 5 частин голови, мікронакладення з долоней рук, уламки скла пляшки, уламки скла пляшок, три скляні пляшки з-під горілки, одна пляшка з-під пива, два сліди низу підошви взуття, мікронакладення з дверей підвального приміщення, лазерний диск із записом відтворення обставин та обстановки події, які знаходяться на зберіганні в камері речових доказів Городищенського РВ УМВС, зберігати при кримінальній справі весь час.

На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Черкаської області протягом 15 діб з моменту його проголошення, а для засудженого ОСОБА_3 з моменту вручення йому копії вироку суду

Суддя ОСОБА_20