Справа № 466/3649/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 грудня 2015 року Шевченківський районний суд м.Львова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі с/з ОСОБА_2

у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000513 від 17.02.2015 року щодо обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженці с.Вижняни Золочівського району Львівської області області, українки, громадянки України, освіта вища, не заміжньої, яка працює приватним підприємцем, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судима;

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Львова, українця, громадянина України, освіта середня, одруженого, який тимчасово не працевлаштований, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_4

про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.355 КК України,-

за участю прокурора ОСОБА_5

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7

обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4

у с т а н о в и в:

ОСОБА_3 , в період часу з серпня по грудень 2014 року, перебуваючи в дружніх відносинах з потерпілим ОСОБА_8 , надала останньому у якості позички під приводом розвитку бізнесу потерпілим, а саме, закупівлі картоплі для подальшої її реалізації з метою отримання прибутку, грошові кошти в сумі 35 000 гривень, а також, під приводом придбання автомобіля потерпілим, з метою його подальшої реалізації для отримання прибутку від такої, грошові кошти в сумі 3 000 доларів США, та, крім цього, позичила останньому 400 доларів США, шкіряну куртку вартістю 500 доларів США, мобільний телефон торгової марки «НокіаСіроко», чоловічий шкіряний ремінь коричневого кольору, чоловічу кепку, які в подальшому потерпілий ОСОБА_8 використав на власний розсуд, ОСОБА_3 не повернув, та з грудня 2014 року уникав зустрічі з останньою.

Після цього, ОСОБА_3 , усвідомлюючи умисне уникнення ОСОБА_8 виконання зобов`язання перед нею повернути належні їй грошові кошти та речі, з метою примушування останнього повернути такі, 16.02.2015 приблизно о 21 годині 00 хвилин, перебуваючи біля торгового центру «Магнус», що на вулиці Шпитальна у м.Львові, за попередньою домовленістю із візуально знайомою особою чоловічої статті на ім`я ОСОБА_9 , зустрілася із ОСОБА_4 та іншими невстановленими досудовим слідством особами чоловічої статі.

Під час спілкування із ОСОБА_4 остання повідомила йому про те, що її знайомий ОСОБА_8 заборгував їй велику суму коштів та запропонувала поїхати разом з нею та з невстановленими досудовим слідством особами чоловічої статті за місцем проживання потерпілого ОСОБА_8 з метою примушування його до повернення належного їй майна. При цьому, ОСОБА_3 у разі повернення належного їй майна, пообіцяла ОСОБА_4 та невстановленим досудовим слідством особам грошову винагороду.

Так, 16.02.2015 приблизно о 21 годині 30 хвилин ОСОБА_3 за попередньою змовою із ОСОБА_4 та невстановленими досудовим слідством особами чоловічої статі, маючи умисел на примушування до виконання цивільно-правових зобов`язань, а саме, повернення позичених нею грошових коштів та речей потерпілим ОСОБА_8 , шляхом вільного доступу, через незачинені вхідні двері, зайшли в приміщення квартири АДРЕСА_5 , де вчинили примушування ОСОБА_8 до виконання цивільно-правових зобов`язань в інтересах ОСОБА_3 , а саме, використовуючи свою раптову, несподівану для потерпілого насильницьку дію, невстановлені досудовим слідством особи чоловічої статі, перебуваючи в попередній змові із ОСОБА_3 , нанесли потерпілому тілесні ушкодження, зв`язавши при цьому останньому скотч-лентою зап`ястя обох рук з-заду. Після цього, ОСОБА_3 , в присутності ОСОБА_4 та невстановлених досудовим слідством осіб чоловічої статі висловила у рішучій (категоричній) формі вимогу потерпілому повернути речі та грошові кошти, які вона йому позичила, при цьому погрожуючи застосуванням насильства до потерпілого, які останній сприйняв як реальні та такі, що можуть бути реалізовані. Однак, не отримавши очікуваного для них результату, а саме повернення грошових коштів та речей, ОСОБА_3 спільно із ОСОБА_4 та невстановленими досудовим слідством особами чоловічої статті покинули вищевказану квартиру.

Таким чином, ОСОБА_3 , вчинила примушування до виконання цивільно-правових зобов`язань, вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з насильством, що не є небезпечним для життя і здоров`я, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст, 355 КК України.

Крім цього, ОСОБА_4 , 16.02.2015 приблизно о 21 годині 00 хвилин, перебуваючи біля торгового центру «Магнус», шо на вулиці Шпитальна у м.Львові, за попередньою домовленістю із візуально знайомою особою чоловічої статті на ім`я ОСОБА_9 , зустрівся із останнім, ОСОБА_3 та іншими невстановленими досудовим слідством особами чоловічої статті. Під час спілкування із ОСОБА_3 , остання повідомила йому про те, що її знайомий ОСОБА_8 позичив у неї велику суму коштів та речі, які в подальшому відмовився повертати, та запропонувала поїхати разом з нею та невстановленими досудовим слідством особами чоловічої статті за місцем проживання потерпілого ОСОБА_8 з метою примушування останнього до повернення позиченого майна. При цьому, ОСОБА_3 , у разі повернення належного їй майна, пообіцяла ОСОБА_4 грошову винагороду.

Так, ОСОБА_4 погодившись на запропоновану пропозицію, маючи умисел на примушування до виконання цивільно-правових зобов`язань, а саме, примушування ОСОБА_8 повернути позичені у ОСОБА_3 грошові кошти та речі, сів в невстановлений досудовим слідством автомобіль, на якому прослідував за місцем проживання потерпілого на АДРЕСА_6 . Прибувши за вище вказаною адресою приблизно о 21 годині 30 хвилин, ОСОБА_4 діючи за попередньою змовою із ОСОБА_3 та невстановленими досудовим слідством особами чоловічої статі, шляхом вільного доступу, через незачинені вхідні двері, зайшли в приміщення квартири АДРЕСА_5 , де вчинили примушування ОСОБА_8 до виконання цивільно-правових зобов`язань в інтересах ОСОБА_3 , а саме, використовуючи свою раптову, несподівану для потерпілого насильницьку дію, невстановлені досудовим слідством особи чоловічої статі нанесли потерпілому тілесні ушкодження, зв`язавши при цьому останньому скотч - лентою зап`ястя обох рук з - заду. Після цього, ОСОБА_3 спільно із ОСОБА_4 та невстановленими досудовим слідством особами чоловічої статі висловили у рішучій (категоричній) формі вимогу потерпілому повернути речі та грошові кошти належні ОСОБА_3 , які остання йому позичила, при цьому погрожуючи застосуванням насильства до потерпілого, які останній сприйняв як реальні та такі, що можуть бути реалізовані. Однак, не отримавши очікуваного результату, а саме, повернення грошових коштів та речей які належали ОСОБА_3 , остання спільно із ОСОБА_4 та невстановленими досудовим слідством особами чоловічої статті покинули вищевказану квартиру.

Таким чином, ОСОБА_4 , вчинив примушування до виконання цивільно-правових зобов`язань, вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з насильством, що не є небезпечним для життя і здоров`я, тобто кримінальне праопорушення, передбачене ч. 2 ст. 355 КК України.

У судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину заперечили.

ОСОБА_3 дала показання про те, що що ОСОБА_8 протягом серпня-грудня 2014 року позичив в неї велику суму грошей у гривнях та валюті, а також речі, які обіцяв повернути. Однак останні два місяці до даної зустрічі потерпілий не піднімав від неї телефон та уникав будь яких зустрічей. Так в лютому 2015 року вона попросила візуально знайомого на ім`я ОСОБА_9 , допомогти їй вирішити питання щодо повернення потерпілим позиченого в неї грошей та майна, при цьому пообіцявши за це віддячитись, на що останній погодився. Перед тим як їхати на квартиру, вона зателефонувала до тещі ОСОБА_10 та запитала чи останній перебуває дома, на що почула ствердну відповідь. Приблизно о 21.00 біля торгового центру «Магнус», що на вул.Шпитальна у м. Львові, вона сіла в автомобіль ОСОБА_9 , в якому були ще троє невідомих їй осіб чоловічої статті, та на вказаному автомобілі попрямували за місцем проживання потерпілого ОСОБА_10 по АДРЕСА_7 . Прибувши на вказану адресу, вона разом з особою на ОСОБА_9 підійшли до вхідних дверей квартири та постукали, після того як ніхто не відчинив, вони з ОСОБА_9 зайшли в квартиру оскільки двері не були зачинені. При вході в квартиру їх зустріла цивільна дружина ОСОБА_11 , яка запросила їх на кухню поговорити. Через декілька хвилин до них спустився ОСОБА_8 та відразу почав просити вибачення та обіцяти повернути позичені речі найближчим часом. В цей чс у квартирі були тільки вона і ОСОБА_9 , куди поділись інші троє осіб, які разом з ними їхали до потерпілого вона не знає. Оскільки ОСОБА_11 не повернув коштів, то вона з ОСОБА_9 покинула будинок, та автомобілем поїхала додому, куди зникли троє інших осіб їй невідомо.

ОСОБА_4 будучи у суді дав показання про те, що він 16.02.2015 перебував у центрі м.Львова разом з дружиною та в цей час до нього подзвонив візуально знайомий на ім`я ОСОБА_9 та попросив зустрітися. Приблизно о 20.30 хв., перебуваючи біля ТЦ «Магнус», що на вул.Шпитальна у м.Львові зустрівся із особою на ім`я ОСОБА_9 , який повідомив йому, що його знайомій один чеченець винен велику суму грошей та необхідно поїхати до нього додому переговорити про повернення боргу, при цьому йому необхідно бути тільки присутнім для унеможливлення агресивної поведінки потерпілого ОСОБА_8 . Крім цього, ОСОБА_9 пообіцяв віддячитись у разі повергнення потерпілим грошей, яке він був винен ОСОБА_3 . Він довго не погоджувався, однак на вмовляння знайомого сів у машину, за кермом якої був ОСОБА_9 та в якій перебували ОСОБА_3 та ще двоє невідомих йому осіб чоловічої статті і вони всі поїхали за місцем проживання ОСОБА_8 . Приїхавши до будинку, вони одразу направилися до іншого будинку, де ОСОБА_3 зясувала, що її знайомий проживає в іншому будинку поруч. Тоді вони вп`ятьох попрямували до вхідних дверей у квартиру, в які постукали, однак оскільки їх ніхто не відчинив, зайшли в квартиру шляхом вільного доступу, так як вони не були зачинені. При вході в квартиру їх зустріла дружина ОСОБА_10 , в якої на руках була маленька дитина та запитала, що їм потрібно, на що ОСОБА_12 повідомила, що вони прийшли поговорити щодо повернення боргу ОСОБА_8 . Двоє невідомих ОСОБА_13 осіб відразу направились на другий поверх квартири звідки через деякий час вийшли разом з ОСОБА_8 та спустились на перший поверх. ОСОБА_14 був здивований побачивши ОСОБА_3 та відразу почав проситись у ОСОБА_15 , зазначаючи, що поверне позичені кошти в найкоротший строк. Між ОСОБА_16 та ОСОБА_8 відбувалась ділова розмова щодо повернення позиченого майна, в ході якої ОСОБА_15 розмовляла на емоціях в підвищеному тоні. Після цього, побачивши, що розмова перейшла у спокійне русло, він попросив одного з невідомих, які стояли разом з ним в коридорі підвезти його до ринку «Добробут», на що останній погодився та відвіз його.

Суд вважає, що факт вчинення злочинних дій та винуватість обвинувачених у вчиненому злочині, незважаючи на невизнання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 своєї вини їх вина повністю та об`єктивно стверджується зібраними у судовому засіданні у справі доказами.

Показаннями свідка ОСОБА_17 , який повідомив, що 17.02.2015 до нього подзвонив потерпілий ОСОБА_14 та повідомив, що ввечері 16.02.2015 на нього здійснили розбійний напад за місцем проживання. В цей день він бачив синці на спині потерпілого.

Показаннями свідків ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , які повідомили, що ОСОБА_3 неодноразово їм розказувала, що ОСОБА_14 взяв в неї грошові кошти та речі, які не повертає.

Показаннями свідка ОСОБА_20 , про те, що вона познайомилась з ОСОБА_3 на початку лютого 2015 року. 16.02.2015 до неї подзвонила ОСОБА_21 та запитала чи дома ОСОБА_22 та сказала що під`їде з ним поговорити. Через деякий час приблизно о 21.00 годині вона прихала з кількома особами чоловічої статі та зустрілася з ОСОБА_8 , якого незнайомі завели на кухню та посадили на табуретку. Про що ОСОБА_12 та ін. розмовляли з зятем вона не чула.

Протоколом огляду місця події від 17.02.2015, в ході якого з квартири потерпілого вилучено фрагмент розірваної скотч-ленти (а.с.89-92).

Письмовою заявою ОСОБА_10 від 17.02.2015 року про вчинення щодо нього насильства (а.с.87)

Висновком експерта №240 від 17.02.2015, згідно якого у ОСОБА_8 встановлені тілесні ушкодження, а саме: синці на лівій вушній раковині, на волосяній частині голови, на шиї, на лівій руці, на грудях зліва, в ділянці лівого кульшового суглобу, на спині зліва, на грудях справа, садна в ділянці лівого плечового відростка, під лівою ключицею, які утворились від дії тупих предметів, могли виникнути 16.02.2015 та відносяться до легкого тілесного ушкодження (а.с.99-100).

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, згідно якого ОСОБА_8 впізнав ОСОБА_4 та повідомив, що вказана особа під час вчинення кримінального правопорушення ходив по його квартирі та час від часу заходив на кухню, де він знаходився.

Протоколом пред`явлення особи для впізнання, згідно якого свідок ОСОБА_23 впізнала ОСОБА_4 та повідомила, що він перебував в її квартирі під час вчинення кримінального правопорушення та між іншими особами поводив себе найагресивніше.

Протоколом пред`явлення речей для впізнання, згідно якого ОСОБА_3 впізнала шкіряну куртку вилучену у потерпілого вдома, яка їй належить та яку в неї позичив ОСОБА_8 та не повернув.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що винуватість підсудних у вчиненні злочину їх повністю та об`єктивно доведена, їх дії органом досудового слідства вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 355 КК України, як примушування до виконання цивільно-правових зобов`язань, вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з насильством, що не є небезпечним для життя і здоров`я.

Призначаючи обвинуваченій ОСОБА_3 покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого нею злочину, особу обвинуваченої, яка раніше не судима, позитивну характеристику з місця проживання.

Обставин, які пом`якшують покарання та обтяжують покарання, судом не встановлено.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліках не перебуває.

З урахуванням обставин справи та особи обвинувачених, які раніше не притягувалися до кримінальної відповідальності, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину суд вважає, що виправлення останніх можливе без ізоляції від суспільства.

Речовий доказ по справі куртку повернути власнику, скетч-ленту знищити.

Керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд

З А С У Д И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.355 КК України та призначити обвинуваченій покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

У відповідності до ст.75 КК України звільнити обвинувачену ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо вона протягом двох років іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на неї обов`язки.

На підставі ст.76 КК України зобов`язати обвинувачену ОСОБА_3 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання і роботи та періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально виконавчої інспекції.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.355 КК України та призначити обвинуваченому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

У відповідності до ст.75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст.76 КК України зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання і роботи та періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально виконавчої інспекції.

Речовий доказ по справі куртку повернути власнику, скетч-ленту знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги встановленого ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Шевченківський районний суд м. Львова.

Суддя ОСОБА_1