У Х В А Л А

25 серпня 2015 р. м. Київ

Я, суддя Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України ОСОБА_5, перевіривши заяву потерпілих ОСОБА_1 і ОСОБА_2 про перегляд ухвали колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 травня 2015 року,

установив:

Вироком Франківського районного суду м. Львова від 10 лютого 2014 року ОСОБА_3 виправдано за частиною четвертою статті 190, частиною другою статті 194, частиною третьою статті 358, частиною четвертою статті 358, частиною першою статті 364-1 Кримінального кодексу України (далі - КК) у зв'язку з відсутністю події злочину, за частиною першою статті 358 КК у зв'язку з відсутністю складу злочину, ОСОБА_4 виправдано за частиною четвертою статті 190, частиною другою статті 364-1, частиною другою статті 366 КК у зв'язку з відсутністю події злочину.

Ухвалою апеляційного суду Львівської області від 13 червня 2014 року вирок Франківського районного суду м. Львова від 10 лютого 2014 року щодо ОСОБА_3 і ОСОБА_4 залишено без зміни.

Ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 травня 2015 року вирок та ухвалу апеляційного суду щодо ОСОБА_3 і ОСОБА_4 залишено без зміни.

Потерпілі ОСОБА_1 і ОСОБА_2 3 липня 2015 року подали до Верховного Суду України (далі - Суд) заяву про перегляд ухвали колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 травня 2015 року з підстави неоднакового застосування судом касаційної інстанції однієї і тієї самої норми права, передбаченої законом України про кримінальну відповідальність у подібних правовідносинах, що зумовило ухвалення різних за змістом судових рішень. У заяві потерпілими ставилося питання про скасування всіх судових рішень щодо ОСОБА_3 і ОСОБА_4 у зв'язку з однобічністю, неповнотою судового розгляду та невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи.

Ухвалою судді Верховного Суду України від 13 липня 2015 року заявникам повідомлено про недоліки поданої заяви та надано строк для їхнього усунення до 13 серпня 2015 року. Зокрема, в ухвалі зазначено, що заява потерпілих ОСОБА_1 і ОСОБА_2 не містить належного обґрунтування передбачених статтею 445 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) підстав для перегляду судових рішень; викладені у ній вимоги не конкретизовані та не узгоджуються з повноваженнями Суду щодо перегляду судових рішень у кримінальних справах; а також всупереч вимогам статті 449 КПК до заяви не долучено відповідних рішень суду касаційної інстанції кримінальної юрисдикції, в яких би одна й та сама норма права, передбачена законом України про кримінальну відповідальність у подібних правовідносинах була застосована інакше, ніж в оспореному рішенні.

Протягом установленого строку потерпілі ОСОБА_1 і ОСОБА_2 зазначені в ухвалі судді Верховного Суду України від 13 липня 2015 року недоліки не усунули.

Так, на виконання вимог зазначеної ухвали потерпілі ОСОБА_1 і ОСОБА_2 11 серпня 2015 року подали нову заяву про перегляд ухвали колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 травня 2015 року, в якій навели ті ж самі доводи про однобічність, неповноту судового розгляду та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи і за правилами Глави 33 КПК просять Суд переглянути судове рішення, яким касаційний суд за наслідками перегляду виправдувального вироку констатував відсутність суспільно небезпечного діяння (факту події злочину), що згідно з положеннями статті 445 КПК не є предметом перегляду Суду.

Що стосується викладених у заяві доводів про неоднакове застосування судом касаційної інстанції в оспореному рішенні статті 358 КК, за якою виправдано ОСОБА_3 у зв'язку відсутністю в його діях складу злочину, то заявники не надали копій різних за змістом судових рішень, в яких судом касаційної інстанції ця ж сама норма права була застосована неоднаково.

Згідно з положеннями частини четвертої статті 450 КПК заява повертається заявнику, якщо заявник не усунув її недоліки протягом установленого для цього строку. Повернення заяви з цієї підстави не перешкоджає повторному зверненню у разі належного оформлення заяви або з інших підстав, ніж ті, які були предметом розгляду.

На підставі наведеного та керуючись пунктом 1 частини четвертої статті 450 Кримінального процесуального кодексу України,

ухвалив:

заяву потерпілих ОСОБА_1 і ОСОБА_2 про перегляд ухвали колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 травня 2015 року щодо ОСОБА_3 і ОСОБА_4 повернути заявникам.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду України ОСОБА_5