Ухвала

іменем україни

15 вересня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_2.,

суддів: ОСОБА_3., ОСОБА_4.,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_1 на вирок Ямпільського районного суду Вінницької області від 30 березня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 29 липня 2015 року щодо нього,

в с т а н о в и л а:

У касаційній скарзі засуджений порушує питання про перегляд вказаних судових рішень.

Однак, касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК України.

Згідно з п. 4 ч. 2. ст. 427 КПК України у касаційній скарзі наводяться обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи не обґрунтованість судового рішення.

Також, положеннями ч. 1 ст. 438 КПК України передбачено, що підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є лише 1) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК України); 2) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК України); 3) невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК України).

Однак, засуджений поміж іншого, у касаційній скарзі при обґрунтуванні своїх вимог, зазначає на невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, вказує на неповноту судового розгляду, що у відповідності з вимогами ст. 438 КПК України не є підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції.

Як вбачається із змісту касаційної скарги, засуджений у її мотивувальній частині зазначає про скасування вищевказаних судових рішень і закриття кримінального провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України, при цьому у прохальній частині скарги просить скасувати судові рішення щодо нього та призначити новий розгляд в суді першої інстанції, чим допускається суперечностей між мотивувальною і прохальною частиною скарги.

Крім того, засуджений до касаційної скарги взагалі не долучив додатки до неї у кількості необхідній для надіслання всім учасникам судового провадження, як це передбачено ч. 6 ст. 427 КПК України.

Наявність вказаних недоліків унеможливлює відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого.

У зв'язку із вищенаведеним, керуючись вимогами ч. 1 ст. 429 КПК України, суд касаційної інстанції вважає, що касаційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без руху, надавши йому п'ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали для усунення вказаних недоліків.

При повторному зверненні до суду засудженим має бути підтверджено, що ним не пропущено цей строк.

На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 429 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів -

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_1 залишити без руху, надавши йому п'ятнадцятиденний строк з дня отримання ним копії даної ухвали для усунення вказаних недоліків.

У разі неусунення недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, в установлений строк, така скарга повертається особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д і :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4