Справа № 592/2832/14-к
Провадження № 1-кс/592/822/14

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 березня 2014 року м.Суми

Слідчий суддя Ковпаківського районного суду міста Суми ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю скаржника ОСОБА_3 , старшого прокурора прокуратури Сумського району Сумської області ОСОБА_4 , без застосування фіксації процесуальної дії за допомогою технічних засобів, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідування після отримання заяви про кримінальне правопорушення, скасування постанови від 19.03.2014 року про відмову в задоволенні заявленого клопотання, зобов`язання вчинення дій,
встановив:

До слідчого судді 24.03.2014 року надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідування після отримання заяви про кримінальне правопорушення, скасування постанови від 19.03.2014 року про відмову в задоволенні заявленого клопотання, зобов`язання вчинення дій. Свою скаргу мотивує тим, що на досудовому розслідуванні в СВ Сумського РВ УМВС України в Сумській області перебувають кримінальні провадження в яких він визнаний потерпілим, а ОСОБА_5 є свідком. 14.03.2014 р. прокурором ОСОБА_6 проводився допит між ним та свідком ОСОБА_7 під час якого до кабінету, зайшов ОСОБА_5 та почав відкрито погрожувати, зазначив : «мені не довго залишилося ходить та скоро він зі мною розбереться». Аналогічні погрози на його адресу висловлювались 06.02.2014 р. ОСОБА_8 та ОСОБА_7 . Після погроз ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у жовтні 2011 р., 02.11.2011 р. на нього був здійснений напад, тому він звертався з заявою про забезпечення охорони до слідчого ОСОБА_10 , але належних заходів ні ним, ні прокуратурою Сумського району не було вжито. 17.03.2014 року він звернувся з відповідною заявою до прокурора Сумського району та просив забезпечити його особисту безпеку та його родини. Згідно відповіді від 19.03.2014 року заступника прокурора Сумського району ОСОБА_11 процесуальним керівником ОСОБА_6 19.03.2014 р. винесена постанова про відмову у задоволенні клопотання про вжиття відносно нього та членів його сім`ї заходів безпеки. Вказану постанову вважає незаконною і просить її скасувати З даним рішенням він не згоден і просить його скасувати. Зазначає, що оскільки, прокурор ОСОБА_12 став свідком вчинення кримінального правопорушення, чув погрози вбивством, тому був зобов`язаний негайно внести відомості до ЄРДР та розпочати досудове розслідування. Після його звернення ні прокурор ОСОБА_12 , ні заступником прокурора Сумського району ОСОБА_11 не виконали норми ч. 1 ст. 214 КПК України. Просить суд визнати незаконною та передчасною постанову старшого прокурора прокуратури Сумського району ОСОБА_13 від 19.03.2014.; скасувати постанову старшого прокурора прокуратури Сумського району ОСОБА_13 від 19.03.2014.; визнати незаконною бездіяльність старшого прокурора прокуратури Сумського району ОСОБА_13 та заступника прокурора Сумського району ОСОБА_11 по не внесенні відомостей до ЄРДР та не розпочатому досудовому розслідуванні за фактом погроз вбивством відносно громадянина ОСОБА_5 ; зобов`язати заступника прокурора прокуратури Сумського району ОСОБА_11 внести відповідні відомості до ЄРДР за фактом погроз вбивством відносно ОСОБА_5 та згідно ч. 7 ст. 214 КПК України, передати матеріали за підслідністю; зобов`язати заступника прокурора прокуратури Сумського району ОСОБА_11 терміново, згідно п. 5 ч. 1 ст. 56 КПК України, вжити заходів спрямованих на забезпечення безпеки його родини та його особистої безпеки.
У судовому засіданні скаржник підтримав скаргу в повному обсязі, просить її задовольнити.
У судовому засіданні старший прокурор прокуратури Сумського району Сумської області ОСОБА_4 скаргу вважає необґрунтованою. Суду зазначив, що ним проводився одночасний допит заявника та свідка ОСОБА_14 , під час якого зайшов ОСОБА_5 , на питання ОСОБА_3 відповів останньому, що потім пояснить хто він такий. Погроз вбивством на адресу ОСОБА_3 не було, тому не було підстав для вжиття заходів безпеки, а також були відсутні обставини, які б свідчили про вчинення кримінального правопорушення відносно заявника. Ним було складено відповідний рапорт від 18.03.2014 року на ім`я Прокурора Сумського району.
Вивчивши скаргу з додатками, матеріали кримінального провадження, заслухавши скаржника, прокурора, приходжу до висновку, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
За приписами п.п. 1,6 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником; рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом.
Судом встановлено, що заявник ОСОБА_3 є потерпілим у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000000 від 02.01. 2013 року.
17.03.2014 року ОСОБА_3 звернувся з заявою до прокуратури Сумського району про вжиття заходів прокурорського реагування за фактом погроз вбивством на його адресу під час проведення процесуальної дії та забезпечення його родини та його особистої безпеки відповідно до п.5 ч.1 ст. 56 КПК України (а.с. 4)
19.03.2014 року постановою процесуального керівника, старшого прокурора прокуратури Сумського району ОСОБА_4 у задоволенні вищевказаного клопотання ОСОБА_3 щодо забезпечення його безпеки та членів його сім`ї відмовлено на підставі ч. 2 ст. 220 КПК України (а.с. 5).
Зазначену постанову заступником прокурора Сумського району ОСОБА_11 направлено ОСОБА_3 19.03.2014 року за № 202/9 (а.с. 6).
При винесенні оскаржуваної постанови прокурор зазначив, що в ході розгляду клопотання ОСОБА_3 жодних реальних підтверджень на реалізацію вказаними ним особами висловлених намірів не виявлено. Ніяких реальних дій вказані особи по відношенню до ОСОБА_3 не вчиняли. Жодних підстав для забезпечення безпеки потерпілого та членів його сім`ї не встановлено.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 56 КПК України протягом кримінального провадження потерпілий має право за наявності відповідних підстав - на забезпечення безпеки щодо себе, близьких родичів чи членів своєї сім`ї, майна та житла.
Статтею 2 Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві» передбачено право на забезпечення безпеки шляхом застосування заходів, зазначених у статтях 1 і 7 цього Закону, за наявності відповідних підстав мають: потерпілий та його представник у кримінальному провадженні. Згідно ч. 2 ст. 3 вказаного Закону рішення про застосування заходів безпеки приймається слідчим, прокурором, судом, у провадженні яких знаходяться кримінальні провадження щодо кримінальних правопорушень, у розслідуванні чи судовому розгляді яких брали або беруть участь особи, зазначені у статті 2 цього Закону, а також органом (підрозділом), що здійснює оперативно-розшукову діяльність, щодо осіб, які брали участь або сприяли виявленню, попередженню, припиненню злочинів. Рішення про застосування заходів безпеки може бути прийнято слідчим суддею у випадках, передбачених статтею 206 Кримінального процесуального кодексу України.
14.03.2014 року під час проведення одночасного допиту ОСОБА_3 та ОСОБА_7 процесуальним керівником у кримінальному провадженні ОСОБА_4 , до кабінету увійшов ОСОБА_5 та щось повідомив ОСОБА_7 . На запитання ОСОБА_3 «Хто це взагалі такий?», прокурор попросив ОСОБА_5 залишити кабінет, залишаючи кабінет останній в свою чергу промовив заявнику: «Я тобі потім поясню хто я такий». Після цього конфліктів між учасниками слідчої дії не виникало. Вказаний факт вбачається зокрема з рапорту старшого прокурора прокуратури Сумського району ОСОБА_4 , дослідженого у судовому засіданні.
Як на підставу для застосування заходів забезпечення безпеки щодо себе, близьких родичів чи членів своєї сім`ї ОСОБА_3 вказує на факт погроз на його адресу та вчинення нападу 02.11.2011 року.
Однак, за вказаним фактом 24.05.2012 року винесено постанову про відмову в порушенні кримінальної справи, яка ОСОБА_3 не оскаржувалась.
З огляду на викладене слідчий суддя приходить до висновку, що постанова старшого прокурора прокуратури Сумського району ОСОБА_13 від 19.03.2014 року про відмову в задоволенні заявленого клопотання є обґрунтованою, прийнята з дотриманням вимог Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві» п. 5 ч. 1 ст. 56 і ст. 220 КПК України, а тому скарга ОСОБА_3 в частині визнання незаконною та скасуванню постанови задоволенню не підлягає.
Прийняття рішення про застосування заходів безпеки, зокрема до потерпілого, відповідно 2 Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві» віднесено до компетенції слідчого, прокурора, суду, у провадженні яких знаходяться кримінальні провадження.
Оскільки у кримінальному провадженні, в якому потерпілим є ОСОБА_3 , проводиться досудове розслідування, тому рішення про застосування заходів безпеки щодо заявника може бути прийнято виключно слідчим, прокурором.
Отже вимоги ОСОБА_3 про зобов`язання заступника прокурора прокуратури Сумського району ОСОБА_11 терміново, згідно п. 5 ч. 1 ст. 56 КПК України, вжити заходів спрямованих на забезпечення безпеки його та його родини не віднесено до повноважень слідчого судді, а тому задоволенню не підлягають.
Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, означає невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР впродовж 24 години після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Системний аналіз положень ст.ст. 214, 303 КПК України, свідчить про те, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні та вказана заява чи повідомлення повинна містити достатні дані про наявність ознак кримінального правопорушення.
Як встановлено у судовому засіданні, прокурором ОСОБА_4 самостійно не виявлено обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, безпосередньо ОСОБА_3 з відповідною заявою чи повідомленням про кримінальне правопорушення за фактом погроз вбивством відносно громадянина ОСОБА_5 не звертався.
Враховуючи вищевикладені факти приходжу до висновку, що дії старшого прокурора прокуратури Сумського району ОСОБА_13 та заступника прокурора Сумського району ОСОБА_11 по невнесенню відомостей до ЄРДР та не початок досудового розслідування за фактом погроз вбивством відносно громадянина ОСОБА_5 не суперечили вимогам ст.214 КПК України.
Таким чином вимоги заявника про визнання незаконною бездіяльність старшого прокурора прокуратури Сумського району ОСОБА_13 та заступника прокурора Сумського району ОСОБА_11 по не внесенні відомостей до ЄРДР та не розпочатому досудовому розслідуванні за фактом погроз вбивством відносно громадянина ОСОБА_5 ; зобов`язання заступника прокурора прокуратури Сумського району ОСОБА_11 внести відповідні відомості до ЄРДР за фактом погроз вбивством відносно ОСОБА_5 та згідно ч. 7 ст. 214 КПК України, передати матеріали за підслідністю є необґрунтованими і задоволенню не підлягають.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 9, 107, 110, 303, 305-307, 309 КПК України, слідчий суддя,
ухвалив:

Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідування після отримання заяви про кримінальне правопорушення, скасування постанови від 19.03.2014 року про відмову в задоволенні заявленого клопотання, зобов`язання вчинення дій.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1