АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 1602/71/2012
Номер провадження 11/786/70/14
Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2014 року м. Полтава
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Полтавської області в складі:
головуючого ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8
засуджених (потерпілих) ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
ОСОБА_11 , ОСОБА_12
розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві апеляційні скарги ОСОБА_9 , захисника ОСОБА_10 -адвоката ОСОБА_6 , , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 на вирок Великобагачанського районного суду від 26 березня 2014 року, яким
ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , гр. України, освіта середня, одружена, на утриманні має неповнолітню дитину, мешкає по АДРЕСА_1 , раніше несудимої,
засуджено за ч.1 ст.125 КК України до штрафу у розмірі 850 грн. і на підставі п.1 ч.1 ст.49 КК України звільнено від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності;
ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , гр. України, освіта середня, одруженого, має на утриманні неповнолітню дитину, працює охоронником на Гоголівському бурякопункту ВП «Яреськівський цукровий завод» ТОВ «АФ імені Довженка», мешкає по АДРЕСА_1 , раніше несудимого,
засуджено за ч. 1 ст.125 КК України до штрафу у розмірі 850 грн. і на підставі п.1 ч.1 ст.49 КК України звільнено від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , гр. України, вища освіта, неодружена., на утриманні має неповнолітню дитину, мешкає у АДРЕСА_1 , раніше несудимої,
засуджено за ч. 1 ст.125 КК України до штрафу у розмірі 850 грн. і на підставі п.1 ч.1 ст.49 КК України звільнено від кримінальної відповідальності.
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , гр. України, неодружений, пенсіонер, мешкає у АДРЕСА_1 , раніше несудимого,
засуджено за ч. 1 ст.125 КК України до штрафу у розмірі 850 грн. і на підставі п.1 ч.1 ст.49 КК України звільнено від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.
Постановлено стягнути солідарно з ОСОБА_11 та ОСОБА_12 на користь ОСОБА_9 та ОСОБА_10 на відшкодування моральної шкоди по 800 грн. на кожного.
Постановлено стягнути солідарно з ОСОБА_10 та ОСОБА_13 на користь ОСОБА_11 на відшкодування моральної шкоди 800 грн.по 400 грн.з кожного.
Вироком суду встановлено, що 5 вересня 2010 року близько 19 год. на території бурякоприймального пункту по АДРЕСА_2 ,на яку мається вільний вхід, в селищі Гоголеве Великобагачанського району, ОСОБА_10 та ОСОБА_9 переганяли стадо кіз через неогороджену дільницю цієї території і де чергувала ОСОБА_11 .
Остання зробила зауваження та запропонувала родині ОСОБА_14 вивести кіз із території. Під час сварки, яка виникла на грунті цього, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , який прибіг на допомогу дружині, умисно, спільно нанесли потерпілій ОСОБА_9 декілька ударів по голові та нижніх кінцівках, спричинивши легкі тілесні ушкодження у вигляді синців в тім`яній ділянці голови зліва, синців на нижніх кінцівках. ОСОБА_10 не менше 8 ударів кулаками по голові та нижніх кінцівках, заподіявши легкі тілесні ушкодження у вигляді синців в правій поясничній ділянці, в ділянці правого тім`яного бугра, саден на нижній губі, на лівій щоці.
ОСОБА_10 та ОСОБА_9 під час бійки, нанесли декілька ударів кулаками по голові та по нижніх кінцівках ОСОБА_11 , спричинивши легкі тілесні ушкодження у вигляді синців на передній поверхні правого плеча, на тильній поверхні лівого плеча, на потиличній ділянці зліва, саден на нижній повіці правого ока, на правій щоці, на тильній поверхні лівої кисті.
На вирок подані апеляційні скарги:
Захисник ОСОБА_10 - адвокат ОСОБА_6 просить скасувати вирок щодо ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , закривши провадження за відсутністю складу злочину, задовольнивши позовні вимоги в повному обсязі.
Зазначив, що суд дійшов помилкового висновку про наявність в діях ОСОБА_10 та ОСОБА_9 складу інкримінованого злочину за ч.1 ст.125 КК України, оскільки вони перебували у стані необхідної оборони. Крім того, на момент подій ОСОБА_10 виповнилось 77 років, має такі фізичні дані, які виключають можливість спричинення таких тілесних ушкоджень.
Після отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_10 проходив лікування в лікарні з приводу інфаркту, йому встановлено 3 групу інвалідності.

Засуджена ОСОБА_9 просить скасувати вирок в частині засудження її та ОСОБА_10 за ч.1 ст.125 КК України та провадження закрити за відсутністю складу злочину, задовольнивши позовні вимоги в повному обсязі.
Місцевим судом не вирішено питання про визнання не повнолітнього ОСОБА_15 потерпілим, оскільки злочин подружжя ОСОБА_16 вчинили у його присутності. Ця подія негативно вплинула на здоров`я неповнолітнього ОСОБА_15 , котрий вимушений був пройти складне лікування.
. Засуджена ОСОБА_11 просить скасувати вирок щодо неї та ОСОБА_12 , закривши провадження за відсутністю складу злочину.
Просить задовольнити цивільний позов в повному обсязі.
В задоволенні цивільних позовів ОСОБА_10 та ОСОБА_9 відмовити.
Вважає, що в її діях відсутній склад злочину, передбачений ч.1 ст.125 КК України, оскільки наявними в матеріалах справи документами підтверджується факт виконання нею службових обов`язків охоронника СП «Яреський цукровий завод», а згідно вимог ст.41 КК України дія або бездіяльність особи, що заподіяла шкоду право охоронюваним інтересам, визнається правомірною, якщо вона була вчинена з метою виконанні законного наказу або розпорядженням. Вказує, що ОСОБА_12 взагалі не було на місті подій, оскільки знаходився вдома з неповнолітньою донькою.
Апеляційна скарга засудженого ОСОБА_12 містить аналогічні твердження про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.
Заслухавши доповідача, ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та їх захисників, ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та їх захисника, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляцій, провівши часткове судове слідство, колегія суддів вважає, що апеляції захисника ОСОБА_10 та ОСОБА_9 підлягають до задоволення, в той час як апеляційні скарги ОСОБА_11 та ОСОБА_12 задоволенню не підлягають з таких підстав.
Висновки суду про винність засуджених ОСОБА_11 та ОСОБА_12 у вчиненні злочину за зазначених у вироку обставин відповідають матеріалам справи і ґрунтуються на досліджених у судовому засіданні та викладених у вироку доказах.
Так, потерпіла ОСОБА_9 в судовому засіданні підтвердила, що в той день, ОСОБА_11 біля території бурякоприймального пункту безпідставно ображала її батька ОСОБА_10 , схопивши його за шию, била та не реагувала на її прохання не бити батька, а навпаки, разом із своїм чоловіком ОСОБА_12 били ОСОБА_10 та її
Наведені обставини підтверджуються показаннями потерпілого ОСОБА_10 про те, що він гнав кіз на пасовисько повз бурякоприймального пункту, а ОСОБА_11 почала його ображати, а потім штурляти та бити разом із своїм чоловіком ОСОБА_12 . Наносили тілесні ушкодження і його дочці, яка в той день із дитиною на руках супроводжувала його.
Висновком експерта за № 1254 від09.07.2012 року з урахуванням медичної документації у ОСОБА_9 виявлені тілесні ушкодження у вигляді синців нижніх кінцівок та голови, які утворилися від дії тупих предметів з обмеженими контактуючими поверхнями, якими могли бути пальці рук людини, стиснуті в кулак, нога людини у взутті, або інші предмети з подібними характеристиками, по давності можуть відповідати вказаному строку і кваліфікуються, як ушкодження легкого ступеня тяжкості( а.с.6 том 1).
Висновком експерта за № 1253 від 06.07.2012 року з урахуванням медичної документації у ОСОБА_10 виявлені тілесні ушкодження у вигляді синців та саден шкіри голови та тулубу, які утворилися не менше ніж від восьми кратної дії травмуючого (их) фактору(ів), які могли бути тупі предмети з обмеженою контактуючою поверхнею, а саме пальці рук людини, стиснуті в кулак, нога людини у взутті, або інші предмети з подібною характеристикою, по давності можуть відповідати строку і кваліфікуються, як ушкодження легкого ступеня тяжкості( а.с.7 том 7).
Судом першої інстанції було оглянуто місце пригоди і встановлено, що територію Гоголівського бурякоприймального пункту в селищі Гоголеве Великобагачанського району огороджено частково, на територію мається вільний вхід та вихід, заборонювальні знаки відсутні, біля залізничного полотна мається стежка, якою користуються люди.
Під час апеляційного провадження було оглянуто фототаблиці місця пригоди.
ОСОБА_10 та ОСОБА_9 пояснили та показали, що конфлікт мав місце на стежці біля залізничного полотна і цього не заперечували ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .
Судом першої інстанції дано оцінку письмовим поясненням сусідки подружжя ОСОБА_17 та допитаної неповнолітньої доньки ОСОБА_18 про знаходження ОСОБА_12 за місцем проживання з 17 год. до 21 год. 5 вересня 2010 року, оскільки вони є зацікавленими особами суд визнав їх пояснення неприйнятними, з чим колегія суддів погоджується.
Дії засуджених ОСОБА_11 та ОСОБА_12 за ч.1 ст.125 КК України кваліфіковано правильно.
Таким чином, доводи апеляційних скарг ОСОБА_11 та ОСОБА_12 щодо невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи, неправильної кваліфікації їх дій за ч.1 ст.125 КК України і необґрунтованого з зв`язку з цим їх засудження за ч.1 ст.125 КК України є безпідставними, оскільки не ґрунтуються на матеріалах справи.
Доводи в апеляційних скаргах захисника ОСОБА_10 та ОСОБА_9 про те, що вони захищались від неправомірних дій ОСОБА_11 та ОСОБА_12 є слушними.
Відповідно ст.36 КК України необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів держави та інтересів держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони.
Визнаючи ОСОБА_10 та ОСОБА_9 винними у спричиненні ОСОБА_11 умисних легких тілесних ушкоджень, суд, як видно із вироку, виходив із того, що засуджені ОСОБА_10 та ОСОБА_9 під час конфлікту, який почався із зауважень ОСОБА_11 з приводу знаходження кіз біля території СП «Яреськівський цукровий завод», а потім сварки та бійки, розпочатої за ініціативою останньої, також наносили удари останній.
Із показань потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_9 вбачається, що їх дії були спровоковані нападом ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , від яких вони захищались.
Сама ОСОБА_11 не заперечувала, що вона застосовувала фізичну силу до ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , але стверджувала, що не спричиняла тілесних ушкоджень.
Жоден із допитаних по справі осіб не показували, що ОСОБА_10 та ОСОБА_9 з метою сварки та нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_11 проникли на об`єкт СП « Яреськівський цукровий завод».
Навпаки по справі встановлено, що конфлікт виник з ініціативи ОСОБА_11 , яка першою застосувала фізичне насильство до ОСОБА_10 , який має похилий вік в силу чого позбавлений можливості активно протидіяти нападу та ОСОБА_9 , яка несла н руках дитину, тобто теж була позбавлена можливості чинити опір нападу.

Зазначені обставини дають підстави зробити висновок, що ОСОБА_10 та ОСОБА_9 перебували у стані необхідної оборони.
Відповідно до ч. 5 ст. 334 КПК України у мотивувальній частині вироку вірно викладені підстави для задоволення цивільного позову ОСОБА_10 та ОСОБА_9 .
Порушень вимог закону судом першої інстанції колегією суддів не встановлено.
У судовому засіданні було встановлено, що під час сварки та бійки ОСОБА_9 була з неповнолітньою дитиною, якій тілесних ушкоджень не отримав.

Отже, в цій частині апеляційні скарги задоволенню не підлягають.
Таким чином, колегія суддів вважає, що у справі відсутні об`єктивні докази, що підтверджують винуватість ОСОБА_10 та ОСОБА_9 у заподіяння легких тілесних ушкоджень ОСОБА_11 , і тому справу в цій частині слід закрити за відсутністю складу злочину.

При призначенні покарання ОСОБА_11 ,. ОСОБА_12 суд керувався загальними засадами призначення покарання та врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно зі ст.12 КК України віднесено до злочинів невеликої тяжкості, дані про особу засуджених, які свою вину не визнали, раніше несудимі, за місцем проживання характеризуються позитивно.
. З огляду на матеріали справи, ОСОБА_11 ,. ОСОБА_12 засуджено за ч.1 ст.125 КК України, цей злочин згідно зі ст.12 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості.

Відповідно до вимог ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення злочину невеликої тяжкості і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки.
Отже судом першої інстанції ОСОБА_11 та ОСОБА_12 правомірно звільнено від кримінальної відповідальності.
На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 365, 366 КПК України 1960 року, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :
Апеляційні скарги захисника ОСОБА_10 , ОСОБА_9 частково задовольнити.
Вирок Великобагачанського районного суду від 26 березня 2014 року в частині засудження ОСОБА_10 та ОСОБА_9 за ч. 1ст. 125 КК України скасувати та провадження у справі закрити за відсутністю складу злочину.
Апеляційні скарги ОСОБА_11 та ОСОБА_12 залишити без задоволення, а вирок щодо них без змін.

С У Д Д І :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4