Провадження № 1-кп/645/129/15
В И Р О К
Іменем України
01 жовтня 2015 р. м. Харків
Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження за обвинуваченням :
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Харкова, громадянки України, українки, маючої середньо-технічну освіту, офіційно не працюючої, раніше не судимої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ; проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6
захисника обвинуваченої - адвоката ОСОБА_8
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
25.08.2014 приблизно о 12.00 год., у дворі будинку АДРЕСА_3 , між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , які мешкають у вказаному будинку, на ґрунті особистих неприязнених стосунків виникла сварка, в ході якої ОСОБА_4 , маючи намір на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , умисно нанесла останній руками та ногами близько 10 ударів в область голови та верхніх і нижніх кінцівок. Того ж дня, приблизно о 16:30 год. ОСОБА_4 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, зустріла ОСОБА_7 в під`їзді будинку АДРЕСА_3 , де реалізуючи свій злочинний намір, насильно заштовхала ОСОБА_7 в кабіну ліфту та нанесла останній в область голови та верхніх і нижніх кінцівок не менше 10 ударів руками та ногами, чим спричинила потерпілій, згідно з висновком судово-медичної експертизи № 1885-с від 26.08.2014 року, синці на голові, верхніх і нижніх кінцівках. Ці пошкодження утворилися від ударної дії тупих твердих предметів і могли бути отримані в строк в межах до 3-х діб до огляду. За ступенем тяжкості синці викликали незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більш 6-ти днів, і за цією ознакою відповідно до п.п. 2.3.2. «Б», 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17 січня 1995 року, відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 не визнала вини у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, та пояснила суду, що вона не наносила ОСОБА_7 тілесні ушкодження в кабіні ліфту, та стверджує, що в ході конфлікту з останньою 25.08.2014 року, вони лише штовхались та хватали одна одну за руки.
Обвинувачена вказала, що вона у 2014 році на протязі трьох місяців, а саме з кінця травня по серпень працювала консьєржем у під`їзді в будинку АДРЕСА_3 , та в день події приблизно о 12:00 год. вона вийшла підмінити ОСОБА_9 , який чергував в цей день у під`їзді, який пояснив їй, що надавав ОСОБА_7 ключ від вбиральні на першому поверсі, якою користуються лише консьєржи, що працюють в цьому під`їзді, на що вона відповіла, що забороняє надавати будь-кому ключ від цього приміщення, оскільки мешканці будинку там зберігають коляски та велосипеди. За твердженням ОСОБА_4 , через деякий час прийшла ОСОБА_7 та почала вимагати надати їй ключ від вбиральні, на що вона їй відмовила, та ОСОБА_7 почала хватати її за руки, у зв`язку з чим вона її відштовхнула. Після цього, конфлікт між ними продовжився на вулиці біля під`їзду, в ході якого ОСОБА_7 почала її ображати та висловлюватись на її адресу нецензурною лайкою. За твердженням обвинуваченої, вони лише хватали одна одну за руки та штовхались, після чого конфлікт припинився, та вони розійшлись по своїм домівкам. Обвинувачена вказала, що, приблизно через півтори години приїхали співробітники міліції, опитали її, та на 16 поверсі, де вона проживає, вона побачила через відкриті двері квартири її сусідки ОСОБА_10 , як ОСОБА_7 вказувала останній де і що писати про подію конфлікту, який виник між ними. За твердженням обвинуваченої, вона дізналась, що ОСОБА_10 надала письмові пояснення співробітникам міліції, що вона бачила конфлікт між нею та ОСОБА_7 , чим спровокувала її, та вона штовхнула ОСОБА_10 .
За твердженням ОСОБА_4 , на цьому конфлікт між нею та ОСОБА_7 припинився, та вона її в цей день більше не бачила.
Незважаючи на невизнання обвинуваченою своєї вини, її винність у скоєнні інкримінованого їй кримінального правопорушення підтверджується зібраними наступними доказами в їх сукупності, які не суперечать один одному.
Показаннями потерпілої ОСОБА_7 про те, що вперше конфлікт між нею та ОСОБА_4 виник 19.08.2014 року, коли вона із своєю подругою ОСОБА_11 зайшовши до під`їзду, в якому мешкає потерпіла, відчули різкий запах алкоголю, після чого вони зробили відповідне зауваження, на що з приміщення для консьєржів вибігла ОСОБА_4 та почала висловлюватись на їх адресу нецензурною лайкою. Після того, як ОСОБА_7 провела подругу додому, вона зайшла до під`їзду, та в цей час ОСОБА_4 почала хватати її за руки та бити її кулаками, на що сусіди зробили їй зауваження.
Потерпіла наголосила, що після першого конфлікту, вона з чоловіком поїхала на дачу та повернулась додому приблизно 27.08.2014 року, а наступного ранку у їх квартирі стався прорив труби, у зв`язку з чим водою залило килими у квартирі, та разом з чоловіком вони винесли їх на вулицю. Через деякий час вона попросила у консьєржа ОСОБА_9 , який чергував в цей день, ключ від вбиральні для того, щоб набирати воду та помити килими, останній погодився та надав їй ключ, який вона йому потім повернула. Після цього, вона повторно прийшла за ключем та замість ОСОБА_9 в кімнаті для консьєржів знаходилась вже ОСОБА_4 , яка відмовилась надати їй ключ, та почала її ображати. Потерпіла вказала, що вона пішла до сусідки, у якої набрала воду, та повертаючись з вулиці до під`їзду, на неї напала ОСОБА_4 , почала її штовхати та хватати за руки. Після конфлікту вона викликала міліцію та надала відповідні пояснення з цього приводу.
Через деякий час ОСОБА_7 почала заносити килими з вулиці додому, та зайшовши в ліфт побачила, що ОСОБА_4 також забігла в кабіну та натиснула на кнопку під номером 16, та коли ліфт піднімався на 16 поверх, обвинувачена почала наносити їй удари, схопила руками її за голову та била об стіни кабіни ліфта, вдарила її кулаком у ніс, після чого в неї пішла кров.
Відразу після припинення конфлікту вона викликала міліцію та швидку допомогу, та через деякий час разом із сином потерпілої та співробітниками міліції вони піднялись ліфтом на 16 поверх, де проживає обвинувачена, проте остання двері квартири їм не відкрила.
Показаннями свідка ОСОБА_12 , який пояснив, що він у серпні 2014 року у групі разом з іншими співробітниками міліції двічі виїжджали на виклик на АДРЕСА_3 . В перший раз потерпіла пояснила, що між нею та її сусідкою виник конфлікт, вони піднялися разом із потерпілою на 16 поверх, подзвонили у квартиру обвинуваченої, яка вийшла на площадку та надала пояснення. Свідок наголосив, що обвинувачена перебувала в стані алкогольного сп`яніння, та в ході її опитування, вона штовхнула сусідку, яка проживає на 16 поверсі, яка впала на підлогу. Після відібрання пояснень, вони уїхали. Через деякий час в той же день вони виїхали повторно на виклик за цією ж адресою, та зайшовши до квартири потерпілої побачили, що остання лежала на ліжку та була в крові, кров також була на підлозі її квартири. Потерпіла пояснила, що обвинувачена її повторно побила.
Матеріали з приводу вказаної події були передані до чергової частини.
Показаннями свідка ОСОБА_13 , який є співробітником правоохоронних органів, та в день події у групі разом з іншими співробітниками міліції двічі виїжджав на виклик на АДРЕСА_3 . Свідок надав аналогічні пояснення показанням свідка ОСОБА_12 щодо першого виклику за цією адресою. Щодо повторного виклику про обставини події свідку відомо зі слів ОСОБА_12 , оскільки він знаходився в автомобілі біля під`їзду будинку АДРЕСА_3 .
Показанням ОСОБА_14 , який є сином потерпілої в тій частині, що 25.08.2014 року він повертався з роботи та побачив на першому поверсі під`їзду, в якому він проживає разом з батьками, а також в кабіні ліфту плями крові. Піднявшись до квартири, він побачив, що його мати відмивала кров у ванній кімнаті, яка пояснила, що в ході сварки з ОСОБА_4 остання її побила в кабіні ліфту. Як пояснив свідок, на обличчі та руках його матері були подряпини, ніс був розбитий та розпухлий. Після цього, вони викликали міліцію, та піднялись на ліфті на 16 поверх, де проживає ОСОБА_4 , проте вона не відкрила двері.
Показаннями свідка ОСОБА_10 , яка є сусідкою потерпілої та обвинуваченої, та проживає на 16 поверсі на одній площадці з ОСОБА_4 .. Свідок пояснила, що в серпні 2014 року (точної дати не пам`ятає), у першій половині дня вона побачила з вікна своєї квартири, що біля під`їзду відбувалась сварка між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , при цьому ОСОБА_4 кричала та вони штовхались. Через деякий час приїхали співробітники міліції, піднялись на 16 поверх, та вона вийшла на площадку в під`їзд, де побачила також ОСОБА_7 , на руках та обличчі якої були подряпини. Свідок стверджує, що в ході відібрання співробітниками міліції пояснень, ОСОБА_4 штовхнула її, та вона впала на підлогу. ОСОБА_10 наголосила, що обвинувачена знаходилась в стані алкогольного сп`яніння.
Також, свідок пояснила, що в цей же день у другій половині дня до неї приїхала донька, яка розповіла їй, що зустріла в під`їзді ОСОБА_4 в стані алкогольного сп`яніння, яка хватала її за волосся та ображала.
Через деякий час свідок вийшла у під`їзд на площадку проводжати свою доньку, в цей час на ліфті на 16 поверх піднялись ОСОБА_7 із своїм сином та співробітниками міліції та почали дзвонити у двері ОСОБА_4 .. При цьому свідок наголосила, що ОСОБА_7 була в крові. Зі слів потерпілої їй стало відомо, що ОСОБА_4 побила її в кабіні ліфту.
Показаннями свідка ОСОБА_15 , яка пояснила суду, що влітку 2014 року (не пам`ятає точної дати) їй зателефонувала її сестра та повідомила, що ОСОБА_4 штовхнула їхню матір ОСОБА_10 , у зв`язку з чим, вона зі своїм молодшим сином пішла до неї додому. Піднявшись на 16 поверх, де проживає її мати, зі своєї квартири вибігла ОСОБА_4 , схопила її за волосся та почала сварку, у зв`язку з чим вона її відштовхнула та швидко зайшла до квартири матері. Свідок вказала, що через деякий час вона вирішила повернутись додому та вийшовши у під`їзд на площадку, побачила, як на ліфті піднялись ОСОБА_7 зі своїм сином та співробітниками міліції та почали дзвонити у квартиру ОСОБА_4 , проте вона не відчинила їм двері. При цьому, свідок наголосила, що на обличчі та на одязі ОСОБА_7 було багато крові. Зі слів потерпілої свідку відомо, що ОСОБА_4 побила її в кабіні ліфту.
Показаннями свідка ОСОБА_16 , який пояснив, що він проживає на першому поверсі у другому під`їзді буд. АДРЕСА_3 . Свідок вказав, що в серпні 2014 року після 12:00 год. він знаходився у своїй квартирі та почув дзвінок у вхідні двері. Після того, як він відчинив двері, біля них нікого не було, проте він почув, що на вулиці відбувається конфлікт. Після того, як свідок вийшов на вулицю, він побачив, що ОСОБА_4 руками наносила удари по рукам та в груди ОСОБА_7 .. Свідок стверджує, що він відтягнув ОСОБА_4 за одяг від ОСОБА_7 та остання зайшла до під`їзду, а він залишився розмовляти з ОСОБА_4 , яка кричала та висловлювалась нецензурною лайкою через його втручання у конфлікт. Після того, як до них підійшла його мати, конфлікт між ними припинився.
Показаннями свідка ОСОБА_11 , яка пояснила суду, що вона є подругою ОСОБА_7 , зі слів якої їй відомо, що наприкінці серпня 2014 року (точної дати не пам`ятає) її побила сусідка ОСОБА_4 .. На наступний день після події вона супроводжувала ОСОБА_7 до міліції та експертного центру, та вказала, що на її обличчі були синці, було підбите око, розбиті губа та ніс. Крім того, ОСОБА_11 пояснила, що вона була свідком агресії ОСОБА_4 по відношенню до ОСОБА_7 до вказаної події, а саме 19.08.2014 року. Свідок стверджує, що в цей день вона особисто чула образи та нецензурні висловлювання з боку ОСОБА_4 на адресу потерпілої.
Показаннями свідка ОСОБА_17 , яка пояснила, що вона є сусідкою потерпілої та обвинуваченої, та 25.08.2014 року у першій половині дня була свідком конфлікту, який виник між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 біля під`їзду, в якому вони проживають. В цей же день у вечірній час вона поверталась додому з роботи, та зайшовши у під`їзд, побачила плями крові на підлозі, а також в кабіні ліфту, після чого дізналась від своєї матері про те, що обвинувачена побила потерпілу у кабіні ліфту. Близько 21:00 години вона зайшла до потерпілої та побачила, що у неї було розбите обличчя, а саме: підбиті губа, ніс, були синці на обличчі, а також на руках. Зі слів ОСОБА_7 їй стало відомо, що її побила ОСОБА_4 ..
Крім того, свідок наголосила, що ОСОБА_4 після цього конфлікту погрожувала їй фізичною розправою та пошкодженням майна у разі, якщо вона надасть показання проти неї.
Крім того, у судовому засіданні за клопотанням сторони захисту були допитані свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_18 ..
Так, свідок ОСОБА_9 пояснив суду, що в серпні 2014 року він з ОСОБА_4 , з якою проживає у цивільному шлюбі, працювали консьєржами у під`їзді буд. АДРЕСА_3 . Приблизно о 10:00-11:00 год. ОСОБА_7 , яка проживає в цьому ж під`їзді, попросила його надати ключ від вбиральні, він погодився, ОСОБА_7 набрала води та повернула йому ключ. Після цього до кімнати для консьєржів прийшла ОСОБА_4 та відмовила на вимогу ОСОБА_7 надати їй повторно ключ від вбиральні. При цьому, свідок стверджує, що в його присутності ОСОБА_4 не наносила удари ОСОБА_7 ..
Свідок ОСОБА_18 , пояснила суду, що вона є головою ініціативної групи під`їзду в буд. АДРЕСА_3 . У серпні 2014 року вона знаходилась на дачі, та їй зателефонувала ОСОБА_7 та почала вимагати, щоб вона забрала у ОСОБА_4 ключ від вбиральні на першому поверсі, посилаючись на те, що остання не дає їй можливості набирати воду. Після того, як вона повернулась до м. Харкова, вона побачила ОСОБА_4 на чергуванні у під`їзді, та звернула увагу, що на її руках були синці, у зв`язку з чим остання пояснила їй, що син ОСОБА_7 хватав її за руки у зв`язку з тим, що вона відмовилась надати його матері ключ від вбиральні. Через деякий час свідок дізналась від ОСОБА_4 , що ОСОБА_7 звернулась до правоохоронних органів із заявою про її побиття. Свідок стверджувала, що самої сварки між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 вона не бачила.
Суд вважає, що показання свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_18 , надані ними в ході судового розгляду кримінального провадження, не доводять непричетність ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення, яке останній інкриміновано, та не спростовують вини обвинуваченої.
Крім того, вина обвинуваченої підтверджується сукупністю досліджених в судовому засіданні наступних доказів.
Фактичними даними, які містяться у протоколі прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 25.08.2014 року, зі змісту якого вбачається, що 25.08.2014 року о 12:00 год. ОСОБА_4 біля під`їзду № 1 будинку АДРЕСА_3 ображала ОСОБА_7 , погрожувала їй, висловлювалась брудною лайкою, розбила окуляри та нанесла тілесні ушкодження (том ІІ, а.с. 6).
Висновком експерта № 1885-С/14, розпочатої 26.08.2014 року та закінченої 15.09.2014 року, згідно з яким у гр. ОСОБА_7 , 1948 року народження, мали місце синці на голові, верхніх і нижніх кінцівках, які утворились від ударної дії тупих твердих предметів і могли бути отримані в строк в межах до 3-х діб до огляду. Цей висновок підтверджується виглядом, характером пошкоджень, а також кольором синців. За ступенем тяжкості синці викликали незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше 6-ти днів, і за цією ознакою відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень. Індивідуальні властивості травмуючої поверхні тупого твердого предмета(тів) в місцях пошкоджень не відобразилися, тому судити про конкретне знаряддя травми не представляється можливим. Взаєморозташування потерпілого і нападника в момент заподіяння тілесних ушкоджень, могло бути будь-яким за умови доступності локалізації вищевказаних тілесних ушкоджень дії травмуючого предмета (том ІІ, а.с. 13).
Фактичними даними, які містяться у протоколі проведення слідчого експерименту від 09.09.2014 року, в ході якого ОСОБА_7 на території ХОБСМЕ-2, що розташоване за адресою: м. Харків, вул. Корчагінців, 35 у м. Харкові, показала та розказала, яким саме чином їй були заподіяні тілесні ушкодження з боку ОСОБА_4 (том ІІ, а.с. 15-17).
Фактичними даними, які містяться у протоколі проведення слідчого експерименту від 19.09.2014 року з ілюстративним матеріалом до нього, в ході якого свідок ОСОБА_10 , за адресою: АДРЕСА_4 , де вона мешкає, показала та розказала, що 25.08.2015 року близько 16:30 з вікна спальної кімнати почула крики, та вирішила виглянути з вікна так, щоб було видно під`їзд, де побачила бійку біля під`їзду між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , яких вона впізнала (том ІІ, а.с. 52-58).
Трудовою угодою, укладеною між ініціативною групою під`їзду № 1 по АДРЕСА_3 та працюючими в під`їзді черговими, зі змісту якої вбачається, що ОСОБА_4 з 10.06.2014 року була включена в графік чергувань у вказаному під`їзді (том І, а.с. 82-83).
Разом з тим, суд не приймає в якості доказу у кримінальному провадженні Інструкцію чергового по під`їзду, оскільки вона не містить підписів ради під`їзду та чергових, не вказано номеру та адреси під`їзду, в також прізвищ чергових, на яких розповсюджується дія цієї інструкції (том І, а.с. 84-85).
Посилання сторони захисту на часткову відсутність, а також на наявність виправлень нумерації аркушів у томі ІІ кримінального провадження, наданого стороною обвинувачення у судовому засіданні, як на доказ підтвердження невинуватості ОСОБА_4 , суд вважає неспроможним, та таким, що ґрунтується на припущеннях.
Таким чином, оцінивши докази, які є в матеріалах кримінального провадження, як з точки зору допустимості, так і з точки зору достовірності, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченої в судовому проваджені доведена повністю.
Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.
Вивченням даних про особу обвинуваченої, судом встановлено, що ОСОБА_4 на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, раніше не засуджена, за місцем проживання характеризується посередньо, має захворювання: НМЦ, міома матки, диф. зоб ІІ ст. (а.с. 145).
Обставин, у відповідності зі ст. 66 КК України, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.
Обставиною, у відповідності зі ст. 67 КК України, яка обтяжує покарання ОСОБА_4 , суд визнає скоєння злочину в стані алкогольного сп`яніння.
При визначенні виду та міри покарання ОСОБА_4 в межах санкції статті кримінального закону, що передбачає відповідальність за скоєне, суд, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченою злочину, конкретні обставини вчинення нею злочину, з урахуванням того, що ОСОБА_4 офіційно не працює, постійного заробітку не має, вчинила злочин у стані алкогольного сп`яніння, суд вважає доцільним призначити їй покарання у виді громадських робіт.
Вирішуючи цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_4 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, суд вважає необхідним зазначити наступне.
Відповідно до положень ст.ст. 55, 56, 61, 128 КПК України - фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, вправі пред`явити до обвинуваченого цивільний позов, який розглядається судом у кримінальному провадженні.
Відповідно до ч. 1 ст. 129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
В обґрунтування цивільного позову про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 2000 грн. ОСОБА_7 надала чеки за 02.09.2014 року, 03.09.2014 року, 11.09.2014 року, 12.09.2014 року, 09.11.2014 року, які свідчать про купівлю медикаментів (том ІІ, а.с. 107-109). Разом з тим, матеріали кримінального провадження містять копії виписки з медичної карти ОСОБА_7 від 28.08.2014 року, зі змісту якої вбачається, що остання була обстежена лікарем на дому та їй рекомендовано приймати ряд медичних препаратів, а також виписки з медичної карти від 01.09.2014 року, згідно з якою їй додатково рекомендовано приймати ряд медичних препаратів (том ІІ, а.с. 105, 108). Разом з тим, зі змісту чеків, що містяться в матеріалах справи, вбачається, що з рекомендованого переліку медичних препаратів ОСОБА_7 були придбані медичні препарати на загальну суму 215,31 грн. (том ІІ, а.с. 107, 109). Інших належних доказів, які б свідчили про те, що медикаменти, зазначені в наданих потерпілою чеках, дійсно призначались ОСОБА_7 лікарем внаслідок нанесення їй обвинуваченою тілесних ушкоджень 25.08.2014 року, потерпілою не надано.
Крім того, суд вважає, що квитанція Благодійного фонду «МЕЦЕНАТ» серії Е № 136812 без дати, яка міститься у матеріалах кримінального провадження, згідно з якою ОСОБА_7 внесла грошові кошти у сумі 350 грн., не є належним доказом на підтвердження цивільного позову в частині вимоги про стягнення з ОСОБА_4 матеріальної шкоди, оскільки підставою для сплати цієї суми грошових коштів вказано: «добровільний благодійний внесок» (том ІІ, а.с. 109).
У зв`язку з наведеним, вимога про стягнення з обвинуваченої вказаної суми, що фактично засновується на добровільному волевиявленні ОСОБА_7 , яка здійснила такий внесок, є безпідставним та необгунтованим.
З урахуванням наведеного, суд вважає необхідним задовольнити цивільний позов ОСОБА_7 в частині стягнення з ОСОБА_4 на її користь матеріальної шкоди в сумі 215,31 грн..
В частині заявленої до стягнення суми матеріальної шкоди у розмірі 1784,69 грн., суд вважає необхідним відмовити у зв`язку з недоведеністю вказаної вимоги належними доказами.
Цивільний позов потерпілої про відшкодування моральної шкоди підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних обставин.
Згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" №4 від 31.03.1995 року, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Оскільки діями обвинуваченої ОСОБА_4 потерпілій ОСОБА_7 спричинені моральні страждання, які виразились у фізичному болі та душевних стражданнях, яких вона зазнала у зв`язку з ушкодженням здоров`я, з обвинуваченої на користь потерпілої підлягає стягненню моральна шкода у розмірі 1000,00 грн..
Запобіжний захід під час досудового слідства та у суді відносно ОСОБА_4 не обирався.
Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 128, 368, 370, 373, 374 Кримінального процесуального кодексу України,-
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, і призначити їй покарання у виді громадських робіт тривалістю 200 (двісті) годин.
Цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_4 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 215,31 грн. майнової шкоди та 1000,00 грн. моральної шкоди.
В решті цивільного позову відмовити.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом 30 діб з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано , набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1