АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Єдиний унікальний номер судової справи: 654/4295/14-к
Провадження №11-кп/791/828/15 Головуючий у 1-й інст.:
ОСОБА_1
Категорія: ст.ст.15 ч.2, 115 ч.2 п.1 КК України Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

іменем України

20 жовтня 2015 року м.Херсон

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Херсонської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

з участю прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Херсоні апеляційну скаргу зі змінами прокурора та апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Голопристанського районного суду Херсонської області від 15.05.2015р. по кримінальному провадженню №0002662 щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Тернопіль, гр-на України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого без реєстрації по АДРЕСА_2 , в силу ст.89 КК України не судимого,

в с т а н о в и л а :

Цим вироком :

ОСОБА_8
засуджений за ст.ст.15 ч.2, 115 ч.2 п.1 КК України на 11 років позбавлення волі з відбуванням покарання у кримінально-виконавчій установі закритого типу; строк покарання обчислюється з 20.09.2013р.; запобіжний захід обраний тримання під вартою.

На підставі ст.96 КК України до ОСОБА_8 застосовано примусове лікування від туберкульозу за місцем відбування покарання

За вироком суду вирішені питання щодо речових доказів та процесуальних витрат по справі.

ОСОБА_8 визнаний винним та засуджений за те, що він 19.09.2013р. в період часу з 21 год. по 22 год. 30 хв., знаходячись по місцю свого проживання в приміщенні будинку АДРЕСА_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, в спальній кімнаті, під час раптово виниклої сварки на ґрунті ревнощів з потерпілим ОСОБА_9 , маючи намір спричинити смерть останньому, розуміючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки та бажаючи їх настання, умисно наніс потерпілому ОСОБА_9 один удар ножем в ліву частину грудної клітини в область серця, спричинивши останньому тяжкі тілесні ушкодження по критерію небезпечності для життя, однак свій умисел не довів до кінця, з причини, що не залежали від його волі. Після цього, ОСОБА_8 , продовжуючи злочинну діяльність, перейшов до кухні того ж будинку, де в ході раптово виниклої сварки на ґрунті ревнощів з потерпілою ОСОБА_10 , маючи намір спричинити смерть останній, розуміючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки та бажаючи їх настання, умисно наніс потерпілій ОСОБА_10 один удар ножем в ліву частину грудної клітини в область серця, спричинивши останній тяжкі тілесні ушкодження по критерію небезпечності для життя, однак свій умисел не довів до кінця, з причини, що не залежали від його волі.

В апеляційній скарзі зі змінами прокурор вказує на незаконність вироку з підстав істотного порушення кримінального процесуального закону, невідповідності призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення особі обвинуваченого внаслідок м`якості. Формулювання обвинувачення у вироку, що визнане судом доведеним, суперечить юридичній кваліфікації дій ОСОБА_8 . Призначаючи обвинуваченому покарання, суд не врахував, що злочин, за який засуджений обвинувачений, відповідно до вимог ст.12 КК України є особливо тяжким. Крім того, ОСОБА_8 своїми діями посягав на позбавлення життя двох осіб, в той час, як ст.3 Конституції України визначає, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Вказане свідчить про значну суспільну небезпечність скоєного злочину. Суд призначив ОСОБА_8 практично мінімальну міру покарання, при цьому жодної обставини, яка б пом`якшувала покарання немає. Також не було враховано, що злочин скоєно у стані алкогольного сп`яніння, обвинувачений негативно характеризується, останній не вчинив ні яких дій, спрямованих на відшкодування завданих потерпілим шкоди, що свідчить про підвищену суспільну небезпечність особи. Просить вирок скасувати, справу направити на новий судовий розгляд, продовживши ОСОБА_8 термін дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 діб.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 вказує на незаконність та необґрунтованість вироку, у зв`язку з неповнотою судового розгляду, невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок його суворості. Так, він разом з потерпілими вживав спиртні напої. Між ним та ОСОБА_9 почалася бійка на ґрунті ревнощів. ОСОБА_11 вийшла з будинку. В ході бійки ОСОБА_9 звалив його на підлогу та почав бити головою о підлогу. Він намацав на підлозі ніж, який впав зі столу, а коли вже піднялись, він вдарив потерпілого ножем, поцілити кудись конкретно наміру не мав. Потім вони зі ОСОБА_9 перейшли в іншу кімнату. Коли ОСОБА_11 повернулась та побачивши пораненого ОСОБА_9 , то почала кричати та махати руками. Він же відчув загрозу, а тому вдарив і її ножем у груди, проте чому це зробив не знає. Вважає, що суд неправильно кваліфікував його дії, оскільки наміру вбивати потерпілих не мав, а якби хотів вбити ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , мав реальну можливість це зробити, так як потерпілі знаходилися в безпорадному стані. Суд не зауважив, що потерпілий першим розпочав бійку, є фізично сильнішим за нього, наносив йому численні тілесні ушкодження. Поза увагою суду залишився той факт, що потерпілі претензій до нього не мають; в судовому засіданні потерпілі не підтвердили наявність у нього наміру їх вбити. Крім того, суд необґрунтовано відхилив його клопотання про проведення судово-психіатричної експертизи для визначення його психічного стану в момент вчинення злочину. Просить вирок скасувати, перекваліфікувати його дії на ст.121 ч.1 КК України.

Вислухавши суддю-доповідача; думку прокурора про підтримання апеляційної скарги зі змінами прокурора, про необхідність скасування вироку, призначення нового судового розгляду, продовження ОСОБА_8 строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 діб, апеляційну скаргу обвинуваченого просив залишити без змін; доводи обвинуваченого та захисника про підтримання апеляційної скарги сторони захисту, апеляційну скаргу прокурора просили залишити без змін; розглянувши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що вони підлягають частковому задоволенню.

Суд першої інстанції допустив невідповідність висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам кримінального провадження, істотні порушення вимог кримінального процесуального закону.

Висновки суду, викладені у вироку, містять істотні суперечності, зокрема формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, суперечить юридичної кваліфікації дій обвинуваченого.

Так, формулюючи обвинувачення, визнане судом доведеним, суд зазначив у вироку, що ОСОБА_8 , під час раптово виниклої сварки, маючи умисел на вбивство ОСОБА_9 , наніс останньому ножове поранення, спричинивши йому тяжкі тілесні ушкодження по критерію небезпечності для життя, однак свій умисел не довів до кінця, з причини, що не залежали від його волі. Після замаху на вбивство ОСОБА_9 , ОСОБА_8 перейшов до кухні того ж будинку, де в ході раптово виниклої сварки з ОСОБА_10 , маючи умисел на вбивство, наніс останній ножове поранення, спричинивши їй тяжкі тілесні ушкодження по критерію небезпечності для життя, однак свій умисел не довів до кінця, з причини, що не залежали від його волі.

Тобто суд, визнавши, що ОСОБА_8 спочатку вчинив замах на вбивство однієї особи, на що був спрямований його умисел, а потім здійснив замах на вбивство другої особи, кваліфікував дії ОСОБА_8 за ст.ст.15 ч.2-115 ч.2 п.1 КК України, хоча ця кваліфікація передбачає наявність єдиного умислу на вбивство відразу двох осіб.

В порушення вимог ст.374 ч.3 п.2 КПК України, п.5 постанови Пленуму Верховний Суд України №2 від 07.02.2003р. «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи», суд у мотивувальній частині вироку при викладенні формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, не встановив та не зазначив, що убивство двох осіб охоплювалось з самого початку єдиним умислом винного.

В разі, якщо межі висунутого обвинувачення не дозволяли зробити висновок про наявність у ОСОБА_8 первісного єдиного умислу на убивство двох осіб, суд не вправі був кваліфікувати дії обвинуваченого за ст.ст.15 ч.2-115 ч.2 п.1 КК України.

Таким чином, вказані порушення закону перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення, що тягне за собою безумовне скасування вироку щодо ОСОБА_8 відповідно до ст.ст.411 ч.1 п.4, 412 ч.1 КПК України.

Враховуючи, що прокурором не ставиться в апеляційній скарзі зі змінами питання про ухвалення нового вироку та приведення юридичної кваліфікації дій обвинуваченого у відповідність із встановленими фактичними обставинами справи, а також враховуючи, що сторони для зміни кваліфікації дій ОСОБА_8 не заявляли клопотання про дослідження в апеляційному суді певних обставин та доказів, які згідно зі ст.404 ч.3 КПК України мають бути повторно досліджені, тому суд апеляційної інстанції не вправі ухвалити новий вирок. Дослідження судом за власною ініціативою доказів, які б підтверджували або спростовували певні обставини справи, - порушуватиме загальні засади кримінального провадження, передбачені ст.7 ч.1 п.3, п.15 КПК України, зокрема: рівність перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Оскільки чинний Кримінальний процесуальний кодекс України, крім випадків, передбачених ст.ст.412 ч.2 п.2-7, 415 ч.1 КПК України, не регулює питання подальшого спрямування кримінального провадження, коли апеляційний суд повинен скасувати вирок суду першої інстанції через його незаконність, при цьому ухвалити новий вирок не має права, тому керуючись загальними засадами кримінального провадження на підставі ст.9 ч.6, ст.7 ч.1 п.1, п.2, п.3, п.15 КПК України мають бути застосовані правила ст.ст.412 ч.1, ч.2 п.2-7, 415 ч.1 п.1 КПК України, тобто вирок має бути скасований та призначений новий розгляд у суді першої інстанції.

Відповідно до вимог ст.419 ч.1 п.3 КПК України, резолютивна частина ухвали суду апеляційної інстанції має містити рішення щодо запобіжного заходу. Обговорюючи питання щодо запобіжного заходу обвинуваченому, колегія суддів враховує репутацію ОСОБА_8 , який офіційно не працює, зловживає спиртними напоями (т.1 а.п.170), проживає не за місцем реєстрації (т.1 а.п.169, 175), раніше притягувався до кримінальної відповідальності (т.1 а.п.164), не має міцних соціальних зв`язків, обвинувачується в особливо тяжкому злочині, за який передбачено законом безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі строком від 10 до 15 років або довічне позбавлення волі, тому вважає, що не змінились ризики того, що ОСОБА_8 , перебуваючи на волі може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; вчинити інше кримінальне правопорушення; незаконно впливати на потерпілого та свідка. Зміна запобіжного заходу обвинуваченому на більш м`який не забезпечить виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. При таких обставинах запобіжний захід щодо обвинуваченого у виді тримання під вартою, повинен залишитись без змін, а строк тримання під вартою продовжений на 60 діб.

Керуючись ст.ст.404, 407, 409, 411 ч.1 п.4, 412 ч.1, ч.2 п.2-7, 415 ч.1 п.1, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :
Апеляційну скаргу зі змінами прокурора та апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 задовольнити частково.

Вирок Голопристанського районного суду Херсонської області від 15.05.2015р. щодо ОСОБА_8 скасувати.

Призначити по кримінальному провадженню №0002662 за обвинуваченням ОСОБА_8 за ст.ст.15 ч.2-115 ч.2 п.1 КК України новий розгляд у тому ж суді першої інстанції в іншому складі суддів.

Запобіжний захід ОСОБА_8 у виді тримання під вартою залишити без змін, продовживши строк тримання під вартою на 60 діб, тобто до 19.12.2015р.

Ухвала набирає законної сили одразу після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Учасники судового розгляду мають право отримати в суді копію ухвали суду.

Надіслати не пізніше наступного дня після постановлення ухвали її копію учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Судді :