Справа № 464/4168/14-к
пр.№ 1-кп/464/54/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07.10.2015 року

Сихівський районний суд м.Львова
в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові кримінальне провадження №464/4168/14-к, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000006 від 4 січня 2013 р. відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Луцьк, Волинської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, має на утриманні неповнолітню дитину - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , непрацюючого, військовозобов`язаного, проживаючого: АДРЕСА_1 , раніше несудженого, -

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 190, ч.3 ст.190 КК України, -

з участю: прокурора ОСОБА_5 , потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , представника потерпілого ОСОБА_9 , захисника ОСОБА_10 , -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 , увійшовши у довіру до ОСОБА_11 , так як з останньою перебував у дружніх відносинах з жовтня 2012 року, маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою, з корисливих мотивів, використовуючи довірливі відносини з ОСОБА_11 , засновані на дружбі, запропонував останній допомогти придбати автомобіль для її друзів та батька ОСОБА_6 . Про дану пропозицію ОСОБА_3 . ОСОБА_11 розповіла батьку ОСОБА_6 , який на таку пропозицію погодився, так як довіряв друзям доньки ОСОБА_11 , і в нього не виникло сумніву, що шляхом зловживання його довіри можуть заволодіти його грошовими коштами. В подальшому про те, що її батько ОСОБА_6 погодився на пропозицію ОСОБА_3 , ОСОБА_11 розповіла останньому. Так, ОСОБА_3 пообіцяв ОСОБА_6 допомогти придбати автомобіль марки «Nissan» моделі «Tеanа» за 9 500 доларів США із Сполучених Штатів Америки. У подальшому, ОСОБА_3 після узгодження всіх деталей та визначення процедури доставки автомобілів, наполіг на переказі грошових коштів в сумі 4000 грн. на його особистий рахунок в банку «Приват Банк» нібито для оформлення документів на автомобіль для ОСОБА_6 . 15.12.2012 року ОСОБА_6 через свою дочку ОСОБА_12 , не усвідомлюючи, що введений в оману ОСОБА_3 , через банкомат, який розташований за адресою: м. Львів, вул. Пасічна, 92, переказав грошові кошти в сумі 4000 грн. на рахунок № НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_3 , для оформлення документів на автомобіль. В подальшому, ОСОБА_3 18 грудня 2012 року прибув в м. Львів з м. Луцьк та разом із ОСОБА_11 , користуючись її родинними зв`язками з ОСОБА_6 , приблизно о 12:00 год., знаходячись в службовому кабінеті останнього на підприємстві Львівського державного спеціального конструкторського бюро "Топаз", яке розташоване за адресою: м. Львів, вулиця Личаківська, 110, користуючись авторитетом ОСОБА_11 , увійшов у довіру до ОСОБА_6 , та шляхом обману та зловживання довірою ОСОБА_6 , ввівши останнього в оману, що нібито за 9 500 доларів США із Сполучених Штатів Америки доставить йому автомобіль марки «Nissan» моделі «Tеanа», заволодів його грошовими коштами на вказану суму. Однак, маючи на меті виключно вигоду не збираючись та не вчинивши жодних дій для виконання наданої обіцянки після отримання грошових коштів в термін до 25.01.2013 року автомобіль не пригнав, та привласнивши грошові кошти ОСОБА_6 в сумі 4000 грн. та 9 500 доларів США (згідно курсу НБУ станом на 18.12.2012 року 100 доларів США у співвідношенні до гривні становило 799,3 грн.), спричинив ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 79 933,5 грн.

Крім того, ОСОБА_3 , увійшовши у довіру до ОСОБА_11 , так як з останньою перебував у дружніх відносинах з жовтня 2012 року, маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою, з корисливих мотивів, використовуючи довірливі відносини з ОСОБА_11 , засновані на дружбі, запропонував останній допомогти придбати автомобіль для її друзів. Про дану пропозицію ОСОБА_3 . ОСОБА_11 розповіла своєму товаришу ОСОБА_7 , який на таку пропозицію погодився, так як довіряв ОСОБА_11 та її друзям, і в нього не виникло сумніву, що шляхом зловживання його довіри можуть заволодіти його грошовими коштами. В подальшому про те, що ОСОБА_7 погодився на пропозицію ОСОБА_3 , ОСОБА_11 розповіла останньому. Так, ОСОБА_3 пообіцяв ОСОБА_7 допомогти придбати автомобіль марки «Audi» моделі «A6» за 19 500 доларів США із Сполучених Штатів Америки. У подальшому, ОСОБА_3 після узгодження всіх деталей та визначення процедури доставки автомобілів, наполіг на переказі грошових коштів в сумі 4000 грн. на його особистий рахунок в банку «Приват Банк» нібито для оформлення документів на автомобіль для ОСОБА_7 15.12.2012 року останній, не усвідомлюючи, що введений в оману ОСОБА_3 , через банкомат, який розташований за адресою: м. Львів, вул. Щирецька, 36, переказав грошові кошти в сумі 4000 грн. на рахунок № НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_3 , для оформлення документів на автомобіль. В подальшому 18 грудня 2012 року в післяобідній час ОСОБА_3 , в продовження своїх злочинних дій, маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою, з корисливих мотивів, бажаючи довести свій злочинний умисел до кінця, перебуваючи в дружніх стосунках з ОСОБА_11 , використовуючи довірливі відносини до нього зі сторони останньої, користуючись її авторитетом у товариша ОСОБА_7 , зустрівся із ОСОБА_7 в салоні автомобіля останнього, який був припаркований за адресою: м. Львів, вулиця Драгана, 12, та шляхом обману та зловживання довірою, ввівши останнього в оману, що нібито за 19 500 доларів США із Сполучених Штатів Америки доставить автомобіль марки «Audi» моделі «A6», заволодів його грошовими коштами на вказану суму. Однак, маючи на меті виключно вигоду, не збираючись виконувати даних обіцянок після отримання грошових коштів в термін до 25.01.2013 року обіцянки не виконав, та, привласнивши грошові кошти ОСОБА_7 в сумі 4000 грн. та 19 500 доларів США (згідно курсу НБУ станом на 18.12.2012 року 100 доларів США у співвідношенні до гривні становило 799,3 грн.), спричинив ОСОБА_7 матеріальної шкоди на загальну суму 159 863,5 грн.

Крім того, ОСОБА_3 увійшовши у довіру до ОСОБА_11 , так як з останньою перебував у дружніх відносинах з жовтня 2012 року, маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою, з корисливих мотивів, використовуючи довірливі відносини з ОСОБА_11 , засновані на дружбі, запропонував останній допомогти придбати автомобіль для її друзів. Про дану пропозицію ОСОБА_3 . ОСОБА_11 розповіла своєму знайомому ОСОБА_8 , який на таку пропозицію погодився, так як довіряв ОСОБА_11 та її друзям, і в нього не виникло сумніву, що шляхом зловживання його довіри можуть заволодіти, його грошовими коштами. В подальшому про те, що її товариш ОСОБА_8 погодився на пропозицію ОСОБА_3 , ОСОБА_11 розповіла останньому. Так, ОСОБА_3 пообіцяв ОСОБА_8 допомогти придбати автомобіль марки «Mercedes» моделі «Е класу» за 25 000 доларів США із Сполучених Штатів Америки. У подальшому, ОСОБА_3 після узгодження всіх деталей та визначення процедури доставки автомобілів, наполіг на переказі грошових коштів в сумі 4000 грн. на його особистий рахунок в банку «Приват Банк» нібито для оформлення документів на автомобіль для ОСОБА_13 . Останній, не усвідомлюючи, що введений в оману ОСОБА_3 , переказав грошові кошти в сумі 4000 грн. на рахунок № НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_3 , для оформлення документів на автомобіль. В подальшому, 25.12.2012 року ОСОБА_3 , в продовження своїх злочинних дій, маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою, з корисливих мотивів, бажаючи довести свій злочинний умисел до кінця, прибув на зустріч до ОСОБА_8 , яка мала місце в м. Львові по вулиці Стрийська, 35 неподалік ДПІ Львівської області, де мотивуючи хорошими довірливими відносинами зі сторони ОСОБА_11 до нього, увійшов у довіру до останнього, отримав грошові кошти в якості завдатку ОСОБА_8 у сумі 4000 доларів США та через ОСОБА_14 у приміщенні супермаркету «Ашан» ще 1000 доларів США (згідно курсу НБУ станом на 25.12.2012 року 100 доларів США у співвідношенні до гривні становило 799,3 грн.) за майбутній автомобіль марки «Mercedes» моделі «Е класу». В подальшому, 29.12.2012 року, перебуваючи поблизу ринку «Шувар», який знаходиться на проспекті Червоної Калини, 36 в м. Львові, ОСОБА_8 ОСОБА_3 через ОСОБА_11 , передав другу частину грошових коштів в розмірі 10 000 доларів США, які остання йому передала (згідно курсу НБУ станом на 25.12.2012 року 100 доларів США у співвідношенні до гривні становило 799,3 грн.), нібито за допомогу в придбанні вище описаного автомобіля. Однак, маючи на меті виключно вигоду, не збираючись виконувати даних обіцянок, після отримання грошових коштів в термін до 25.01.2013 року обіцянки не виконав та привласнив грошові кошти ОСОБА_8 в сумі 123 895 грн., чим заподіяв останньому шкоди на вказану суму.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_15 свою вину у вчиненому не визнав та дав суду наступні показання. Восени 2012р. познайомився з ОСОБА_16 у соціальних мережах, саме вона йому запропонувала дружбу, обмінялись телефонами. Вперше зустрівся з ОСОБА_16 у ОСОБА_17 . Під час їх спілкування у них склалась розмова щодо доставки автомобілів. Він розповів ОСОБА_16 про те, що має знайомого, який приганяє машини, на що остання повідомила, що може знайти клієнтів на автомобілі. Саме ОСОБА_18 називала йому суму в межах якої потрібно знайти автомобіль. Його товариш ОСОБА_19 надавав йому інформацію про автомобілі. 4 000грн., які він отримав від потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за умовами договору були для оформлення документів, окрім того, від потерпілих були потрібні копії паспортів та ідентифікаційних даних. Спочатку він зустрівся із ОСОБА_20 , а потім вже з батьком ОСОБА_21 - ОСОБА_22 . Усі покази він підписував під тиском працівників міліції, до нього застосовувався, як фізичний так і психологічний тиск. В місто Київ він дійсно їздив разом з ОСОБА_16 на її машині. Так як в м.Рівне автомобіль Насті зламався, подзвонив до свого знайомого на ім`я - ОСОБА_23 , та попросив завезти їх у м.Київ. По приїзду туди він разом із ОСОБА_21 поселились в готелі. Наступного дня зранку він поїхав на зустріч до ОСОБА_19 та передав йому гроші у сумі 9500 доларів США та 19500 доларів США, які він отриманих від потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . З даний грошей, а саме із грошей отриманих від ОСОБА_6 . ОСОБА_19 йому видав 5000 доларів США - кошти на розмитнення автомобілів. В цей день ОСОБА_19 був вдягнутий не так як завжди, його навіть це розсмішило. З ОСОБА_19 він познайомився в таборі, всюди їздили разом, завжди були непорозуміння з фінансової сторони, дані обставини може підтвердити ОСОБА_24 . Повідомляв ОСОБА_19 про те, що на нього потерпілими написано заяви в міліцію. ОСОБА_19 запевнив його, що все буде добре, вони машини самі заберуть з ОСОБА_25 . Вартість автомобіля ОСОБА_8 становила 15 тис доларів США. Фірма „Коперд Україна на той момент існувала. Він особисто приїжджав в Одесу, до нього вийшла людина і повідомила, що зі сторони потерпілих створюються проблеми з доставкою автомобілів. Ціна закриття питання була не 45000 доларів США, а 50000 доларів США. Він спілкувався з потерпілими, а саме з ОСОБА_8 і ОСОБА_7 про те, що частинами буде передавати кошти, однак останні вимоги повернення всієї суми. Автомобіль марки «БМВ» у м.Києві він взяв у свого знайомого на ім`я ОСОБА_23 для його відчуження. Після повернення у м.Луцьк даний автомобіль попав у ДТП, домовився із власником, що за машину буде сплачувати частинами. Тривалий час ОСОБА_19 не виходив на зв`язок, шукав його, розповідав ОСОБА_19 про те, що потерпілі написали заяви у міліцію і в нього проблеми. Йому відомо, що ОСОБА_19 часто викликають в міліцію, має фінансові проблеми. Весь час ОСОБА_19 його запевняв, що все буде добре. Окрім того, про те, що є третя особа ОСОБА_18 знала, та знала, що його «кинули». Крім того, ОСОБА_18 знала, що в нього в м.Києві має бути зустріч з людиною, щодо вирішення питання доставки автомобілів. В даній справі ОСОБА_18 може піти як співучасник. Вину визнає частково. Йому відомо, що до ОСОБА_19 вже після всіх подій дзвонила ОСОБА_18 , бачив в телефоні ОСОБА_26 номер Насті. Вважає, що у даній ситуації всі мають відповідати. В день його затримання працівники міліції їздили до його батьків, його мати дала їм його паспорт та свідоцтво про народження дитини. До затримання у нього була сторінка в Інтернеті, яка зараз чомусь заблокована. Після тих подій пройшло півтори роки. Жодних коштів він не повернув. Від ОСОБА_6 він отримав 9 500 доларів США, від ОСОБА_7 19 500 доларів США, від ОСОБА_8 4 000 чи 5 000 доларів США. Жодних коштів потерпілим він не повернув, оскільки вони хотіли одразу всю суму. В м. Києві він ОСОБА_19 передав 19 500 та 9 500доларів США, а гроші ОСОБА_8 він передав йому у м. Луцьк. ОСОБА_19 у ОСОБА_27 дав йому 5 000 доларів США на митницю, які в подальшому ним також були йому передані. Потерпілі йому передали гроші в грудні 2012р. Через місяць після написання заяв в міліцію він зрозумів, що його «кинули». Термін видачі потерпілим автомобілів був 25 січня 2013 р. ОСОБА_19 він шукав довго, лише на початку літа його знайшов. Після чого ОСОБА_19 знову пропав. Провину відчуваю на 15-17% в людському розумінні, а не в межах кримінальної відповідальності. До об`єктів нерухомості на які накладено арешт немає жодного відношення, жодна нерухомість йому не належить, лише в СІЗО дізнався про дану обставину. Із заявою в правоохоронні органи щодо неправомірних дій ОСОБА_19 він не звертався, думав, що той гроші поверне, тривалий час його запевняв. Автомобіль марки „БМВ, який він пригнав з м.Києва після першого ДТП оформив на себе, а потім на свою маму, після повного розрахунку він його переоформив на товариша ОСОБА_24 . Після отримання грошей від потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_28 їздив у м.Київ саме для передачі ОСОБА_19 грошей. Потерпілий ОСОБА_8 довозив 1000 доларів США, другу частину грошей - 10000 доларів США йому не давали. Обвинувальний акт йому не вручали. Його затримали 10 квітня 2014р. в м.Луцьк. Потерпілому ОСОБА_6 інформацію щодо автомобіля надавав лише щодо об`єму двигуна, характеристики і пробігу. З потерпілим ОСОБА_7 зустрівся у м.Львові в піцерії біля заправки «Окко», отримав від нього 19500 доларів США для придбання автомобіля «Ауді А6», писав йому розписку. З потерпілим ОСОБА_8 бачився в один день два рази, перший раз біля податкової він дав гроші у сумі 4 000 доларів США, а другий раз в торговому центрі, де ОСОБА_29 отримала від ОСОБА_8 ще 1000 доларів США, які йому передала. Автомобілі, за які він брав кошти були реальні. ОСОБА_19 займався всім, що приносить дохід. Фірма „Коперд Україна знаходиться у м.Києві. Після отримання грошей ОСОБА_19 повідомив, що гроші везе на фірму. Від ОСОБА_8 отримав 5000 доларів США та 4000грн. ОСОБА_16 повідомила його, що батько її побив, коли він приїхав у м.Львів, перебував у квартирі ОСОБА_21 куди ввірвались працівники міліції та його затримали, лише 06.01.2013р. його відпустили. При його затриманні працівники міліції у нього вилучили його особисті речі, а саме: мобільний телефон марки «Айфон 5», 25 000 грн., 400 чи 500 доларів США, 2 чи 3 мільйони білоруських рублів, паспорт, права, доручення, блокнот. Цього дня працівники міліції у м.Луцьку розшукували ОСОБА_19 , з яким відбулась очна ставка в салоні автомобіля. ОСОБА_19 був у нетверезому стані. Був позбавлений можливості мати захисника, такого побачив лише при обранні йому запобіжного заходу. Скарг не писав, оскільки вважає, що це безрезультатно. Покази ОСОБА_19 не відповідають дійсності, у звязку з цим на даний час має ворожі відносини. Вважає, що досудове та судове слідство проведено поверхнево, просить його виправдати.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_3 своєї вини, винуватість його у вчиненні інкримінованих злочинів повністю та об`єктивно стверджується зібраними в ході судового слідства доказами:

показаннями у судовому засіданні потерпілого ОСОБА_6 про те, що з ОСОБА_3 у 2012р. його познайомила дочка ОСОБА_14 . ОСОБА_3 запропонував йому свою допомогу у придбанні автомобіля, а саме марки «Нісан» моделі «Тіана» за ціною 10 тис.дол.США. Так, у розмові ОСОБА_3 його запевнив, що даний автомобіль буде пригнано до 25 січня 2013р. В приміщенні його службового кабінету у присутності своєї дочки приблизно 18-19 грудня 2012р. він особисто передав обвинуваченому 9 500 доларів США. Напередодні передачі коштів через дочку він також передав ОСОБА_3 4 000грн. для оформлення документів, копію паспорта та ідентифікаційний код. Згодом ОСОБА_3 почав пропадати, не відповідав на телефонні дзвінки дочки, зрозумів, що ОСОБА_30 гроші отримав не для придбання автомобіля, після чого звернувся у правоохоронні органи. Цивільний позов підтримав, просить його задоволити із врахуванням зміни курсу валют;

показаннями в судовому засіданні потерпілого ОСОБА_7 про те, що з ОСОБА_3 його познайомила подруга ОСОБА_18 , яка повідомила, що обвинувачений має серйозні зв`язки у прокуратурі та СБУ, може пригнати за вигідну ціну автомобіль. В цей час ОСОБА_31 перебувала у дружніх відносинах з обвинуваченим, зустрічались. З ОСОБА_3 бачився три рази. Перша їх зустріч відбулась у піцерії «Чілінтано», що по вул. В.Великого у м.Львові біля його роботи. При зустрічі обвинувачений розповів йому, що у нього є знайомі у США, які здійснюють доставку автомобілів в Одесу паромом. Обвинувачений повинен був пригнати йому автомобіль марки «Ауді А6», з об`ємом двигуна «3». 15.12.2012р. він переказав на картковий рахунок ОСОБА_3 гроші у сумі 4 000грн. По вул.Драгана, 12 у м.Львові передав особисто ОСОБА_3 19 500 доларів США. Приблизно через тиждень після передачі коштів ОСОБА_3 приїхав на чорному автомобілі марки «БМВ» та повідомив, що йому потрібно для оформлення документів на автомобіль йому паспортні дані, а саме на електронну адресу просив надіслати копію паспорта та ідентифікаційний код. 25.12.2012р. з ОСОБА_3 відбулась зустріч, обвинувачений написав йому розписку, запевнив, що автомобіль буде. Після Нового року йому стало відомо, що машини немає і така не буде пригнана. Адресу сайту на якому продаються автомобілі йому дала ОСОБА_16 . Уся кореспонденція надходила йому від ОСОБА_16 . Станом на сьогоднішній день шкода йому не відшкодована. 05.01.2013 р., зрозумівши всі обставини справи пішов в управління міліції та написав заяву. Цивільний позов підтримав, просить його задоволити із врахуванням зміни курсу валют;

показаннями у судовому засіданні потерпілого ОСОБА_8 про те, що через свого знайомого ОСОБА_32 , та його сестру ОСОБА_33 дізнався про те, що ОСОБА_3 може пригнати автомобіль марки «Мерседес Е класу» за ціною 25 000 доларів США. Так, першу суму грошей 4000 доларів США він давав ОСОБА_3 у присутності ОСОБА_34 в салоні автомобіля «БМВ» по вул.Стрийській у м.Львові. Того ж дня давав ще 1000 доларів США в супермаркеті «Ашан» ОСОБА_35 , бачив ОСОБА_3 , який в цей час був в спортивному магазині «Адідас», 4000грн. та 10 000 доларів США особисто давав ОСОБА_34 для передачі ОСОБА_3 біля ТЦ «Шувар» приблизно за 3-4 дні до Нового Року. ОСОБА_3 повідомив його, що контейнер з автомобілями повинен прибути 18 січня 2013р. Весь зв`язок з ОСОБА_3 він вів через ОСОБА_36 . Його автомобіль не доставили, ОСОБА_3 повинен був дати розписку, яку так і не дав. Повна вартість автомобіля повинна була становити 25 000 доларів США. На той час відносини ОСОБА_3 та ОСОБА_34 були хороші. Після передачі грошей йому стало відомо, що грошей немає, а машини тим більше. ОСОБА_3 йому розповідав, що автомобіль є ексклюзивний, чорного кольору, з панорамним дахом. Оформлення автомобіля покладалось на ОСОБА_3 . Загалом він бачив ОСОБА_3 приблизно три рази, його охарактеризували як порядну людину, державного службовця. Жодних коштів на даний час йому не відшкодовано. Цивільний позов підтримав, просить його задоволити із врахуванням зміни курсу валют;

показаннями у судовому засіданні свідка ОСОБА_12 про те, що з ОСОБА_3 познайомилась у соціальній мережі «Однокласники», тривалий час спілкувалась. ОСОБА_3 дуже швидко перейшов на близькі стосунки. В той час у неї був зламаний автомобіль, обіцяв усе вирішити, розповідав, що є відомою людиною. Окрім того повідомив, що в нього є можливість пригнати з Сполучених Штатів Америки автомобіль марки „Мерседес, усе це розповідав у телефонних розмовах. ОСОБА_3 повідомив, що спочатку потрібно дати 4000грн. на оформлення документів, які вона відправила. Після чого повідомив, що машина не може виїхати, оскільки є вільні місця для автомобілів. Вона розповіла татові - ОСОБА_6 про спілкування з ОСОБА_3 . Саме ОСОБА_3 повідомив, що її батькові підійшла б машина марки «Нісан» модель «Тіана», батько зацікавився автомобілем. Вона також розповіла ОСОБА_7 про можливість придбання автомобіля. ОСОБА_3 на її поштову скриньку скинув автомобілі, дану інформацію вона відправила ОСОБА_7 . Після чого подзвонила до ОСОБА_3 і повідомила, що відмовляється від автомобіля. ОСОБА_3 повідомив, що з Нового року в дію вступає новий закон про розмитнення, про усе це розповіла батькові. Після чого ОСОБА_3 три рази обіцяв приїхати, однак не приїжджав. Вперше з ОСОБА_3 вона зустрілась разом із своїм молодшим братом ОСОБА_37 в кафе, після чого ОСОБА_3 поїхав до неї додому. Наступного дня вона познайомила ОСОБА_3 з батьком ОСОБА_6 . Перші гроші за автомобілі дав ОСОБА_7 , попросив написати розписку. Після передачі грошей вона разом із ОСОБА_3 поїхали на роботу до батька, де ОСОБА_30 отримав 9 500 доларів США. Отримавши гроші вона разом із ОСОБА_3 поїхали на ОСОБА_38 її автомобілем. По дорозі в м.Рівне її автомобіль зламався, звідки знайомий ОСОБА_39 їх забрав та привіз у м.Київ, поселились в готелі „Либідь. Наступного дня зранку, коли ОСОБА_3 був у душі вона заглянула у його сумочку та побачила зброю, гроші також були у ОСОБА_3 . За певний час прийшовши на стоянку вона побачила машину марки «БМВ», ОСОБА_3 повідомив, що даний автомобіль забрав за борги. На даному автомобілі вони поїхали в м.Рівне, де вона забрала свою машину. ОСОБА_3 сказав розміняти частину коштів на гривні, при цьому він витрачав дані кошти. Щодо автомобіля, який повинен був бути пригнаний для ОСОБА_8 , ОСОБА_3 повідомив, що її ціна становить 25000 доларів США. ЇЇ брат спілкувався із братом потерпілого ОСОБА_8 . Вони приїхали на вул. Наукову у м.Львові, де її брат познайомив її з ОСОБА_8 , останній повідомив, що всіх грошей одразу у нього немає. Коли ОСОБА_3 приїхав до Львова, завжди дуже поспішав. Вона разом з ОСОБА_40 зустрілись біля податкової із ОСОБА_8 та в салоні автомобіля потерпілий ОСОБА_8 дав гроші, так як не вистачало 100 доларів США, останній дав лише 4 000 доларів США, а іншу частину - 1 000 доларів США довіз в «Ашан». 10 000 доларів США, коли саме ці гроші привозив ОСОБА_8 не пам`ятає. ОСОБА_3 останній раз у ОСОБА_17 був 29.12.2012р., обіцяв разом зустрічати Новий рік. У соціальній мережі вона почала переписуватись з дівчиною, яка написала коментар під фотографією ОСОБА_39 , повідомила, що ОСОБА_30 всюди її возить та залицяється до неї, в ОСОБА_41 його ніхто не знає. 31.12.2012 р. вона попросила свою подружку з банку, щоб та подивилась дані ОСОБА_3 , повідомила, що на його рахунку коштів немає. ОСОБА_3 не приїхав на Новий рік, після чого на контакт не виходив, коли підняв трубку почав обманювати. Після чого вона розповіла батькові про всі обставини справи, батько написав заяву у міліцію, також подзвонили ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Дзвонила неодноразово до ОСОБА_3 , просила, щоб він розрахувався, на що останні приїхав, обіцяв що все буде добре. Окрім того, ОСОБА_3 говорив, що автомобіль марки «БМВ» залишить як гарантію. З ОСОБА_19 вона не знайома, коли запитувала ОСОБА_3 чи є в нього друзі, він повідомляв, що таких немає. ОСОБА_3 приїжджав у м.Львів три рази. Потерпілий ОСОБА_8 давав гроші три рази, останні кошти 29.12.2012 р.;

показаннями у судовому засіданні свідка ОСОБА_42 про те, що в десятих числах грудня познайомився із ОСОБА_3 в кафе. ОСОБА_11 є його сестрою, саме вона їх познайомила, розповідала, що він з впливової сімї та, що у ОСОБА_3 замовили автомобілі ОСОБА_7 та ОСОБА_6 Повідомила, що є ще один автомобіль. Особисто він розповів про машину своєму товаришу ОСОБА_43 , який повідомив, що оджразу не може надати інформацію. Згодом в районі Аквапарку у м.Львові він разом із ОСОБА_34 , ОСОБА_44 та ОСОБА_45 зустрілись, обговорювали деталі придбання автомобіля. ОСОБА_18 дала телефон ОСОБА_8 , особисто чув як останній спілкувався з ОСОБА_3 , обговорював характеристику автомобіля і його доставка. Бачив ОСОБА_3 два або три рази, в день знайомства у нього виникла недовіра до обвинуваченого;

показаннями у судовому засіданні свідка ОСОБА_19 суду показав, що з ОСОБА_3 знайомий, товаришували, на протязі останніх 6-8 місяців не спілкувався з ним. Жодних коштів від ОСОБА_3 він не отримував, жодного відношення до придбання автомобілів немає. Окрім того, ніколи не займався доставкою автомобілів. Йому відомо, що обвинувачений займався перевезенням автомобілів. Може охарактеризувати обвинуваченого як особу, яка живе на „широку ногу. Йому відомо, про те, що ОСОБА_3 має боргові зобов`язання. ОСОБА_11 не знає, до міста Львова вперше приїхав у даній справі. У місті Києві був один раз у 2010 році. 19.12.2012 р. він перебував у с.Буратин Волинської області. У 2008 р. займався нерухомістю. Йому відомо, що ОСОБА_3 займався перевезенням автомобілів та, що ОСОБА_3 мав земельну ділянку у с.Рованці;

відповідно до інформації з Реєстру прав власності на нерухоме майно державного реєстру іпотек ЄРЗВОНМ від 03.04.2014р. за ОСОБА_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 значиться: житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 ; 3-х кімнатна квартира АДРЕСА_3 ; 2-х кімнатна квартира АДРЕСА_4 ; та 1/5 частка у власності, свідоцтво про право власності б/н, 30.01.2009, Виконком Красноградської міської ради (а.с.20-23);

відповідно до інформаційної системи ДАІ автомобіль марки „БМВ 5231 23.08.2013р. придбано ОСОБА_24 , 14.02.2013р. даний автомобіль зареєстровано за ОСОБА_46 - мати обвинуваченого, а за ОСОБА_3 автомобіль зареєстровано - 29.12.2012р. (а.с.29-34);

відповідно до банківських виписок - 15.12.2012р. о 14.30.45 на рахунок НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_3 здійснено переказ грошових коштів у сумі 4000грн., м.Львів вул. Пасічна, 92 (а.с.45) - переказ грошових коштів за автомобіль потерпілого ОСОБА_6 ;

відповідно до банківських виписок 15.12.2012р. о 12.31.29 на рахунок НОМЕР_1 ОСОБА_3 здійснено переказ грошових коштів у сумі 4000грн., м.Львів вул. Щирецька, 36 (а.с.84) - переказ грошових коштів за автомобіль потерпілого ОСОБА_7 ;

відповідно до письмової розписки ОСОБА_3 від 18.12.2012р. обвинувачений ОСОБА_3 отримав від ОСОБА_7 суму в розмірі 19 500 доларів США (а.с. 85);

згідно із відповіддю Головного управління Міндоходів у м.Києві, станом на 24.07.2013р. платник з назвою « ІНФОРМАЦІЯ_3 » не перебуває на обліку в органах ГУ Міндохлдів у м.Києві. (а.с.190);

відповідно до інформації Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 11.07.2013р., організація з назвою „Копард Україна в Київській області не зареєстрована.

Так, згідно зі ст.62 ч.2 Конституції України та ст.17 ч.2 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину (кримінального правопорушення) і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом, а відповідно ст.62 ч.3 Конституції України та ст.17 ч.4 КПК України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

За умовами ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів, засобами, передбаченими цим Кодексом.

Обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 цього Кодексу у відповідності до положень ст.92 ч.1 КПК України покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, на потерпілого.

Відповідно до ст.94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
Оцінюючи показання обвинуваченого ОСОБА_3 щодо його непричетності до вчинення злочинів, відсутність умислу на отримання грошових коштів від потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , передачу ним коштів ОСОБА_19 , який і мав здійснити доставку даних автомобілів, наявність фірми «Копард Україна», не отримання ним грошових коштів у сумі 10 000 доларів США від ОСОБА_11 , які остання отримала від ОСОБА_8 , суд не бере до уваги і розцінює як такі, що дані з метою уникнення від відповідальності за вчинене, оскільки вони нелогічні, суперечать іншим доказам по справі. Так, допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_19 суду показав, що жодного відношення щодо доставки транспортних засобів з Сполучених Штатів Америки для потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 немає, про таке не знав, потерпілих не знає, свідка - ОСОБА_11 не знає, жодних відносин з нею не підтримував, та не підтримує, ніколи з нею не розмовляв. Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_11 суду показала, що свідка ОСОБА_19 не знає, з ним не спілкувалась, обвинувачений ОСОБА_3 їй ніколи про нього не розповідав. Заперечення своєї вини ОСОБА_3 суд розцінює як спосіб захисту спрямований від уникнення від кримінальної відповідальності, зазначені ним обставини повністю перевірені зібраними доказами. Так, обвинувачений ОСОБА_3 не заперечує отримання грошових коштів від потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , лише в частині отриманні ним коштів у сумі 10 000 доларів США - від потерпілого ОСОБА_8 . Так, знаючи про те, що відносно нього потерпілими написано заяви у правоохоронні органи, внесено відомості у ЄДРДР щодо злочинів ще у січні 2013 р. обвинувачений ОСОБА_3 заяв у правоохоронні органи щодо перевірки інформації про передачу ним коштів свідку- ОСОБА_19 не подає. Його покликання на те, що написання ним такої заяви не вирішило б жодним чином ситуації, та не могло б бути підставою для порушення відносно ОСОБА_19 кримінальної справи не ґрунтується на нормах процесуального законодавства. Окрім того, твердження обвинуваченого ОСОБА_3 щодо спричинення йому як працівниками міліції, так і потерпілими психологічно впливу-тиску не відповідає встановленим судом обставинам.

На підставі зібраних по справі доказів суд вважає доведеним, що обвинувачений ОСОБА_3 вчинив заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), що завдало значної шкоди потерпілому, повторно, а тому ці його дії слід кваліфікувати за ч.2 ст.190 КК України.

Його ж дії, вірно кваліфіковані за ч.3 ст.190 КК України, так як він вчинив заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), у великих розмірах.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 на підставі ст.ст.65, 66-68 КК України суд враховує: ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, особу винного, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, не працює, має посередню характеристику з місця проживання, наявність на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Враховуючи наведені обставини, суд вважає необхідним призначити йому покарання в межах санкції статті за які кваліфіковано злочини, у виді позбавлення волі.

При цьому, суд враховує вимоги ч.2 ст.416 КПК України, згідно з якими при новому розгляді в суді першої інстанції допускається застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення та посилення покарання тільки за умови, якщо вирок було скасовано за апеляційною скаргою прокурора або потерпілого чи його представника у зв`язку з необхідністю застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення або посилення покарання. Відповідно до ухвали апеляційного суду Львівської області від 9 грудня 2014 р. вирок Сихівського районного суду м.Львова від 26 вересня 2014 р. по даній справі відносно ОСОБА_3 скасовано з підстав неповноти судового розгляду та істотного порушення кримінального процесуального закону.

В судовому засіданні захисник заявив клопотання про застосування до обвинуваченого Закону України "Про амністію у 2014 році", звільнивши його від покарання, оскільки він відбув не менше однієї чверті призначеного строку основного покарання.

Обвинувачений, якому роз`яснено наслідки застування амністії, не заперечував проти застосування такої до нього.

Від прокурора та інших учасників судового провадження заперечень проти застосування амністії до обвинуваченого не поступило.

Як визначено ст.85 КК України, на підставі закону про амністію засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.

Відповідно до положень ч.2 ст.86 КК України законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання.

Згідно з ч.2 ст.3 Закону України "Про застосування амністії в Україні", установивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання. Аналогічні положення викладені у ч.2 ст.373 КПК України.

Відповідно до ст.9 Закону України "Про амністію у 2014 році" питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою прокурора, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їх захисників чи законних представників. Виконання цього Закону покладається на суди. Застосування амністії не допускається, якщо обвинувачений (підсудний) або засуджений заперечує проти цього.

Згідно із ст.2 Закону України "Про амністію у 2014 році" звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, крім тих, які підлягають звільненню від відбування покарання на підставі статті 1 цього Закону, засуджених за будь-які злочини, які не поєднані з насильством, небезпечним для життя і здоров`я, якщо вони на день набрання чинності цим Законом відбули не менше однієї чверті призначеного строку основного покарання.
Відповідно до матеріалів справи ОСОБА_3 перебував під вартою з 11 квітня 2014 р. по 30 березня 2015 р., строк якого, враховуючи вимоги ч.5 ст.72 КК України, зараховується у строк позбавлення волі.

Наведене свідчить, що ОСОБА_3 , з урахуванням ст.416 КПК України, відбув не менше однієї чверті призначеного строку основного покарання, а тому наявні підстави для застосування до положень Закону України «Про амністію у 2014 році» із звільненням його від відбування основного покарання у виді позбавлення волі.

Розглядаючи заявлені цивільні позови потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про стягнення матеріальної шкоди, підтримані ними, суд враховує наступне.

Згідно ч.2 ст.127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову у кримінальному провадженні. Ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому (ч.1 ст.129 КПК України).

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішенням, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Під час судового розгляду справи було встановлено факт заволодіння обвинуваченим шляхом шахрайства у потерпілого ОСОБА_6 4000 грн. та 9500 доларів США, потерпілого ОСОБА_8 4000 грн. та 15000 доларів США, потерпілої ОСОБА_7 4000 грн. та 19 500 доларів США, що є підставою для стягнення з останнього на користь потерпілих матеріальної шкоди.

Тами чином, цивільні позови потерпілих є підставними та, враховуючи курс долара США, з обвинуваченого на користь ОСОБА_6 слід стягнути 203 595 грн., на користь ОСОБА_8 319 150 грн., на користь ОСОБА_7 413 695 грн.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, с у д , -

з а с у д и в :

ОСОБА_3 визнати винним за ч.2 ст.190, ч.3 ст.190 КК України та призначити йому покарання

за ч.2 ст. 190 КК України 2 (два) роки позбавлення волі;

за ч.3 ст.190 КК України 3 (три) роки позбавлення волі.

На підставі ст.70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно ОСОБА_3 призначити покарання 3 (три) роки 5 (п`ять) місяців позбавлення волі.

Звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання на підставі ст.2 Закону України "Про амністію у 2014 році" від 08.04.2014 р.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 задоволити. Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 203 595 грн. заподіяної злочином матеріальної шкоди.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 задоволити. Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 413 695 грн. заподіяної злочином матеріальної шкоди.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_8 задоволити. Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_8 319 150 грн. заподіяної злочином матеріальної шкоди.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_3 - заставу - залишити без змін. Після набрання вироком законної сили суму внесеної застави в розмірі 73 080 грн. (згідно квитанції №42 від 30 березня 2015 р.) повернути застоводавцю ОСОБА_10 .
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Львівської області через Сихівський районний суд м.Львова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Відповідно до ч.6 ст.376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Головуючий ОСОБА_1