Справа № 1-64/10
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2010 року Шевченківський районний суд м,Львова аді: головуючого-судді Білінської Г.Б.

при сектретарі ОСОБА_1

за участю прокурора Соколенко В.В...

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові кримінальну справу про ачення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця мЛьвова, гр. України, з освітою середньою, розлученого, до затримання працював робітником на заводі , проживав у ІНФОРМАЦІЯ_2, раніше судимого Галицьким районним судом м.Львова . 185 ч.З КК України до 3-х років позбавлення волі з іспитовим терміном - 3 роки.

по ст. 307 ч.2 КК України,

встановив :

Підсудний ОСОБА_2 16.09.2009 р. біля 12-30 год. у невстановленому слідством місці у ві незаконно придбав для власного вживання у невстановленої особи наркотичний засіб - Дмарихуану/ вагою в перерахунку на суху речовину 41,28 гр., яку заховав у нижню білизну і у приміщення кімнати короткострокових побачень ЛВК №30, де наркотичний засіб у нього був ний та вилучений.

Допитаний у судовому засіданні підсудний вину свою у вчиненні злочину визнав частково та показав, що у незнайомої особи кавказької національності біля Краківського ринку у м.Львові .2009 р. придбав для власного вживання марихуану, яку заховав у нижню білизну. Після цього у ЛВК №30 для короткострокового побачення із своїм знайомим ОСОБА_3, який відбуває ня у колонії. Наміру передавати ОСОБА_3, чи кому-небудь іншому придбаний наркотичний він не мав, оскільки придбав його для себе. Перед побаченням не залишив пакетик із аною у іншому місці, бо не думав, що його можуть обшукувати і пакет знайдуть. У вчиненому ься, просить суворо не карати..

Крім фактичного визнання вини підсудним, його винуватість у скоєнні злочину стверджена : -показаннями свідка ОСОБА_4 у судовому засіданні про те, що станом на вересень 2009 року працював начальником оперативного відділу ЛВК №30. 16.09.2009 р. поступила оперативна ація, що ОСОБА_2,який перебуває на короткостроковому побаченні із засудженим ем І. , має намір передати наркотичний засіб. Побачення ОСОБА_2 було достроково нено, його було виведено із кімнати побачень і під час поверхневого огляду у нижній білизні Підсудного було виявлено та вилучено пакет із речовиною рослинного походження. Від дачі будь-яких ояснень ОСОБА_2 відмовився.

-оголошеними та перевіреними у судовому засіданні показаннями свідків ОСОБА_5 а.с. 60-61/, ОСОБА_6 / а.с. 62-63/ про те, що 16.09.2009 р. вони були запрошені в якості понятих під ас вилучені у приміщенні ЛВК №30 із нижньої білизни затриманого ОСОБА_2 пакета із ечовиною рослинного походження. При цьому затриманий жодних пояснень з цього приводу не давав.

- показаннями свідка ОСОБА_7 / а.с. 68-69/ на досудовому слідстві, які оголошені та перевірені судовому засіданні, про те, що після затримання ОСОБА_2 та вилучення у нього пакета із іечовиною рослинного походження, підсудний пояснив, що мав намір цей пакет передати засудженому ю імені Дмитро.

-із оголошених показань свідка ОСОБА_3 / а.с. 64/ вбачається, що свідок не знав про те, що ОСОБА_8 16.09.2009 р. прийде до нього на короткострокове побачення , не домовлявся із ним про иередачу наркотику ні для себе, ні для будь-кого із засуджених . Під час побачення ОСОБА_2 йому ро наявність у нього наркотику не говорив.

- протоколом вилучення від 16.09.2009 р. / а.с. 8/ стверджується, що у підсудного ОСОБА_2Є, приміщенні ЛВК №30 було виявлено та вилучено пакет із речовиною рослинного походження, яка гідно висновку судової фізико-хімічної експертизи №3/1423 від 09.10.2009 р. / а.с.82-84/ являється аркотичним засобом канабісом /марихуаною/ ,вагою в перерахунку на суху речовину 41,28 грама.

-речовими доказами по справі.

Органом досудового слідства дії підсудного кваліфіковані за ч.2 ст.307 КК України, як езаконне придбання, зберігання- з метою збуту наркотичних засобів у місця позбавлення волі за »передньою змовою групою осіб.

Суд, зясувавши обставини скоєння злочину, вивчивши зібрані по справі докази, приходить до висновку, що ні в ході досудового слідства, ні в судовому засіданні не здобуто жодних доказів в підтвердження такого обвинувачення.

Як пояснив у судовому засіданні підсудний, і цю обставину ствердив у ході досудового слідства жідок ОСОБА_3, їх побачення не було обумовлено , а відбулось спонтанно. Побачення відбувалось у пмнаті короткострокових побачень без отримання засудженим від підсудного передачі, а лише вдбувалась розмова по телефону. Припущення свідка ОСОБА_4 про те, що через пластиковий барєр, кий відділяє засудженого від особи; яка прийшла на побачення , у кімнаті побачень , де присутні ще >іля пятнадцяти осіб і періодично ведеться відеоспостереження, можливо передати засудженим вборонені предмети , не є на думку суду доказом того, що така передача з боку підсудного мала відбутись. Факт вилучення наркотичного засобу у підсудного саме у приміщенні ЛВК №30 також, на Ьумку суду, не може бути доказом намірів підсудного на збут наркотичного засобу у приміщенні колонії. У судовому засіданні підсудний заперечив свої пояснення ,дані після затримання, про те, що мав намір передати наркотик засудженому по імені Дмитро , посилаючись на те, що у приміщенні Шевченківського РВ ЛМУ ГУМВСУ у Л/о на нього чинився фізичний тиск з боку оперативних Працівників міліції, дії яких він оскаржував у Генеральну прокуратуру України. Органом досудового слідства особа, що відбуває покарання у ЛВК №30, по імені Дмитро не встановлена .

Відтак, суд вважає, що дії підсудного ОСОБА_2 слід перекваліфікувати з ч.2 ст. 307 КК України на ч.І ст. 309 КК України, оскільки він незаконно придбав, перевозив -і зберігав наркотичний їасіб без мети збуту.

При обранні покарання підсудному суд враховує ступінь суспільної небезпечності скоєного їлочину , його характер, особу підсудного, який свою вину фактично визнав ,у вчиненому розкаявся , має на утриманні неповнолітню дитину, та вважає, що його виправлення та перевиховання можливе дише в умовах ізоляції від суспільства.

Вироком Галицького районного суду м.Львова від 25.05.2009 р. ОСОБА_2 був засуджений

по ст. 185 ч.2 КК України до трьох років позбавлення волі , звільнений від відбування покарання з випробуванням, та йому був встановлений іспитовий термін три роки. Оскільки підсудний злочин вчинив під час іспитового терміну, відповідно до вимог ст. 71 КК України суд вважає за необхідне частково приєднати до покарання за даним вироком невідбуте покарання за вироком Галицького районного суду м.Львова від 25.05.2009 р..

Керуючись ст.ст. 323,324 КПК України, суд ^ засудив:

ОСОБА_2 визнати винним та засудити по ст. 309 ч.І КК України до одного року позбавлення волі.

У відповідності до ст.71 КК України частково приєднати невідбуте покарання за вироком Галицького районного суду м.Львова від 25.05.2009 р. і остаточно вважати засудженим на три роки шість місяців позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу залишити взяття під варту та строк відбування покарання рахувати з 16.09.2009 р. - дня фактичного затримання.

Речові докази по справі - знищити.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь НДЕКЦ при ГУМВСУ у Львівській області . 187грн. 80 коп.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через місцевий суд протягом

І п'ятнадцяти діб - для засудженого з моменту вручення копії вироку, для інших учасників процесу - з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_9