Справа № 461/3307/15-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/706/15 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія ч.1 ст.186 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2015 року колегія суддів Судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області у складі:
головуючого: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

з участю прокурора: ОСОБА_6

захисника : ОСОБА_7

обвинуваченого: ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові кримінальне провадження №0000846 від 13.03.2015 р. за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше не судимого, прож. АДРЕСА_1 на вирок Галицього районного суду м. Львова від 11 червня 2015 року

в с т а н о в и л а:
Цим вироком ОСОБА_8 засуджено за ст.ст. 186 ч.1, 75 КК України на 2 роки позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки, з покладенням обов`язків передбачених ст. 76 КК України. Запобіжний захід залишено домашній арешт, вирішено питання з речовими доказами.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 вважає недоведеним умисел ОСОБА_8 на заволодіння ноутбуком потерпілого-власника кафе, оскільки такими діями він переслідував мету заставити його розрахуватись із ОСОБА_9 , яка працювала в кафе та не отримала зароблені гроші і просить вирок скасувати, а кримінальне провадження закрити.
Заслухавши доповідача, ОСОБА_8 та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши кримінальне провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_8 визнаний винним та засуджений за те, що він, 13 березня 2015 року, о 20 год., перебуваючи в кафе «Бахчисарай», що на вул. А.Волошина, 6 у м. Львові, маючи умисел на викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, відкрито заволодів ноутбуком потерпілого ОСОБА_10 , після чого покинув приміщення кафе та втік.
ОСОБА_8 не заперечує факт відкритого заволодіння ноутбуком у власника кафе, але як заставу, пояснює такі дії намаганням заставити його таким чином виплатити заборгованість по заробітній платі ОСОБА_9 .
Разом з тим ОСОБА_9 заявила в суді про те, що не просила свого хлопця заступатися за неї та вчиняти такі дії, що підтверджує ОСОБА_8 в суді апеляційної інстанції. Оцінюючи його поведінку під час вчинення злочину ігнорування можливості домовитись з потерпілим без відкритого заволодіння ноутбуком, застосування зброї з метою перешкодити потерпілому та свідку ОСОБА_11 затримати його після вчинення злочину та відсутність будь-яких доказів про намір обвинуваченого повернути ноутбук, місцевий суд прийшов до обгрунтованого висновку про те, що умисел ОСОБА_8 був спрямований на заволодіння майном потерпілого. Його твердження в суді першої інстанції про те, що він заволодів ноутбуком власника кафе з метою заставити його таким чином виплатити заборгованість по заробітній платі ОСОБА_9 , доводи з цього приводу апеляційної скарги, спростовуються дослідженими в суді доказами та розцінюються колегією суддів як намагання уникнути відповідальності за вчинене.
Підстав для задоволення апеляційної скарги колегія суддів не вбачає.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 419 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:
апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Галицього районного суду м. Львова від 11 червня 2015 року щодо ОСОБА_8 ,- без зміни.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили, а засудженим, який тримається під вартою в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4