йСправа № 304/33/16-к Провадження № 1-кс/304/5/2016
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 січня 2016 року м. Перечин

Слідчий суддя Перечинського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі - ОСОБА_2 , з участю прокурора Перечинського відділу Ужгородської місцевої прокуратури - ОСОБА_3 , слідчого СВ Перечинського відділення поліції Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції - ОСОБА_4 , підозрюваного - ОСОБА_5 , розглянувши клопотання щодо
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, тимчасово непрацюючого, раніше судимого;
про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,-

В С Т А Н О В И В :

До Перечинського районного суду надійшло клопотання слідчого СВ Перечинського відділення поліції Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту щодо гр. ОСОБА_5 . Клопотання мотивовано тим, що під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 , будучи раніше судимим, на шлях виправлення не став, а навпаки знову вчинив злочин за наступних обставин. Так, 05 листопада 2015 року біля 13год.15хв. ОСОБА_5 , перебуваючи в приміщенні навчального класу 1-А Перечинської ЗОШ І-ІІІ ступенів, що розташоване у м.Перечин по вул.Червоноармійській, діючи умисно, повторно, з корисливих спонукань, з метою особистого збагачення, відкрито в присутності інших осіб, усвідомлюючи, що був помічений останніми, викрав із вчительського столу речі, які належать гр. ОСОБА_6 , а саме: мобільний телефон марки Samsung duos модель GTS7262, вартість якого згідно висновку експерта №335-11-15 від 11 листопада 2015 року становить 967 гривень 50 копійок, стартовий пакет оператора мобільного зв`язку «МТС», вартість якого згідно довідки виданої ФОП ОСОБА_7 від 11 листопада 2015 року становить 20 гривень, жіночий гаманець вартість якого згідно довідки виданої ФОП ОСОБА_8 від 11 листопада 2015 року становить 270 гривень, та грошові кошти в сумі всього 180 гривень, які знаходилися в гаманці, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальні збитки на загальну суму всього 1437 гривень 50 копійок. Своїми протиправними діями ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.186 КК України. ОСОБА_5 під час допиту свою вину визнав повністю. Крім цього, його вина повністю підтверджується й іншими зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: заявою гр. ОСОБА_6 , протоколами огляду місця події, протоколом огляду речей, протоколом допиту потерпілої ОСОБА_6 , показаннями свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 . Враховуючи те, що підозрюваний ОСОБА_5 вчинив злочин, який згідно ст.12 КК України є тяжким злочином і за який передбачено покарання у виді позбавлення волі від чотирьох до шести років, а також те, що ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків, знищити спотворити будь-які із речей, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, може повторно вчинити новий злочин, по місцю проживання характеризується посередньо, а тому слідчий вважає, що запобігти цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, а саме особистої поруки, особистого зобов`язання, домашнього арешту, застави, не можливо, у зв`язку з чим просить застосувати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід саме у вигляді тримання під варту.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_4 подане клопотання підтримали повністю та просили його задовольнити, посилаючись на обставини викладені у ньому.

Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні від послугів буд-якого адвоката у присутності адвоката ОСОБА_12 відмовився, при цьому заявив, що така його відмова не пов`язана з його матеріальним становищем. Також пояснив, що свою вину в інкримінованому йому злочині він визнає повністю, щиро розкаюється, висловлює щирий жаль з приводу своїх незаконних дій, категорично засуджує таку свою незаконну поведінку та зобов`язується у майбутньому не порушувати закон. Тому просить слідчого суддю взяти до уваги дані обставини та застосувати до нього менш суворий запобіжний захід, а саме домашній арешт, який і зможе забезпечити його нормальну процесуальну поведінку, як підозрюваного так і обвинуваченого.

Слідчий суддя, заслухавши учасників процесу, вивчивши надані матеріали кримінального провадження, приходить до наступного висновку.

Так, у судовому засіданні встановлено, що 05.11.2015 року матеріали досудового розслідування за вищевказаним фактом були внесені слідчим ОСОБА_4 до ЄРДР за №0000720.

Також встановлено, що 14 січня 2016 року підозрюваному ОСОБА_5 було повідомлено про підозру в скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

Разом з цим встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого йому злочину, за який може понести покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років.

Крім цього встановлено, що ОСОБА_5 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за корисливі злочини, має постійне місце проживання (адреса: АДРЕСА_1 ),офіційно не працевлаштований, неодружений, будь-який майном не володіє, по місцю реєстрації характеризується добре.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Згідно статті 5 п.1 підпункт «с» Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, і в таких випадках, як: законний арешт або затримання особи, здійснені з метою припровадження її до встановленого законом компетентного органу на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо є розумні підстави вважати за необхідне запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Відповідно до ст.29 Конституції України кожна людина має право на свободу та особисту недоторканість. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно ч.1 ст.12 КПК України під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом. Кожен, кого затримано через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення або інакше позбавлено свободи, повинен бути в найкоротший строк доставлений до слідчого судді для вирішення питання про законність та обґрунтованість його затримання, іншого позбавлення свободи та подальшого тримання. Затримана особа негайно звільняється, якщо протягом сімдесяти двох годин з моменту затримання їй не вручено вмотивованого судового рішення про тримання під вартою.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно ст.176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою. Запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно ч.1 та п.4 ч.2 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;4)міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Згідно ч.1 та ч.4 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Отже, враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що обов`язок обґрунтування підстав застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лежить саме на прокуророві й не може бути лише формальним посиланням на це, без надання слідчому судді достатніх доказів по справі.

Разом з цим, як убачається із внесеного органом досудового слідства клопотання та приєднаних до нього копій матеріалів, то такі не містять достатніх даних, які б вказували на безумовну необхідність обрання щодо підозрюваного такого суворого виду запобіжного заходу як тримання під вартою. Наведені ж у судовому засіданні прокурором та слідчим доводи про те, що підозрюваний може незаконно впливати на свідків, знищити спотворити будь-які із речей, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, може повторно вчинити новий злочин, ґрунтуються на припущеннях і тому не можуть слугувати достатньою підставою для тримання його під вартою.

Тому, з урахуванням викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що одна тільки тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 не є достатньою підставою для тримання його під вартою.

Разом з цим, на переконання слідчого судді, у даному кримінальному провадженні з урахуванням вищезазначеного існує незначний ступінь ризиків з боку підозрюваного перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні, однак таким ризикам може дієво запобігти інший запобіжний захід, який не є виключним за своєю суворістю.

Адекватним та ефективним механізмом з огляду на положення ст.ст.177, 181 КПК України у цій справі, на думку слідчого судді, буде запобіжний захід саме у вигляді домашнього арешту без застосуванням електронних засобів контролю строком на два місяці.

Тому, керуючись ст. 5 п.1 підпункт «с» Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини, ст.29 Конституції України, ст.ст.177,183,186,193,196,197,309 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В :
У клопотанні слідчого СВ Перечинського відділення поліції Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.

Застосувати щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту без застосуванням електронних засобів контролю строком на два місяці.

Заборонити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишати цілодобово житло, в якому він проживає та яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалу для організації виконання направити начальнику Перечинського відділення поліції Ужгородського відділу поліції ГУ Національної поліції в Закарпатській області.

Дата закінчення дії даної ухвали 14 березня 2016 року (включно).

На ухвалу може бути подана апеляція до апеляційного суду Закарпатської області протягом п`яти діб з моменту її оголошення.
Слідчий суддя: ОСОБА_1