Комсомольський районний суд м.Херсона
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2010 року Комсомольський районний суд м. Херсона у складі:

головуючого судді Мусулевського Я.А.

при секретарі Труновій Н.С.

за участю прокурора Матвієнко О.А.

потерпілого ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, не працюючого, мешкає за адресою: м. Херсон, с. Камишани, провул. Річний, 9, раніше засудженого вироком Комсомольського районного суду м. Херсона від 04.04.2001 року за ст.. 141 ч. 2 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.. 46-1 КК України виконання покарання відстрочено на 2 роки зі стягненням з нього штрафу в розмірі 680 грн.,

в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України.

в с т а н о в и в :

23.04.2003 року, приблизно в 01.00 год. ОСОБА_2 за попередньою змовою з ОСОБА_3 (засудженого вироком Комсомольського районного суду м. Херсона від 23.12.2003 року), перебуваючи на вул.. Ілліча в м. Херсоні, зупинили автомобіль НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1, на якому приїхали в с. Приозерне в м. Херсоні, де зупинили останній біля буд. № 50 по вул.. Виноградній, та раптово, з метою заволодіння грошовими коштами виручки таксиста, із застосуванням фізичного насилля, небезпечного для життя та здоровя, напали на потерпілого ОСОБА_4, що виразилося в нанесені ударів кастетом по голові, тілу, ногам, чим завдали останньому легкі тілесні ушкодження, які потягли короткочасний розлад здоровя. Після чого, злякавшись господаря будинку № 50, який підійшов до місця події, зникли з місця вчинення злочину.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 свою вину в пред'явленому обвинуваченні не визнав та пояснив, що в квітні 2003 року в м. Херсоні зустрівся з ОСОБА_3, з яким вирішили поїхати в с. Приозерне до знайомих. Вони зупинили таксі автомобіль марки «Жигулі». Він сів на заднє сидіння, а ОСОБА_3 сів на переднє пасажирське сидіння. Вони сказали таксисту куди необхідно було їхати. Під час поїздки, по голосу, він впізнав таксиста, з яким у нього раніше був конфлікт. Коли вони приїхали в с. Приозерне та сказали таксисту де зупинитися, і коли автомобіль зупинився, він почав наносити потерпілому удари рукою в голову. Між ними завязалася бійка і через деякий час він відчув на собі кров, а в руці у ОСОБА_4 він побачив ніж. ОСОБА_3 також наносив удари потерпілому. В подальшому він вибив з руки потерпілого ніж та виплигнув з машини. Після чого побіг до себе додому, а пізніше поїхав з міста, оскільки ховався від міліції, так як побоювався покарання. Мети заволодіти майном ОСОБА_4 у нього не було, з ОСОБА_3 заздалегідь вони ні про що не домовлялися.

Не дивлячись на не визнання своєї вини з боку ОСОБА_2, його винність у вчиненому злочині повністю доведена та підтверджується:

Показами потерпілої ОСОБА_1, який в судовому засіданні підтримав покази, які давав на стадії досудового слідства та пояснив, що весною 2003 року він працював таксистом на власному автомобілі марки ВАЗ 2106. Одного дня близько 12 години ночі, в м. Херсоні по вул.. Ілліча, біля ресторану «Балкан» він побачив двох хлопців, які його зупинили. Він їх впізнав, як мешканців с. Камишани. Це були ОСОБА_2 та ОСОБА_3. ОСОБА_3 попросив відвезти їх в с. Приозерне та сів на переднє сидіння. ОСОБА_2 сів на заднє. В машині пасажири майже мовчали. В с. Приозерне Малий сказав куди їхати та де зупинитися. Місце де вони зупинилися не освітлювалося, було не проїзним та глухим (пустир). Коли машина зупинилася ОСОБА_3 повернувся назад та спитав у ОСОБА_2: «Ну, що будемо розраховуватися?», на що останній відповів задовільно. Після чого він відчув сильний удар у голову з правого боку. Хто вдарив, він точно не знає. Оскільки удар прийшовся у задню частину голови, то вважає, що першим його вдарив ОСОБА_2. Одночасно з цим ОСОБА_2 схопив його за шию та став душити. Він просив їх зупинитися та сказав, що їх знає. Після чого ОСОБА_3 зупинився та спитав у ОСОБА_2, що йому робити. На що останній відповів: «Вили». ОСОБА_3 спитав: «Куди?», ОСОБА_2 відповів: «В голову». ОСОБА_3 продовжив наносити удари. В ході бійки він побачив у когось в руці ніж. Потім з двору біля якого зупинився автомобіль вийшов чоловік та поцікавився, що відбувається. ОСОБА_3 йому сказав йти назад. Він кричав, що він таксис та що його ріжуть. При цьому ОСОБА_2 закривав йому рот. ОСОБА_3 вийшов з машини і йому вдалося вирвати у ОСОБА_2 ніж і також вийти з машини. Він забіг до подвіря чоловіка який вийшов, де і викинув ніж. Загрозу своєму життю та здоровю, він сприймав реально. Вважає, що на нього напали з метою заволодіти грошима, хоча про це нападники не говорили та у нього нічого не вимагали.

Показами свідка ОСОБА_5, який в судовому засіданні пояснив, що він проживає в с. Камишани та знає мешканців села ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_1. В квітні 2003 року в ночі, до нього додому прийшли ОСОБА_2 та ОСОБА_3, при цьому ОСОБА_2 був в крові. Вони йому розповіли, що в м. Херсоні взяли таксі та поїхали в с. Приозерне. Там таксист запросив суму більшу ніж вони домовлялися. Таксистом був ОСОБА_1. Також вони згадали про колишню сварку та між ними завязалася бійка. В бійці вони використовували кастети, а ОСОБА_1 ніж. Пізніше мати ОСОБА_3 просила його зустрітися з ОСОБА_1 та зясувати яким чином вони зможуть залагодити конфлікт. Але при зустрічі ОСОБА_1 не захотів з ним спілкуватися.

Показами свідка ОСОБА_6, який в судовому засіданні підтримав покази які давав на стадії досудового слідства та пояснив, що проживає зі своєю родиною в с. Приозерне по вул.. Виноградній, 50. Вночі, в квітні 2003 року, він перебуваючи вдома почув лай собаки та як підїхав автомобіль. Коли він вийшов на подвіря то почув в машині шум та хрипіння. Він підійшов до машини, відкрив двері та поцікавився, що відбувається. Йому відповіли, що пяний не хоче виходити з машини. Потім він почув крик чоловіка про те, що він таксист і його вбивають, просив про допомогу. Він сказав, щоб відпустили таксиста, а сам взяв палку. Тоді водій автомобіля вибіг з машини та забіг до нього у двір. Він зайшов у двір та викликав карету швидкої допомоги і міліцію. Куди ділися інші особи з машини він не знає.

Показами свідка ОСОБА_7, яка в судовому засіданні пояснила, що вона проживає зі своєю родиною в с. Приозерне по вул.. Виноградній, 50. Вночі, в квітні 2003 року, вона перебувала вдома. ЇЇ розбудив чоловік та розповів про напад на таксиста. Пізніше її запросили бути пойнятою, де в її присутності виявили та вилучили із салону автомобіля кастет, а з їхнього подвіря ніж.

Показами свідка ОСОБА_8, яка в судовому засіданні пояснила, що в квітні 2003 року вона була запрошена працівниками міліції бути пойнятою при огляді автомобіля та подвіря буд. № 50 по вул.. Виноградній в с. Приозерне. При ній в автомобілі було виявлено та вилучено кастет, а з подвіря ніж.

Показами свідка ОСОБА_3, який в судовому засіданні пояснив, що весною 2003 року він з ОСОБА_2 в м. Херсоні зупинили таксі щоб поїхати в с. Приозерне до знайомого. Приїхавши в село він показав де зупинитися. Коли почали розраховуватися, то у них з таксистом виник конфлікт. Почалася бійка. З двору біля якого зупинився автомобіль вийшов чоловік, який цікавився тим що відбувалося. Після чого, вони з ОСОБА_2 втекли з місця пригоди. Свої покази, які він давав в якості підозрюваного, обвинуваченого та підсудного не підтримав. Сказав, що тоді говорив неправду, оскільки хотів вийти на волю та в міліції на нього здійснювався тиск.

Показами свідка ОСОБА_9, які були оголошені в судовому засіданні та які він давав на стадії досудового слідства, з яких вбачається, що на початку травня 2003 року його на таксі підвозив ОСОБА_1, який був побитий та порізаний. Разом з ним він підїхав до якогось хлопця (Дешкант) і між ними відбулася розмова про те, що мати когось з інших осіб, хоче залагодити конфлікт, який виник між ОСОБА_1 та її сином. З розмови свідок зрозумів, що вночі до того хлопця прийшли двоє інших хлопців, які були в крові та розповіли йому, що хотіли заробити грошей шляхом нападу на таксі. В м. Херсоні вони зупинили таксі, коли приїхали на місце то напали на водія, але водій їх впізнав і вони вирішили його вбити, але їм щось перешкодило і вони втекли. Коли вони йшли до хлопця з яким говорив ОСОБА_1 (Дешканта), то придумали історію, що це на них напав таксист, оскільки вони не зійшлися на ціні за проїзд.

Протоколом очної ставки між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 від 06.06.2003 року згідно якого ОСОБА_1 підтвердив свої покази, а ОСОБА_3 зазначив, що у них з ОСОБА_2 був умисел на заволодіння грошима таксиста. ОСОБА_2 пропонував оглушити таксиста кастетом, а потім заволодіти його грошима. (а.с. 82-84);

Протоколом очної ставки між ОСОБА_1 та Дишконтом від 10.06.2003 року згідно якого ОСОБА_1 підтримав свої покази, а ОСОБА_5 підтвердив, що ОСОБА_2 і ОСОБА_5 розповідали йому, про те, що напали на таксиста з метою заволодіння його майном (а.с. 85-87);

Протоколом огляду місця пригоди від 23.04.2003 року, згідно якого при огляді в салоні автомобіля виявлено кастет, а на подвірні буд. № 50 по вул.. Виноградній в м. Херсоні ніж (30-35);

Протоколом огляду кастету від 12.07.2003 року (а.с. 62);

Протоколом відтворення обставин події від 05.06.2003 року, згідно якого ОСОБА_5 підтвердив свої покази та показав, яким чином відбувся напад на таксиста (а.с. 80, 81);

Висновком судово-медичної експертизи № 1060 від 09.06.2003 року відповідно до якого у ОСОБА_1 виявлені наступні тілесні ушкодження: струс головного мозку, забійні рани голови, обличчя, лівої кісті, які виникли від ріжучої дії острого предмету та відносяться до легких тілесних ушкоджень, які потягли короткочасний розлад здоровя (а.с. 45, 46);

Вироком Комсомольського районного суду м. Херсона від 23.12.2003 року згідно якого було встановлено той факт, що ОСОБА_3 23.04.2003 року близько 01.00 год. за попередньою змовою з особою, матеріали відносно якої були виділені в окреме провадження (ОСОБА_2), напали на таксиста з метою заволодіння його майном. Згідно даного вироку суду, в судовому засіданні ОСОБА_3 свою вину визнав та пояснив, що його знайомий ОСОБА_2 запропонував йому заробити грошей шляхом нападу на водія таксі, що вони й намагалися зробити. Найнявши таксі та приїхавши на ньому в с. Приозерне, вони напали на таксиста. Але свій намір до кінця не довели, оскільки були налякані чоловіком який вийшов з будинку. Цим вироком ОСОБА_3 був визнаний винним у вчинені злочину передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України (а.с. 134).

Суд критично відноситься до пояснень підсудного ОСОБА_2 та свідка ОСОБА_3 про те, що у них не було наміру нападати на водія таксі (ОСОБА_1) з метою заволодіння його майном, оскільки такі пояснення спростовуються вищезазначеними доказами у своїй сукупності. Також їх позиція спростовується аналізом їх пояснень та пояснень свідка ОСОБА_5. Так, підсудний ОСОБА_2 та свідок ОСОБА_3 пояснювали, що найняли таксі о 01.00 год. для поїздки в с. Приозерне до свого знайомого. Але назвати цього знайомого та місце його проживання не змогли. Після нападу, перебуваючи в крові, вони пішли до свого знайомого свідка ОСОБА_5, який проживав в с. Камишани, що від місця пригоди знаходиться на відстані приблизно 6-8 км. (про що зазначив в судовому засіданні сам ОСОБА_5). До знайомого який проживав в с. Приозерне і до якого вони їхали, вони чомусь не пішли. В судовому засіданні свідок ОСОБА_5 висунув припущення, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 могли їхати на тренування в училище, яке знаходиться далі місця пригоди, але він нічого не сказав про знайомого у с. Приозерне. Тим більше, виникає сумнів у можливості проведення будь-якого тренування о першій годині ночі.

Таким чином, суд розцінює обрану підсудним позицію не визнання вини, як спосіб помякшення кримінальної відповідальності за вчинене.

Аналізуючи наведене, суд вважає, що винність підсудного в скоєнні злочину доведена повністю, його дії повинні бути кваліфіковані за ч.2 ст.187 КК України, тобто напад з метою заволодіння чужим майном (розбій), поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоровя особи, яка зазнала нападу, вчинений за попередньою змовою групою осіб.

При визначенні виду та міри покарання ОСОБА_2 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу підсудного, який раніше судимий за злочини проти власності, тривалий час перебував у розшуку, за місцем проживання характеризується посередньо, має сина ІНФОРМАЦІЯ_4. Обставин, що помякшують та обтяжують покарання судом не встановлено, у звязку з чим вважає, що виправлення та перевиховання підсудного можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.

Керуючись ст. 323, 324 КПК України, суд

З А С У Д И В :

ОСОБА_2 за ст. 187 ч.2 КК України до семи (7) років шести (6) місяців позбавлення волі у кримінально-виконавчій установі з конфіскацією всього особистого майна.

Строк відбування покарання відраховувати з 08.07.2009 року з моменту фактичного затримання (а.с. 107).

Міру запобіжного заходу тримання під вартою залишити без змін.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Херсонської області протягом 15 діб з моменту його проголошення, засудженим в той же строк з моменту отримання копії вироку.

Суддя Я.А. Мусулевський