Номер провадження 1-кс/643/1820/15
УХВАЛА

18.12.2015 року Московський районний суд м. Харкова у складі слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Новотроїцьке Волноваського району Донецької області, громадянина України, із неповною середньою освітою, не працюючого, неодруженого, дітей не має, раніше не судимого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України,
Прокурор звернувся до суду з клопотанням, в якому просить застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В обґрунтування клопотання зазначено, що в ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 разом з ОСОБА_5 17.12.2015, приблизно об 11 год. 20 хв., знаходились навпроти будинку №5, що розташований за адресою: м. Харків, Харківська набережна, позаду потерпілої ОСОБА_6 . Діючи за раптово виниклим злочинним наміром, спрямованим на відкрите викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, за попередньою змовою з ОСОБА_5 , ОСОБА_4 вихопив з лівої руки потерпілої ОСОБА_6 мобільний телефон LG «3G D724», IMEI: А: НОМЕР_1 ; IB: НОМЕР_2 , вартість якого згідно висновку судовотоварознавчої експертизи № 471 від 18.12.2015 становить 4172 грн. 00 коп., в якому знаходилося дві сім карти мобільного оператора «МТС», що для потерпілої матеріальної цінності не представляють, та накопичувач пам`яті торгової марки «SanDisk», об`ємом пам`яті 2 GB, що також для потерпілої матеріальної цінності не представляє. Після чого, заволодівши мобільним телефоном потерпілої ОСОБА_7 , ОСОБА_4 разом з ОСОБА_5 побігли в протилежну сторону, вздовж Харківської набережної, ігноруючи вимогу потерпілої повернути їй викрадений мобільний телефон. Проігнорувавши вимогу останньої, продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, направлений на відкрите викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправність вчинюваних ним дій, ОСОБА_4 разом з ОСОБА_5 прослідували через вул. Феєрбаха до Московського проспекту, де навпроти будинку №36 по пр. Московському, протиправні дії ОСОБА_4 та ОСОБА_5 були зупиненні перехожими громадянами, в зв`язку з чим ОСОБА_4 не довів свої злочинні дії до кінця з причин, не залежних від його волі. В результаті вказаних злочинних дій, ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_7 матеріальний збиток на суму 4172 грн. 00 коп.
Вина ОСОБА_4 , який підозрюється у вчиненні вказаного вище злочину, повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: показаннями потерпілої ОСОБА_7 , показаннями свідка ОСОБА_8 , показаннями свідка ОСОБА_9 , протоколом ОМП від 17.12.2015, висновком судово товарознавчої експертизи № 471 від 18.12.2015.
У діях ОСОБА_4 вбачаються ознаки складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України, тобто закінченого замаху на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчиненого за попередньою змовою групою осіб.
Приймаючи до уваги, що підозрюваний ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, який згідно ст. 12 КК України є тяжким і за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі понад чотири роки, може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки не має місця роботи, постійного джерела доходу, стійких соціальних зв`язків, може переховуватись від органів досудового розслідування, оскільки не має постійного місця мешкання, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, прокурор звернувся до суду з дійсним клопотанням.
В судовому засіданні прокурор підтримав заявлене клопотання та викладені в ньому доводи. Пояснив, що оскільки підозрюваний не має постійно місця проживання та роботи в м. Харкові, існують ризики вчинення ним іншого кримінального правопорушення та переховування від органів досудового розслідування та суду.
Підозрюваний ОСОБА_4 просив суд обрати відносно нього більш м`який запобіжний захід, зазначивши, що зобов`язується з`являтись до слідчого за першою вимогою. При цьому підтвердив вчинення ним вищевказаного злочину за вказаних вище обставин, надавши відповідні пояснення. Зазначив, що у зв`язку із скрутним матеріальним становищем погодився на пропозицію свого знайомого на прізвище ОСОБА_10 , який запропонував йому відкрито заволодіти мобільним телефоном, який вони побачили в руці жінки. Після цього він шляхом ривку вирвав з руки жінки мобільний телефон та вони побігли з місця вчинення злочину, проте були затримані перехожими. Також зазначив, що будь-якого насильства відносно потерпілої не вчиняв. Крім того, вони на першу вимогу перехожих віддали останнім викрадений мобільний телефон та не чинили будь-якого опору вказаним перехожим, які фактично затримали їх до приїзду працівників поліції.
Слідчий суддя, заслухавши пояснення учасників судового розгляду та дослідивши надані докази, встановив наступне.
ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України, тобто у закінченому замаху на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчиненому за попередньою змовою групою осіб.
Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця події, згідно якого був вилучений мобільний телефон з IMEI, тотожнім IMEI телефону, який згідно показань потерпілої був у неї викрадений; даними протоколу допиту потерпілої ОСОБА_7 , який надала пояснення щодо відкритого заволодіння її мобільним телефоном за вказаних вище обставин; даними протоколів допиту свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , які надали пояснення щодо затримання ними двох осіб, які здійснили викрадення мобільного телефону потерпілої.
Вирішуючи питання щодо виду запобіжного заходу, який обирається підозрюваному, суд керується наступним.
Згідно ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років. Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Частина 2 ст. 177 КПК України передбачає, що підставою застосування запобіжного заходу є, крім іншого, наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд, як зазначено в ч. 1 ст. 194 КПК України, зобов`язаний встановити в тому числі недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Частиною 4 ст. 194 КПК України передбачено, що якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 є раніше несудимою особою. З показань ОСОБА_4 , а також показань свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_8 вбачається, що після затримання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 останні добровільно видали викрадений мобільний телефон, а також не чинили будь-якого опору вказаним свідкам, які їх затримали до приїзду співробітників поліції. З показань ОСОБА_4 та потерпілої вбачається, що до останньої будь-якого насильства застосовано не було. ОСОБА_4 підозрюється за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України, в зв`язку з чим максимальний розмір призначеного йому покарання, в разі визнання його винуватим та засудження судом, не перевищуватиме 4 років позбавлення волі.
З урахуванням наведеного вище суд приходить до висновку, що сам по собі факт відсутності у ОСОБА_4 зареєстрованого місця проживання та роботи в м. Харкові, а також наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним тяжкого злочину, не може бути достатньою підставою для висновку щодо неможливості застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, а також висновку відносно того, що більш м`які запобіжні заходи не здатні запобігти наявним ризикам здійснення підозрюваним дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.
Враховуючи наведене, суд відмовляє в задоволенні клопотання прокурора щодо обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Разом з тим, враховуючи наявність обґрунтованої підозри про вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 с. 15 ч. 2 ст. 186 КК України та вагомість наявних доказів про вчинення ним вказаного кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що йому загрожує в разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, дані про особу підозрюваного, зокрема відсутність у нього зареєстрованого місця проживання в м. Харкові та постійної роботи, відсутність родичів в м. Харкові, суд вважає доведеним наявність ризиків, зазначених прокурором, та необхідність застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу.
Враховуючи наведені вище обставини, з метою забезпечення виконання ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків, запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, суд вважає за необхідне обрати ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки вважає, що більш м`які запобіжні заходи не здатні запобігти існуючим ризикам.
Керуючись ст. 177, 178, 181, 183, 193, 194, 195, 196, 206, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -
В задоволенні клопотання прокурора Харківської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 відмовити.
Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Новотроїцьке Волноваського району Донецької області, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю, зобов`язавши ОСОБА_4 виконувати наступні обов`язки:
-прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування, прокурора або суду.
- не залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , в період часу з 18:00 години до 09:00 години наступного дня;
- не відлучатись із м. Харкова без дозволу слідчого, прокурора або суду.
- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання;
- носити електронний засіб контролю;
- утримуватись від спілкування з потерпілою ОСОБА_7 , свідками ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , іншими свідками у вказаному кримінальному провадженні, за винятком спілкування з вказаними особами в присутності слідчого, прокурора або суду;
- заборонити відвідувати місця значного скупчення людей (ринки, розважальні центри, бари, ресторани, кафе).
Встановити строк дії ухвали до 14.02.2016 року включно.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Копію ухвали отримав ___год.__хв. _____________2016 р. ____________