Справа № 458/981/15-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/994/15 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2015 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000381 про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_7

обвинуваченої ОСОБА_6

за апеляційною скаргою першого заступника прокурора Львівської області ОСОБА_8 на вирок Турківського районного суду Львівської області від 19 жовтня 2015 року,

в с т а н о в и л а :
Цим вироком ОСОБА_6 засуджена за ч.1 ст. 125 КК України до штрафу в сумі 550 грн.

Згідно вироку суду ОСОБА_6 09 вересня 2015 року о 19.00 год. біля річки в с. Нижня Яблунька Турківського району Львівської області під час конфлікту із ОСОБА_9 умисно вдарила її рукою по обличчю, після чого, схопивши останню за волосся, вдарила її декілька разів головою до землі, чим справи нила потерпілій легкі тілесні ушкодження: садно тім`яної ділянки голови справа, синець на нижній повіці лівого ока.

На вирок суду перший заступник прокурора Львівської області ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить провести судове слідство при розгляді даного кримінального провадження, вирок суду скасувати, ухвалити новий вирок, яким засудити ОСОБА_6 за ч.1 ст. 125 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн., в решті вирок залишити без зміни. Не оспорюючи доведеності вини обвинуваченої та правильності кваліфікації її дій, вважає судове рішення таким, що підлягає скасуванню у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність в частині призначення покарання. Зазначає, що покарання має бути визначеним у вироку таким чином, щоб під час його виконання не виникало жодних сумнівів стосовно його виду та розмірів. Судом, в порушення вимог ч.2 ст. 53, ч.1 ст. 125 КК України, призначено обвинуваченій ОСОБА_6 штраф в твердій грошовій формі 550 грн., яка не є кратною неоподатковуваному мінімуму доходів громадян становить 32,35 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що свідчить про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, яке може викликати труднощі при виконанні судового рішення.

Заслухавши доповідача, думку прокурора у справі ОСОБА_7 , який апеляційну скаргу підтримав частково, та просив вирок суду першої інстанції змінити в частині призначення покарання, і призначити обвинуваченій покарання в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн., обвинувачену ОСОБА_6 , яка підтримала апеляційну скаргу і пояснила, що штраф призначений судом першої інстанції сплатила, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

При прийнятті рішення суд допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, що відповідно до п.4 ч.1 ст. 409 КПК України є підставою для зміни судового рішення.
Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, а також про правильність кваліфікації її дій за ч.1 ст. 125 КК України в апеляційній скарзі не оспорюється.

Що стосується доводів апеляційної скарги прокурора про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність при визначенні розміру штрафу, то вони є слушними.

Згідно з ст. 53 КК України розмір штрафу визначається судом залежно від тяжкості вчиненого злочину з урахуванням майнового стану винного в межах від 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян до 50000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, якщо статтями Особливої частини цього Кодексу не передбачено вищого розміру штрафу. Тобто покарання у виді штрафу призначається не у твердій сумі, а у ставках неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, установленого законодавством України на момент постановлення вироку.

При цьому відповідно до п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн., крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Судом першої інстанції призначено ОСОБА_6 покарання у виді штрафу в розмірі 550 грн., не визначивши його у неоподатковуваних мінімумах доходів громадян, або у сумі, кратній йому.

З огляду на викладене судове рішення щодо ОСОБА_6 в частині призначеного покарання підлягає зміні шляхом зменшення розміру штрафу до 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн.

Таким чином апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 407, 409, 413, 419 КПК України, колегія суддів

у х а л и л а:
Апеляційну скаргу першого заступника прокурора Львівської області ОСОБА_8 задоволити частково.

Вирок Турківського районного суду Львівської області від 19 жовтня 2015 року щодо ОСОБА_6 змінити в частині призначеного покарання.

Вважати ОСОБА_6 засудженою за ч.1 ст.125 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн.

В решті вирок суду залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Головуючий:

Судді: