Апеляційний суд Житомирської області
УХВАЛА

Іменем України

23 березня 2010 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області в складі :

головуючого Романова О.В.

суддів Велидчука В .М., Фоміна Ю.В.

прокурора Селюченко І.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Житомирі кримінальну справу за апеляцією прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції на постанову Богунського районного суду м. Житомира області від 24 грудня 2009 року, якою справа щодо

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, непрацюючого, несудимого

обвинуваченого за ч.2 ст.222, ч.4 ст.190, ч.З ст.357, ч,2 ст.358, ч.З ст.358 КК України направлена на додаткове розслідування,

встановила:

ОСОБА_1 обвинувачується в тому, що в період з 2003 по 2004 рік, за попередньою змовою з іншими особами, вчинив шахрайські дії фінансовими ресурсами чим заподіяв матеріальну шкоду АКБ „ Приват Банк на суму89918 грн.74 коп., ТОВ КФЦ „ Глобус-Житомир на суму38400 грн. 12 коп., ЖВ АКБ „ Правекс Банк на суму 3178грн.47 коп., ЖД АКБ „ УкрСіббанк на суму 6480 грн., ЖФ КС „ Друге кредитне товариство „ на суму 6075 грн.

Вищевказаною постановою суду, справа направлена на додаткове розслідування з тих підстав, що попереднім слідством не вірно щодо особи підсудного, а саме не встановлено фактичне місце його проживання, а вжиті судом заходи щодо розшуку та доставки підсудного в судове засідання, не дали позитивних результатів.

В апеляції прокурора ставиться питання про скасування постанови суду першої інстанції як незаконної і направлення справи на новий судовий розгляд. Посилання на те, що не встановлення органами досудового слідства місця проживання підсудного, не може вважатися неповнотою або неправильністю досудового слідства та підставою для направлення справи на додаткове розслідування.

Заслухавши доповідача, міркування прокурора який підтримав доводи апеляції, перевіривши справу та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів визнала, що апеляція задоволенню не підлягає з таких підстав.

Із протоколу допиту ОСОБА_1 в якості свідка (а.с.62 т.1, т.2 а.с.41), видно, що місце проживання останнього є м. Житомир, вул Мануїльського З кв.55.

В явці з повинною(т.2 а.с.48), ОСОБА_1 вказав, що він проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2.

За даними Адресного бюро( а.с.151 т.6), підсудний приписаний за адресою м. Житомир вул Чапаева 13 кв. 65.

В обвинувальному висновку адреса підсудного вказана,- АДРЕСА_1.

Із наведеного випливає, що досудовим слідством не були зясовані з достатньою повнотою дані про особу обвинуваченого,а саме точно не встановлено місце його проживання. Органами міліції встановлено , що ОСОБА_1 не проживає за адресою вказаною в обвинувальному висновку.

В звязку з неявкою підсудного в судове засідання та його відсутністю за місцем проживання, яке зазначене в обвинувальному висновку, та з метою усунути неповноту досудового слідства, постановою суду від 22 лютого 2006 року йому було змінено запобіжний захід з підписки про невиїзд на тримання під вартою та оголошено його розшук. До цього часу, місце знаходження підсудного не встановлено. На запит суду, належну інформацію, відповідним органом про хід розшуку підсудного, не надано. Вказане унеможливлює розгляд справи по суті.

Що ж стосується посилання в апеляції на те, що не встановлення місця проживання підсудного не є підставою для направлення справи на додаткове розслідування, то воно не грунтується на вимогах закону.

Відповідно до розяснень постанови Пленуму Верховного Суду України

„Про практику застосування судами України законодавства, що регулює повернення кримінальних справ на додаткове розслідування, досудове слідство визнається неповним, якщо не були зясовані з достатньою повнотою дані про особу обвинуваченого. В даному випадку, наявна неповнота досудового слідства, яке полягає в не встановленні фактичного місця проживання підсудного.

За діючим законодавством, суддя не вправі повернути справу на додаткове розслідування у звязку з тим, що'обвинувачений після передання справи до суду зник і місце його перебування невідоме лише зі стадії попереднього розгляду. В даному випадку, справа на додаткове розслідування повернена зі стадії судового розгляду, що не суперечить вимогам закону.

За таких обставин, доводи апеляції не є переконливими і підстав для скасування постанови суду першої інстанції немає.

Керуючись ст.ст.365, 366 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляцію прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої

інстанції, залишити без задоволення, а постанову Богунського районного сум. Житомира від 24 грудня 2009 року, якою справа щодо ОСОБА_1 направлена на додаткове розслідування, без зміни.

Судді: (підписи)

Згідно: суддя апеляційного суду

Житомирської області ОСОБА_2