УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №278/1902/15-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч. ст.164 КК Доповідач ОСОБА_2

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 лютого 2016 року Апеляційний суд Житомирської області в складі :
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю: прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі кримінальне провадження №278/1902/15-к за апеляційною скаргою прокурора прокуратури Житомирського району ОСОБА_8 на вирок Житомирського районного суду Житомирської області від 17.11.2015 р. відносно
ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , -
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України,
В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи доведеності вини та кваліфікацію дій обвинуваченого, просить скасувати вирок суду першої інстанції та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України та призначити ОСОБА_7 покарання у виді 80 годин громадських робіт. При цьому, наголошує на тому, що призначене судом покарання не відповідає визначеним у ст.65 КК України загальним засадам призначення покарання, а саме: судом без необхідного мотивування та посилання на ст.69 КК України призначено покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч.1 ст.164 КК України, у виді 70 годин громадських робіт. Посилаючись на це, вважає, що вирок Житомирського районного суду не відповідає ст.370 КПК України щодо законності судового рішення, а тому підлягає скасуванню у зв`язку із порушенням правил призначення покарання та, як наслідок, неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Згідно вироку суду першої інстанції, обвинуваченого ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України та призначено покарання у виді громадських робіт на строк 70 годин.
Відповідно до вироку суду першої інстанції, рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 19.12.2014 р. ОСОБА_7 зобов`язаний сплачувати на користь ОСОБА_9 на утримання сина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти в твердій грошовій формі по 800 грн. щомісячно, починаючи з 22.07.2014 р. і до повноліття дитини. Однак ОСОБА_7 , будучи фізично здоровим та працездатним, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, злісно ухиляється від покладених на нього судом обов`язків щодо сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_10 . До центру зайнятості Житомирської області, Березівської сільської ради в пошуках роботи не звертався, працює на односельчан в с.Дубовець Житомирського району, за що отримує грошові кошти, маючи можливість сплачувати аліменти, зароблені гроші витрачає на власні потреби. Так, ОСОБА_7 не сплатив за липень 2014 року 232 грн. 29 коп., за період з серпня 2014 року по травень 2015 року включно щомісячно по 800 грн., а всього на загальну суму 8232 грн. 29 коп.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, думку прокурора, яка просила апеляційну скаргу задовольнити, пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 , який не заперечив щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, а також вирок суду першої інстанції в межах, передбачених ст.404 КПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.
Сформульовані у вироку висновки про вину ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, за яким він обвинувачений, відповідають фактичним обставинам провадження і підтверджені дослідженими в судовому засіданні та детально викладеними у вироку доказами, яким суд дав всебічну й об`єктивну оцінку в їх сукупності та взаємозв`язку, і які учасниками процесу не оскаржуються.
Ухвалюючи вирок в частині призначення покарання ОСОБА_7 , суд першої інстанції, призначаючи обвинуваченому покарання за ч.1 ст.164 КК України, врахував тяжкість правопорушення, особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують його покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання.
Разом з тим, як слушно зазначає прокурор у скарзі, суд першої інстанції, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч.1 ст.164 КК України, у виді 70 годин громадських робіт, допустився неправильного застосування ст.65 КК України, без відповідного мотивування та посилання при цьому на положення ст.69 КК України.
Так, згідно до п.1 ч.1 ст.65 КК суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин.
Частиною 4 ст.65 КК України визначено, що підстави для призначення більш м`якого покарання, ніж це передбачено відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу за вчинений злочин, визначаються статтею 69 цього Кодексу.
При цьому, санкцією ч.1 ст.164 КК України передбачено покарання у виді громадських робіт на строк від вісімдесяти до ста двадцяти годин.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд першої інстанції допустив неправильне застосування вимог ст.65 КК України, що згідно ст.413, ст.420 КПК України є підставою для скасування вироку з ухваленням нового вироку.
Вид і розмір покарання, колегією суддів обираються ОСОБА_7 згідно вимог ст.65 КК України, з урахуванням: ступеня тяжкості вчиненого правопорушення, обставин, що пом`якшують покарання - щире каяття і активного сприяння розкриттю правопорушення; відсутністю обставин, що обтяжують покарання; особи винного, який раніше не судимий, розлучений, офіційно не працює, за місцем проживання характеризується посередньо.
Беручи до уваги вище наведені обставини в їх сукупності, враховуючи відсутність правових підстав для застосування положень ст.69, ст.75 КК України, колегія суддів вважає, що обвинуваченому ОСОБА_7 за вчинене ним правопорушення слід призначити покарання у виді громадських робіт строком 80 годин, вважаючи, що саме таке покарання є необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.
Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 409, 420 КПК України, апеляційний суд -
Апеляційну скаргу прокурора прокуратури Житомирського району ОСОБА_8 задовольнити.
Вирок Житомирського районного суду Житомирської області від 17 листопада 2015 року відносно ОСОБА_7 в частині призначення покарання скасувати та постановити новий вирок.
Призначити ОСОБА_7 за ч.1 ст.164 КК України покарання у виді 80 (вісімдесяти) годин громадських робіт.
В решті вирок залишити без зміни.
На вирок Апеляційного суду Житомирської області учасниками судового розгляду справи можуть бути подані касаційні скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту проголошення.
Судді :