Справа № 1-315/11
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.02.2012м.Сміла
Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого-судді Яценка С.Л.

суддів Калашника В.П. та Демчика Р.В.

при секретарях Захарченко І.В. та Гончаренко Г.Т.

з участю прокурора Литвина М.І.

адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла справу про обвинувачення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого в ІНФОРМАЦІЯ_3, відбуваючого покарання в Личаківській ВК № 30 м. Львів, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_4, до арешту не працюючого, неодруженого, раніше судимого:

- 23 квітня 2009 року Шевченківським районним судом м. Києва за ч.2 ст.121 КК України на 7 років позбавлення волі

- за п.п.6 і 12 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187 КК України, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2, 14 листопада 2004 року близько 19 години, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, знаходячись у лісосмузі, розташованій на відстані близько 70 метрів від залізничної станції Капітанівка Одеської залізниці, що є територією Журавської сільської ради Шполянського району Черкаської області, за попередньою змовою та в групі з ОСОБА_3, засудженого вироком апеляційного суду Черкаської області від 14 квітня 2006 року, маючи умисел на умисне вбивство ОСОБА_4 з метою заволодіння чужим майном, діючи спільно та злагоджено, напали на нього, застосували насильство небезпечне для життя і здоровя останнього, наносячи йому численні удари руками, ногами по голові та тулубу. ОСОБА_3К, продовжуючи реалізацію спільних намірів на позбавлення життя ОСОБА_4, перочинним ножем, що мав при собі, наніс йому 4 удари по обличчю та 1 удар в область шиї, внаслідок чого ОСОБА_4 отримав тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент заподіяння. ОСОБА_5 чого ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заволоділи майном ОСОБА_4, а саме: 500 грн., 600 доларами США, мобільним телефоном "ALCATEL 310", годинником, записною книжкою, а всього грошима і майном на загальну суму 4 092 грн. 78 коп. ОСОБА_4 від отриманих тілесних ушкоджень близько 6 год. 15 листопада 2004 року помер.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 винним себе не визнав і пояснив, що ОСОБА_3 та ОСОБА_6 він знає. 14 листопада 2004 року він був з ними біля залізничної станції Капітанівка Одеської залізниці. ОСОБА_6 і ОСОБА_4, з яким вони познайомилися в поїзді, пішли до лісопосадки їх довго не було, тому ОСОБА_3 пішов до них. Через деякий час підійшла ОСОБА_6 і сказала щоб він допоміг ОСОБА_3 В лісопосадці він бачив ОСОБА_3, який стояв над ОСОБА_4, що лежав на землі. Він особисто ніяких дій щодо ОСОБА_4 не приймав, грошей чи інших речей у нього не забирав. Руки у нього не були поранені і кров з них він не змивав. Ні ОСОБА_3 ні ОСОБА_6 грошима чи будь якими цінностями не ділилися.

Незважаючи на не визнання своєї вини підсудним ОСОБА_2, його вина у вчиненні інкримінованих йому злочинів підтверджується доказами, дослідженими судом:

- показаннями потерпілої ОСОБА_7, даними на досудовому слідстві, про те, що її чоловік ОСОБА_4, був на заробітках в м. Бровари Київської області. Додому він мав приїхати 13-14 листопада 2004 року, а 15 листопада 2004 року його труп виявлено на залізничній станції Капітанівка Одеської залізниці (том 1 а.с. 21-22, 38-39, 67-68);

- показаннями потерпілої ОСОБА_8, даними на досудовому слідстві, про те, що її батько ОСОБА_4 тимчасово проживав у неї і працював в м. Бровари Київської області. 14 листопада 2004 року він зібрався їхати додому. Вона передала йому 600 доларів США в поштовому конверті. У батька було близько 500 - 600 грн. 15 листопада 2004 року від працівників міліції дізналась, що батька вбито. Наступного дня в лісосмузі поблизу ст. Капітанівка працівники міліції пред'явили їй поштовий конверт в якому вона передавала гроші батькові (том 3 а.с. 34);

- показаннями свідка ОСОБА_3 про те, що в 2004 році він ОСОБА_2 та ОСОБА_6 разом працювали у священика в Київській області. По завершенню роботи на пропозицію ОСОБА_2 вони потягом їхали до м. Одеси. У вагоні з ними їхав чоловік, як пізніше стало відомо ОСОБА_4, у якого він бачив гроші. На його пропозицію ОСОБА_6 познайомилася з ним. На станції Капітанівка вони вийшли. ОСОБА_6 разом з ОСОБА_4 пішли до лісопосадки. Через деякий час він з ОСОБА_2 підійшли до них. ОСОБА_9 пішла, а він став розбиратися з ОСОБА_4: побив його і збив з ніг, забрав гроші, телефон, паспорт, годинник. Коли той став підніматись, він хотів його налякати і став розмахувати ножем та ненароком поранив шию ОСОБА_4 Потім вдарив його ногою по обличчю і він впав. ОСОБА_2 при цьому стояв і будь якої участі в побитті та пограбуванні не приймав.

- показаннями свідка ОСОБА_10, про те, що вона ОСОБА_2Й та ОСОБА_3, працювали на полі та проживали разом. ОСОБА_5 отримання заробітної плати їхали в одному вагоні додому де вона познайомилась з ОСОБА_4 у якого вона бачила гроші. На станції Капітанівка вони вийшли, ОСОБА_4 пригостив її вином і вона з ним пішла до лісосмуги, що неподалік від вокзалу. Пізніше туди прийшли ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які напали на потерпілого і почали його бити та різали ножем. Вона злякалась і побігла у вокзал. Через деякий час вони повернулись. У ОСОБА_2 була порізана рука і він змивав кров в калюжі води. У ОСОБА_3К були гроші, частину яких він віддав ОСОБА_2 Також у них були каблучка, наручний годинник, мобільний телефон, які перед цим бачила у потерпілого;

- показаннями свідка ОСОБА_11, даними на досудовому слідстві, про те, що 15 листопада 2004 року приблизно 3 год. він знаходився на залізничній станції Капітанівка. У приміщенні вокзалу був ОСОБА_12 з яким вони вийшли на перон вокзалу і побачили незнайомого чоловіка. Той руками спирався на асфальт, голова була схилена на груди. Він подумав, що чоловік сильно п'яний і на його пропозицію разом з ОСОБА_12 затягнули чоловіка у приміщення залу очікування. Чоловік був побитий і частково роздягнутий, одяг був мокрий та забруднений. У нього було перерізане горло, але він був живий, повідомив, що він молдаванин і просив води. Через деякий час чоловік ліг на підлогу і помер.(том 1 а.с. 78 - 81);

- показаннями свідка ОСОБА_13, про те, що 14 листопада 2004 року вночі він був на залізничному вокзалі стації Капітанівка. Вночі незнайомий чоловік попросив його допомогти занести у вокзал чоловіка, який знаходився на пероні. Вони затягли незнайомого в приміщення залу очікування. У чоловіка була перерізана шия та побите обличчя, але він був живий;

- показаннями свідка ОСОБА_14, про те, що вона працювала касиром на станції Капітанівка Одеської залізниці і 14 листопада 2004 року була на зміні. Вночі до каси підійшов чоловік, попросив води і сказав, що лежить чоловік з перерізаним горлом. Вона відмовила так, як боялась. Вранці в приміщенні залу очікування побачила на підлозі чоловіка, який лежав на спині. До приїзду швидкої допомоги, чоловік був живий;

- показаннями свідка ОСОБА_15, даними на досудовому слідстві, про те, що 14 листопада 2004 року вона провідник вагону на приміському потязі сполученням "Шевченко - Капітанівка" бачила у вагоні, як пізніше їй стало відомо, ОСОБА_6 і ОСОБА_3 Вони вийшли на залізничній станції Капітанівка. (том 1 а.с. 117, 130);

- показаннями свідка ОСОБА_16, даними на досудовому слідстві, про те, що 14 листопада 2004 року вона продавець магазину, що поблизу залізничної станції Капітанівка, в магазин заходили ОСОБА_4 та ОСОБА_6, які були в стані алкогольного сп'яніння. ОСОБА_4 купив шоколадку та морозиво. (том 1 а.с. 56-58, 119);

- показаннями свідка ОСОБА_17, даними на досудовому слідстві, про те, що 14 листопада 2004 року вона працювала провідником дизель поїзда. О 22 год. 30 хв. дизель - поїзд прибув на станцію Капітанівка. З цієї станції до станції Новомиргород у вагоні поїзда їхали жінка і два чоловіка, які перебували в стані алкогольного сп'яніння. Дорогою вони роздивлялись мобільний телефон. Згодом жінку впізнала як ОСОБА_6, а одного з чоловіків - як ОСОБА_3 (том 1 а.с. 116, 120, том 2 а.с. 57-58);

- показаннями свідка ОСОБА_18 про те, що вона працює квитковим касиром на залізничній станції Новомиргород. 14 листопада 2004 року о 22 годині 34 хвилин на залізничну станцію прибув приміський потяг "Шевченко - Новомиргород", з останнього вагона якого вийшли два чоловіки і жінка. Вони запитували у неї яким потягом можна доїхати до залізничної станції Помічна, а потім пішли на привокзальну площу, де взяли таксі;

- показаннями свідка ОСОБА_19, даними на досудовому слідстві, про те, що він на власному автомобілі займається приватним перевезенням пасажирів. 14 листопада 2004 року у вечірній час від залізничної станції Новомиргород він підвозив жінку і двох чоловіків на станцію Кіровоград. (том 1 а.с. 91-92);

- показаннями свідка ОСОБА_20, даними на досудовому слідстві, про те, що вона працює касиром на залізничній станції Кіровоград. 15 листопада 2004 року близько 00 годин 40 хвилин вона продала жінці і двом чоловікам три квитки до станції ОСОБА_18. Згодом жінку впізнала як ОСОБА_6 (том 1 а.с. 93-94);

- показаннями свідка ОСОБА_21, даними на досудовому слідстві, про те, що вона працює продавцем в кафе "Експрес", яке знаходиться на залізничній станції Кіровоград. 15 листопада 2004 року після 00 годин в кафе зайшли незнайомі їй два чоловіки та жінка. З їх розмови вона зрозуміла, що вони з м. Одеси, запитували де можна поміняти долари. Згодом жінку вона впізнала як ОСОБА_6 (том 1 а.с. 96);

- показаннями свідка ОСОБА_22, даними на досудовому слідстві, про те, що вона працює провідником потягу сполученням ОСОБА_22 - Харків. 15 листопада 2004 року на залізничній станції Кіровоград в її вагон зайшли два чоловіки і жінка, що їхали до м. Одеси. Дорогою вони часто замовляли пиво, каву та їжу, інколи відмовлялись від здачі. У одного з чоловіків було багато грошей. Згодом вона впізнала жінку як ОСОБА_6 (том 1 а.с. 102-103, 115);

- даними протоколу огляду місця події від 15 листопада 2004 року, згідно якого, у приміщенні станції Капітанівка Одеської залізниці виявлено труп чоловіка з численними різаними ранами голови і шиї. Будь-яких речей, документів і цінностей при ньому не було. (том 1 а.с. 9-13);

- даними протоколу впізнання від 15 листопада 2004 року згідно якого ОСОБА_7 у виявленому на залізничній станції Капітанівка трупі впізнала свого чоловіка ОСОБА_4 ( том 1 а.с. 20);

- даними протоколу огляду місця події від 16 листопада 2004 року, згідно якого напроти залізничної станції Капітанівка в лісосмузі виявлено сліди бурого кольору, схожі на кров, розірваний поштовий конверт, розірваний пасок від штанів, кашкет, запальничку, дерев'яний натільний хрестик та інші речі. (том 1 а.с. 44-51);

- даними висновку судово-медичної експертизи № 192 від 8 грудня 2004 року, згідно якого на трупі потерпілого ОСОБА_4 виявлено тілесні ушкодження у вигляді крововиливу неправильної овальної форми навколо лівого ока; крововиливу над верхньою повікою правого ока; садна на зовнішній поверхні правого тазобедреного суглоба; рани в правій надбрівній області над внутрішнім краєм брови; рани прямолінійної форми над зовнішньою третиною правої брови; рани в лівій брівній області; рани під нижньою повікою лівого ока; рани веретеноподібної форми з пошкодженням м'яких тканин та кров'яних сосудів на передній бічній поверхні шиї з ліва у верхній її третині, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння, , що потягнули небезпечний для життя стан, гостру крововтрату в після травматичному періоді та спричинили смерть потерпілого ОСОБА_5 спричинення ушкоджень у вигляді рани шиї потерпілий жив деякий період часу, під час якого міг здійснювати цілеспрямовані дії в т. ч. пройти 70-80 м, розмовляти (том 1 а.с. 124-127);

- даними довідки Черкаського управління ВАТ «Державний Ощадний банк України» згідно якої 600 доларів США, викрадені у потерпілого ОСОБА_4, станом на 14 листопада 2004 року становлять 3 183 грн. 78 коп. (том 2 а.с. 78);

- даними довідки ТОВ КТВП «Малятко» про те, що станом на 14 листопада 2004 року вартість мобільного телефону «Alkatel 310» - 380 грн., а записної книжки - 4 грн. (том 2 а.с. 80).

- даними довідки ПП ОСОБА_23 про те, що вартість чоловічого наручного годинника по типу «CASIO», «SEIKO» становить 25 грн. (том 2 а.с. 82).

Доводи підсудного про те, що він разом з ОСОБА_3 не приймав участі у вбивстві ОСОБА_4 та заволодінні його коштами спростовується вищенаведеними доказами.

Окрім того, вироком апеляційного суду Черкаської області від 14 квітня 2006 року ОСОБА_3 засудженого за п. п. 6, 12 , ч. 2 ст. 115 та ч. 4 ст. 187 КК України за те, що він за попередньою змовою з невстановленою особою на імя ОСОБА_2 умисно вбили ОСОБА_4 і заволоділи його грошима та майном.

На досудовому слідстві та в суді встановлено, що цим чоловіком є саме ОСОБА_2 Свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_6 показали, що вони разом з ОСОБА_2 були на станції Капітанівка і, що неподалік неї в лісопосадці ОСОБА_3 було смертельно поранено ОСОБА_4, що визнає підсудний.

ОСОБА_3, при розгляді справи про його обвинувачення, показав, що ОСОБА_2 вдарив ОСОБА_4 у вухо, від чого той впав, бив його ногами, а потім обшукав його, дістав конверт з грошима, мобільний телефон та паспорт, який пізніше викинув, що вбачається з протоколу судового засідання ( том 3 а.с. 120 125 справа № 1-7/2006 рік). Тому показання ОСОБА_3 в суді про те, що ОСОБА_2 не приймав участі у вбивстві та заволодінні грошима та майном ОСОБА_4 не можуть бути прийняті до уваги.

Не визнання підсудним своєї вини на досудовому слідстві і в суді, суд розцінює, як спосіб його захисту і намаганням помякшити відповідальність за вчинені ним злочини.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що винність ОСОБА_2 у вчиненні злочинів доведена і його дії кваліфікує: за п. п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України як умисне вбивство, тобто, умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчинене з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб; за ч. 4 ст. 187 КК України як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством, небезпечним для життя чи здоров'я особи, яка зазнала нападу(розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень.

При призначенні покарання підсудному суд враховує особу підсудного, який за місцем відбування покарання характеризується позитивно, його роль у скоєнні злочинів, ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, які є особливо тяжкими, наслідки, що наступили смерть людини

Помякшуючих обставин суд не знаходить. В якості обтяжуючої покарання обставини враховується вчинення ним злочинів у стані алкогольного спяніння.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що виправлення і перевиховання підсудного можливо при призначенні покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкцій статей кримінального закону за вчиненні ним злочини.

Враховуючи, що ним вчинено 2 корисливі злочини, необхідно як додаткове покарання застосувати конфіскацію всього майна, яке є його власністю, як це передбачено санкціями п. 6 ч. 2 ст. 115 та ч. 4 ст. 187 КК України.

Відповідно до ст.70 КК України остаточне покарання за сукупністю злочинів підлягає визначенню шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим.

Приймаючи до уваги, що даний злочин вчинений підсудним до вироку Шевченківського районного суду м. Києва від 23 квітня 2009 року то кінцеве покарання йому необхідно визначити за правилами ч.4 ст.70 КК України

З підсудного підлягають стягненню витрати за проведення експертизи.

Цивільний позов по справі не заявлений, речових доказів не має

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 323-324 КПК України, суд, -

з а с у д и в:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених п. п .6, 12 ч. 2. ст. 115 та ч. 4 ст. 187 КК України і призначити покарання:

за п. п .6, 12 ч. 2. ст. 115-- 10(десять) років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю;

за ч. 4 ст.. 187 КК України - 8(вісім) років позбавлення волі з конфіскацією всього мана, яке є його власністю.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити покарання 10 ( десять) років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.

Відповідно до ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів частково приєднати покарання, призначене за вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 23 квітня 2009 року і остаточно призначити ОСОБА_2 до відбуття 10 (десять) років 6 (шість) місяців позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.

Початок строку відбування покарання засудженому ОСОБА_2 рахувати з часу затримання - з 28 липня 2011 року.

Запобіжний захід залишити попередній - тримання під вартою.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь НДЕКЦ при УМВС України в Черкаській області на рахунок 0063, МФО 854018, код 2 грн.56 коп. витрат за проведення дактилоскопічної експертизи.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Черкаської області через міськрайсуд всіма учасниками судового розгляду протягом 15 діб з моменту його проголошення, а засудженим ОСОБА_2 - з моменту вручення йому копії вироку.

Суддя: С. Л. Яценко