Справа № 145/1823/15-к
Провадження №1-кп/145/157/2015
ВИРОК
Іменем України
"24" грудня 2015 р. Тиврівський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участі прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

законного представника ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Тиврів кримінальне провадження № 0000394 від 04.09.2015 року за фактом вчинення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженкою с. Гришівці Тиврівського району Вінницької області, громадянкою України, ученицею 9 класу Гришовецької ЗОШ І-ІІ ступенів, раніше не судимою, проживаючою за адресою: АДРЕСА_1 , кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України,

встановив:
21.08.2015 року, близько 14-00 год., неповнолітня ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи в будинку ОСОБА_7 , який розташований в АДРЕСА_2 , маючи намір на відкрите викрадення чужого майна, в присутності ОСОБА_8 , відкрито заволоділа мобільним телефоном марки "NOMI І 180", вартість якого згідно висновку експертизии № 792 від 15.09.2015 року становить 250 грн., чим завдала ОСОБА_7 матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнала частково та дала показання про те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Гришівці помер рідний брат її діда ОСОБА_9 . Перед смертю вона з мамою зустріли його і він сказав, що має мобільний телефон, який подарувала йому перша жінка, сказав, що міг би продати його за 300 грн. Вони домовились що вона на наступний день прийде і подивиться на нього. Вона застала його вдома, але він себе погано почував і не міг розмовляти. Вони подивились мобільний телефон і пішли з мамою додому.

На наступний день їм подзвонили його сусіди і сказали що дід ОСОБА_10 помер. Вона з мамою в той же день пішли до нього в с. Гришівці. Коли ще покійник був в хаті то сусідка ОСОБА_8 сказала, щоб вона пішла в хату і забрала собі дідового телефона, бо ні вона, ні т. Ганна, (співмешканка діда) не вміють ним користуватись. Вона зайшла в хату і, нічого не сказавши т. Ганні, забрала телефон з шухляди, в якій зі слів ОСОБА_8 він знаходився. Всі люди знаходились в іншій кімнаті біля покійника. Мама цей телефон побачила в її сумці на слідуючий день і сварила її.

Вона показала телефон т. Ніні на вулиці і та сказала, що правильно зробила, оскільки ні вона на ОСОБА_11 не вміють ним користуватись.

Однак суд показів ОСОБА_4 , в тій частині, що вона взяла мобільний телефон, так як її про це попросила ОСОБА_8 до уваги не бере, оскільки вони суперечать показанням потерпілої ОСОБА_7 та свідка ОСОБА_8 .

Потерпіла ОСОБА_12 дала показання про те, що вона співмешкала із ОСОБА_9 протягом 2 років. Підсудна була його родичкою і тому іноді заходила до них. В нього був мобільний телефон. Покійний їй говорив, що хоче його продати ОСОБА_13 , але захворів і помер, а телефон вона поклала в шухляду в хаті. Після похорону до неї зайшла ОСОБА_8 та сказала, що бачила, як під час похорон ОСОБА_13 взяла із шухляди мобільний телефон , після чого вони все розповіли дільничому інспектору міліції.

Свідок ОСОБА_8 , дала показання про те, що вона допомагала на похоронах у сусіда. В нього був мобільний телефон, підсудна теж була на похороні. При ній ОСОБА_13 в одній з кімнат щось брала із шухляди в тумбочці і вона помітила, що це був мобільний телефон, поклала його в свою сумку. Вона їй нічого не сказала. Її потім позвали додому, а підсудна залишилась. Після похорону на другий день вона сказала ОСОБА_14 про крадіжку телефона. Вона із ОСОБА_15 розповіла про це дільничому інспектору міліції і ще зустрічалися із ОСОБА_16 і просили повернути телефон, але вона відмовилась.

Суд, вислухавши учасників судового провадження, вважає доведеною вину обвинуваченої ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України : відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

Призначаючи покарання, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченої, обставини вчинення злочину.

До обставин, що пом`якшують покарання підсудній, суд відносить те, що вона вчинила злочин, будучи неповнолітньою, раніше не судима, виховується в неповноцінній сім`ї при складних матеріальних умовах.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченій не встановлено.

Відповідно до ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Суд вважає, що виправлення і перевиховання ОСОБА_4 можливе без відбування покарання і застосовує до неї ст. 75, 104 КК України,

Керуючись ст. ст. 349, 368, 392, 395 КПК України,

засудив:
ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст.75, 104 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання, якщо протягом іспитового строку терміном 1 (один) рік вона не вчинить нового злочину.

На підставі п.п.3, 4 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки:

- повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Речові докази по кримінальному провадженню, а саме мобільний телефон марки "NOMI І 180", повернутий потерпілій під розписку, залишити власниці.

Стягнути з ОСОБА_4 в прибуток держави витрати за проведення товарознавчої експертизи 384 (Триста вісімдесят чотири) гривні 00 копійок.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до апеляційного суду Вінницької області через Тиврівський районний суд протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_17