№ провадження 1-кс/646/4417/2015
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25.09.15року м.Харків
Слідчий суддя Червонозаводського районного суду м.Харкова ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
представника заявника адвоката ОСОБА_3 ,
розглянувши скаргу ОСОБА_4 на постанову старшого слідчого першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області ОСОБА_5 від 21.08.2015р. про закриття кримінального провадження №0000308 від 24.04.2015року,-
в с т а н о в и в :
Заявник звернувся до слідчого судді зі скаргою, якою просить:

-скасувати постанову старшого слідчого першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області ОСОБА_5 від 21.08.2015р. про закриття кримінального провадження №0000308 від 24.04.2015року;
-зобов`язати слідчого відповідно до вимог ст.242 КПК України звернутися у кримінальному провадженні №0000308 до експерта для проведення експертизи щодо визначення розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Скарга обґрунтована тим, що під час проведення досудового розслідування слідчий проігнорував інформацію заявника про спричинення йому шкоди та не звернувся до експерта для визначення її розміру, обмежившись доводами про неналежне обґрунтування та ненадання доказів.
В судовому засіданні представник заявника підтримав скаргу та доводи, якими вона обґрунтована.
Прокурор та слідчий, належним чином повідомлені про час та місце слухання справи, в судове засідання не з`явилися, раніше подавали заяви про розгляд скарги за їх відсутності, посилаючись на те, що оскаржуване рішення є обґрунтованим.
Вислухавши представника заявника, дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження, приходжу до наступного.
Прокуратурою Харківської області проводилося досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000308 від 24.04.2015р. за ч.1 ст.365 КК України за заявою ОСОБА_4 від 11.03.2015р., в якій він зазначав, що 10.03.2015р. співробітники СУ ГУМВС України в Харківській області, незаконно викликавши його, застосовували до нього психологічний тиск та шляхом погроз примушували давати показання в якості свідка у відсутності захисника у кримінальному провадженні №0000114 від 18.02.2015р. за ч.3 ст.191 КК України за фактом привласнення шляхом розтрати коштів КП «ЦПКіВ ім.М.Горького» посадовими особами цього підприємства.
21.08.2015р. старший слідчий першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області ОСОБА_5 виніс постанову про закриття кримінального провадження №0000308 від 24.04.2015р. на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з відсутністю в діяннях службових осіб ГУ МВС України в Харківській області ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.365 КК України.
В обґрунтування цього процесуального рішення слідчий зазначив наступне:
«У проваджені першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області перебувають матеріали кримінального провадження №0000308 від 24.04.2015, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.І ст.365 КК України, зареєстроване на виконання ухвали слідчого судді Червонозаводського районного суду м.Харкова від 17.04.2015 про зобов`язання внесення відомостей до ЄРДР за заявою ОСОБА_4 від 11.03.2015 щодо неправомірних дій службових осіб СУ ГУ МВС України в Харківській області

Згідно з вказаною заявою працівники міліції - ОСОБА_9 , на ім`я ОСОБА_10 та ОСОБА_11 10.03.2015 обманним шляхом запросили його до приміщення СУ ГУ МВС України в Харківській області, де застосували до нього психологічний тиск та шляхом погроз примушували давати показання за відсутності захисника, після чого викликали його для допиту в якості свідка по кримінальному провадженню №0000114 за фактом привласнення шляхом розтрати коштів посадовими особами КП «ЦПК та В ім. М.Горького».

При допиті свідок ОСОБА_4 підтвердив вказані доводи, додавши, що психологічний тиск на нього здійснювався шляхом висловлення погроз поміщення до в`язниці, вручення повістки під похоронний марш, висловлення жарті в, в зв`язку з чим він пережив стрес. При цьому працівник міліції продовжував йому ставити питання після того як він відмовився давати покази за відсутності адвоката.

Свідок ОСОБА_12 показала, що 10.03.2015 поблизу місця її мешкання у с. Руська Лозова Дергачівського району до неї підійшов працівник міліції, який повідомив що її син - ОСОБА_4 є свідком у кримінальному провадженні за фактом шахрайства у банкоматах, тому є необхідність у його допиті. В зв`язку з цим вона подзвонила сину та передала слухавку міліціонеру, який домовився зустрітися з ним через декілька хвилин у парку ім. Горького в м.Харкові, після чого поїхав. Через декілька годин ОСОБА_4 повернувся додому та розповів, що його викликали в міліцію (на вулицю Весніна), де намагались допитувати з приводу парку ім. Горького, але він відмовився надавати покази за відсутності адвоката, після чого йому було вручено повістку про виклик до слідчого на наступний день. При цьому працівники міліції застосовували до сина психологічний тиск, але в чому він виражався свідок не повідомила.

Встановлено, що у провадженні слідчого СУ ГУ МВСУ в Харківській області кримінальне провадження №0000071 від 29.01.2015 за ст. 191 ч. 5, ст. 364 ч. 2 КК України за фактом того, що посадові особи КП «ЦПКВ ім. М. Горького» за попередньою змовою з посадовими особами ТОВ «ГрандбудУкраїна» та рядом інших підприємств на підставі укладених договорів надавали послуги з прибирання, збирання побутових відходів та інших послуг, заволоділи бюджетними коштами, які спрямовувались на підприємства з ознаками фіктивності, якими розпоряджались на власний розсуд.

В ході досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженню 08.03.2015 оперативному підрозділу УБОЗ ГУМВС України в Харківської області згідно доручення в порядку п. З ч. 2 ст. 40 КПК України видано повістку на виклик ОСОБА_4 , який є працівником КП «ЦПКВ ім. М. Горького», до СУ ГУМВС України в Харківській області, для допиту у якості свідка. 10.03.2015 ОСОБА_4 , у супроводі з працівником УБОЗ ГУМВС України в області, прибув до СУ для дачі свідчень у якості свідка, де після відмови, однак відмовився давати показання без участі захисника та отримав під розпис повістку про виклик на 11.03.2015, але для допиту не з`явився.

Відповідно до даних журналу відвідування громадян СУ ГУМВС України в Харківській області, ОСОБА_4 перебував у приміщенні СУ ГУМВС України в Харківській області 10.03.2015 з 19 години 05 хвилин та покинув вказане приміщення о 19 годині 25 хвилин, зазначивши про відсутність претензій до працівників міліції, про що свідчить рукописний запис у вказаному журналі.

Згідно з показаннями слідчого СУ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_13 близько 19.00 год. 10.03.2015 на виконання його доручення працівником УБОЗ ОСОБА_4 було заведено в службовий кабінет СУ, де, крім нього, знаходився оперуповноважений УБОЗ Вінник ВМ. В ході усної розмови з ОСОБА_4 , останній повідомив, що давати покази за відсутності адвоката він відмовляється, а тому останньому було запропоновано прибути на допит іншого разу, а саме обумовлено, що він з`явиться на допит у якості свідка разом з адвокатом 11.03.2015, про що йому вручено повістку. Далі, він особисто провів ОСОБА_4 до виходу та о 19.25 год. він розписався у журналі відвідувань громадян, зазначив, що в нього претензій немає та покинув будівлю СУ ГУМВС України в Харківській області. Одразу після того, як ОСОБА_4 повідомив про необхідність присутності адвоката при його допиті, будь-які запитання на його адресу не ставилися. В ході співбесіди з ОСОБА_4 з боку працівників міліції не застосовувались фізична сила або моральний, психологічний тиск, його права не порушувались. В подальшому, ОСОБА_4 на допит по повістці не з`явився, та до теперішнього часу допитаний у якості свідка не був.

Вказані обставини підтвердили при допиті оперуповноважені УБОЗ МВСУ в Харківській області ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . При цьому останній зауважив, що вечері 10.03.2015 ОСОБА_4 на його пропозицію проїхати до СУ для дачі показань без жодного тиску та добровільно погодився.

Також свідки ОСОБА_9 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 зауважили, що зазначена скарга ОСОБА_4 спрямована на затягування та дестабілізацію розслідування вказаного кримінального провадження.

Відповідно до висновку службового розслідування ГУ МВСУ в Харківській області від 20.04.2015 жодних порушень у вказаних діях працівників міліції не встановлено.

З метою усунення недоліку, вказаного в ухвалі апеляційного суду Харківської області від 27.07.2015, якою скасовано ухвалу слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 18.06.2015 про відмову у задоволенні скарги на постанову слідчого від 28.05.2015 про закриття кримінального провадження №0000308 - ОСОБА_4 на підставі ч.5 ст.55 КПК України постановою від 20.08.2015 відмовлено у визнанні потерпілим.

Згідно зі ст. 215 КПК України досудове розслідування здійснюється у формі досудового слідства. Зазначена норма, як і в цілому положення глави 19 КПК України, визначають форму та регламентують порядок проведення досудового слідства, однак не встановлюють переліку процесуальних та слідчих дій, які обов`язково належить здійснити в ході досудового розслідування для його закінчення.

Орган досудового розслідування в залежності від описаних заявником обставин, в яких останній вбачає ознаки кримінально-караних діянь, на власний розсуд визначає об`єм перевірочних дій, достатній, за переконанням слідчого чи прокурора, для прийняття мотивованого рішення у відповідності до положень ст.ст. 283, 284 КПК України.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 94 КПК України слідчий за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Згідно з ч.1 ст.2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

Обов`язковими елементами складу будь-якого злочину є об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона. Відсутність хоча б одного з цих елементів свідчить про те, що дії (бездіяльність), які оцінюються, не є злочином.

Зокрема, об`єктивна сторона кримінального правопорушення, передбаченого ч.І ст.365 КК України, полягає в перевищенні службових повноважень, тобто в умисному вчиненні дій, які явно виходять за межі наданих прав чи повноважень, якщо вони заподіяли істотну шкоду охоронюваним правам, інтересам окремих громадян, державним чи громадським інтересам, інтересам юридичних осіб. При цьому істотною шкодою, відповідно до п. З примітки до ст. 364 КК України, вважається така шкода, яка в сто і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

За встановлених обставин, слідство приходить до висновку, що процесуальні дії з ОСОБА_4 в рамках розслідування кримінального провадження №0000071, в т.ч. щодо його викликів для допиту, проведені у відповідності до вимог КПК України, в межах наданих працівникам міліції повноважень, факти застосування психологічного насилля до заявника об`єктивними даними не підтверджені.

Враховуючи викладене, в діяннях службових осіб ГУ МВС України в Харківській області ОСОБА_13 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.365 КК України, а доводи ОСОБА_4 спростовані та не знайшли свого об`єктивного підтвердження.».

Матеріалами кримінального провадження підтверджуються вищевказані висновки слідчого, викладені у постанові про закриття кримінального провадження.

Так, допитаний під час досудового розслідування в якості свідка ОСОБА_4 пояснив, що 10.03.2015р. близько 18.00 години йому зателефонувала його мати, яка повідомила про те, що до них додому прийшов співробітник слідчого управління, за словами якого, він є свідком махінацій. Коли вони через 30 хвилин зустрілися з цим співробітником міліції за пропозицією останнього, той показав йому своє службове посвідчення та запитав, чи не знімав він гроші у банкоматі «Промінвестбанк». Він відповів, що можливо. Тоді співробітник міліції запропонував йому проїхати до міліції на вул.Весніна, пояснюючи, що він міг бути очевидцем злочину та може впізнати злочинців. Він погодився, і вони проїхали до СУ ГУМВСУ в Харківській області, де співробітник міліції супроводив його у кабінет на другому поверсі та хвилин через п`ять вийшов. У цьому кабінеті знаходилися ще троє чоловіків, один з яких представився слідчим на ім`я ОСОБА_10 , попросив у нього паспорт та запропонував поговорити про парк Горького, показавши декілька документів та спитавши, чи не підписував він їх. Але він відповів, що не буде спілкуватися з питань, які стосуються парку, без адвокату. Тоді слідчий почав жартувати на його адресу, висловлюючи колкості, фрази про похоронний марш та тюрму, а присутні розсміялися. Це він сприйняв як психологічний тиск. Після цього слідчий вручив йому повістку про виклик до СУ на 15.00 годину 11.03.2015р. для допиту у справі щодо парку ім.Горького, де було зазначено прізвище слідчого «Цібко», та повідомив, що він може бути вільним. Його провів на перший поверх працівник міліції, якого він не запам`ятав та який попросив його розписатися у журналі відвідувачів СУ напроти його прізвища та ініціалів. Він поставив час відвідування, написав, за вказівкою працівника міліції, знаходячись у стані стресу, що не має претензій, та поставив підпис. Після цього він залишив приміщення ОСОБА_14 та відправився гуляти зі своєю дівчиною. Наступного дня він на допит не з`явився, подавши клопотання про відкладення цієї слідчої дії. Більше його у цій справі ніхто не викликав.
Свідок ОСОБА_15 пояснила, що є матір`ю ОСОБА_4 10.03.2015р. приблизно о 18.00 годині на її мобільний телефон зателефонував сусід та повідомив, що її сина шукає міліція. Вона вийшла на вулицю, де побачила молодого чоловіка, який представився працівником міліції, показавши службове посвідчення, та повідомив, що її син є свідком у справі про шахрайство у банкоматах та його необхідно допитати та провести з ним впізнання осіб шахраїв. Вона зателефонувала синові та дала слухавку вказаному працівнику міліції, який повідомив її сина про те, що останній має надати свідчення у справі про шахрайство, та вони домовились через декілька хвилин зустрітися у парку ім..Горького. Після цього працівник міліції поїхав на своєму автомобілі. Приблизно через годину вона зателефонувала синові, який повідомив, що знаходиться на вулиці Весніна на допиті.
Допитаний в якості свідка ОСОБА_6 пояснив, що з 2012 року працює на посаді слідчого СУ ГУМВС України в Харківській області та проводить досудове розслідування у кримінальному провадженні №00071 від 29.01.2015р. за ч.5 ст.191, ч.2 ст.364 КК України, під час якого було встановлено, що в період часу з 01.01.2012р. по час проведення допиту (тобто о 20.05.2015р.) посадові особи КП «ЦПКіВ ім.М.Горького» за попередньою змовою з посадовими особами ТОВ «ГрандбудУкраїна» та рядом інших підприємств на підставі укладених договорів надавали послуги з прибирання, збирання побутових відходів та інших послуг, заволоділи бюджетними коштами, які спрямовувались на підприємства з ознаками фіктивності, якими розпоряджалися на власний розсуд. В ході досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні 08.03.2015р. оперативному підрозділу УБОЗ ГУМВС України в Харківській області згідно доручення в порядку .3 ч.2 ст.40 КПК України видано повістку про виклик до СУ ГУМВС України в Харківській області гр.. ОСОБА_4 , який є працівником зазначеного КП, для допиту в якості свідка. 10.03.2015р. о 19 годині 05 хвилин ОСОБА_4 у супроводі працівника УБОЗ ГУМВСУ в Харківській області прибув до слідчого управління, та його було проведено до службового кабінету свідка, в якому окрім останнього, знаходився оперуповноважений УБОЗ Вінник Владислав. Працівник, який супроводжував ОСОБА_4 , вийшов з кабінету. В ході усної розмови з ОСОБА_4 останній повідомив, що відмовляється від дачі показань за відсутності адвоката. Тому ОСОБА_4 було запропоновано з`явитися для допит 13.03.2015р., але він повідомив, що може прибути на допит разом з адвокатом 11.03.2015р. ОСОБА_4 було вручено повістку про виклик на допит в якості свідка. Потім він ( ОСОБА_6 ) особисто провів ОСОБА_4 до виходу. Це було о 19 годині 25 хвилин. ОСОБА_4 розписався у журналі відвідувань громадян, що в нього немає претензій. В ході розмови з ОСОБА_4 до нього не застосовувалися з боку працівників міліції психологічний тиск або фізична сила. В подальшому ОСОБА_4 н з`явився на допит. На думку свідка ОСОБА_6 , заява ОСОБА_4 , подана до прокуратури Харківської області, направлена на затягування та дестабілізацію розслідування кримінального провадження Слідчим управлінням.
Допитаний в якості свідка ОСОБА_7 , який працює на посаді оперуповноваженого в ОВС УБОЗ ГУМВСУ в Харківській області, надав аналогічні показання, додатково пояснивши, що співробітником УБОЗ, який 10.03.2015р. супроводжував ОСОБА_4 до слідчого СУ ГУМВСУ в Харківській області ОСОБА_6 , був ОСОБА_8 .
В свою чергу, ОСОБА_8 , допитаний в якості свідка, пояснив, що працює на посаді оперуповноваженого в ОВС УБОЗ ГУМВСУ в Харківській області та 10.03.2013р. о 19 годині 05 хвилин на підставі доручення в порядку ст.40 КПК України в кримінальному провадженні №0000071 від 29.01.2015р. він зустрівся з ОСОБА_4 у м.Харкові на перехресті вул.Сумської та вул.Весніна та повідомив про необхідність з`явитися для допиту в якості свідка до слідчого управління та запропонував підвезти на власному автомобілі. ОСОБА_4 погодився, і він доставив ОСОБА_4 за його згодою до кабінету слідчого СУ ГУМВСУ в Харківській області ОСОБА_6 для дачі показань в якості свідка. В кабінеті, крім слідчого ОСОБА_6 , також знаходився старший оперуповноважений УБОЗ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_7 . Після йього він вийшов з кабінету. Будь-яких заходів психологічного впливу на ОСОБА_4 він не застосовував.
Як вбачається з копії Журналу відвідування громадянами СУ ГУМВСУ в Харківській області, 10.03.2015р. ОСОБА_4 прибув до СУ о 19 годині 05 хвилин та залишив будівлю СУ о 19 годині 25 хвилин, про що особисто розписався, зазначивши, що немає претензій.
В ухвалі апеляційного суду Харківської області від 27.07.2015р. у справі №646/7643/15-к, якою було скасовано попередню постанову слідчого від 28.05.2015р. про закриття кримінального провадження №0000308, містилося зауваження щодо допиту ОСОБА_4 в якості свідка за відсутності постанови про відмову у визнанні останнього потерпілим.
20.08.2015р. старший слідчий першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області ОСОБА_5 виніс постанову про відмову у визнанні ОСОБА_4 потерпілим у цьому кримінальному провадженні з тих підстав, що ним не надано належного обґрунтування чи доказів про спричинення йому будь-якої шкоди внаслідок дій службових осіб СУ та УБОЗ ГУМВСУ в Харківській області. Крім того, під час досудового розслідування зібрано достатньо доказів про відсутність у діяннях вказаних службових осіб складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.365 КК України.
Статтею 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно з ч.2 ст.93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ст.94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
Положеннями пункту 2 частини 1 статті 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається у разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Проаналізувавши вищевказані обставини, слідчий суддя вважає, що під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні органом досудового розслідування було виконано вимоги ст.ст.2, 40, 93, 94 КПК України, і слідчим вичерпані процесуальні можливості та проведені всі необхідні слідчі дії для перевірки обставин, відомості за якими були внесені до ЄРДР за заявою про кримінальне правопорушення, в результаті яких прокурор, оцінивши забрані ним докази, прийняв обґрунтоване рішення про закриття провадження у справі.

В той же час, доводи скарги не спростовують висновків оскаржуваної постанови.
Доводи заявника про те, що у Журналі відвідувань СУ ГУМВСУ в Харківській області він зазначив про відсутність претензій внаслідок стресу, слідчий суддя оцінює критично, оскільки, незважаючи на те, що, як стверджував заявник, він знаходився у стані стресу внаслідок психологічного тиску на нього з боку працівників міліції, тем не менше він відмовився давати показання за відсутності адвоката.

За таких обставин підстав для скасування постанови слідчого про закриття кримінального провадження немає.
Що стосується вимоги скарги про зобов`язання слідчого призначити судову психологічну експертизу, то необхідно зазначити наступне.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

В той же час КПК не встановлює конкретного строку для звернення слідчого до експерта відповідно до ст..242 КПК України, а тому предметом скарги в порядку ст..303 КПК України не може бути бездіяльність слідчого у зв`язку з не призначенням експертизи, якщо це не пов`язано з оскарженням відповідної постанови про відмову у задоволенні клопотання про призначення експертизи.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.303, 304, 306, 307 КПК України, слідчий суддя
У Х В А Л И В :
Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_4 на постанову старшого слідчого першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області ОСОБА_5 від 21.08.2015р. про закриття кримінального провадження №0000308 від 24.04.2015року.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення, а особами, які не були присутні при її оголошенні протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.
Слідчий суддя ОСОБА_1