Провадження №1-кс/155/86/15
Справа №155/563/15-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 грудня 2015 року місто Горохів

Слідчий суддя Горохівського районного суду Волинської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , скаржника ОСОБА_4 , її представника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_4 на постанову та дії слідчого СВ Горохівського РВ УМВС України у Волинській області від 17 жовтня 2014 року про закриття кримінального провадження №0000419,
ВСТАНОВИВ:
Скаржник ОСОБА_4 02 квітня 2015 року звернулася до слідчого судді Горохівського районного суду на постанову слідчого СВ Горохівського РВ УМВС України у Волинській області ОСОБА_6 від 17 жовтня 2014 року про закриття кримінального провадження.
Свою скаргу мотивує тим, що постанову про закриття кримінального провадження від 17 жовтня 2014 року їй не надсилали, а була витребувана лише за її скаргою на ім`я Генерального прокурора України та МВС України, і була одержана нею з Горохівської районної прокуратури 24 березня 2015 року, тобто більше чим через 5 місяців після прийняття слідчим процесуального рішення.

Досудовим слідством було встановлено, що 11 червня 2009 року, біля 02 години ночі, ОСОБА_7 , нібито, допустив до керування своїм власним автомобілем марки Daewoo Lanos, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 її сина ОСОБА_8 , який нібито, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та керуючи даним автомобілем, при виїзді з вулиці К.Ольги в місті Горохів, пересік дорогу сполученням Луцьк-Львів і вчинив наїзд на придорожнє дерево на узбіччі дороги (автомобіль внаслідок наїзду на дерево перекинувся).

В результаті ДТП ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження: садна обличчя, травму грудної клітки, нижніх кінцівок, перелом 2-го ребра справа, перелом шийного відділу хребта на межі з грудним, крововиливи у м`які тканини голови, грудної клітки, живота, легень, сальника, під оболонки та шлуночки головного мозку, внаслідок чого загнув на місці.

Далі скаржник зазначає, що за фактом ДТП була відкрита кримінальна справа №53-065-09 за ч.2 ст.286 КК України. Однак, відносно водія ОСОБА_7 кримінальна справа не порушувалась. Натомість тричі закривалась відносно потерпілого ОСОБА_8 за п.8 ст.6 КПК України чинного на той час. Проте, постанови органу досудового розслідування тричі скасовувались прокурором області, а слідчі притягувались до дисциплінарної відповідальності та відсторонювалися від ведення слідства, оскільки матеріали слідства фальсифікувались на користь дійсного винуватця злочину водія ОСОБА_7 , який заявляв, що не пам`ятає як де і коли передав, нібито, кермо ОСОБА_8 , а сам сидів на місці пасажира на задньому сидінні в салоні автомобіля.

Так званий пасажир ОСОБА_7 також отримав при ДТП тілесні ушкодження (в лівій частині тіла), які переконливо свідчать, що саме він керував своїм автомобілем на час ДТП. Скаржник зазначає, що її син був виявлений після автоаварії в салоні автомобіля лікарем та працівниками МНС мертвим на правому передньому сидінні пасажира, притиснутий зверху ввігнутим дахом автомобіля, а ОСОБА_7 зліва від її сина між сидіннями першого ряду, тобто частково (ногами) на місці водія.

Старшим слідчим в ОВС відділу розслідування ДТП СУ УМВС України у Волинській області підполковником міліції ОСОБА_9 11 червня 2009 року була порушена кримінальна справа по факту порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керують транспортними засобами, за ознаками складу злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України. Через 4 дні, 15 червня 2009 року цим же слідчим ОСОБА_7 було вручено постанову про порушення кримінальної справи та роз`яснено його процесуальні права у відповідності до вимог ст.236-7 КПК України чинного на той час. ОСОБА_7 копію постанови про порушення кримінальної справи отримав.

З рапорту оперативного чергового Горохівського РВ УМВС України у Волинській області, повідомлення про ДТП у чергову частину Горохівського РВ УМВС України у Волинській області поступило о 04 годині 45 хвилин ранку 11 червня 2009 року від громадянина ОСОБА_10 , жителя АДРЕСА_1 .

З повідомлення Горохівської ЦРЛ за №5 від 11 червня 2009 року встановлено, що о 05 годині 30 хвилин на приймальне відділення ЦРЛ доставлено громадянина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з тілесними ушкодженнями. Причина травми ДТП. Відомостей про наявність алкоголю у доставленого не зазначено.
19 червня 2009 року прокурор Волинської області перевірив матеріали справи і підстав для скасування постанови про порушення її не знайшов, а повернув слідчому з вимогою забезпечити належне її розслідування. Начальник слідчого управління дав слідчому розпорядження виконати по справі усі необхідні дії і прийняти законне процесуальне рішення.
Разом з тим, в матеріалах кримінальної справи, зокрема, в т-2 (а.с. 152), міститься письмове клопотання начальника ДУ Головного бюро судово-медичної експертизи МОЗ України ОСОБА_11 слідчому СУ УМВС України у Волинській області ОСОБА_12 в якому експерт втретє просить надати для проведення експертизи всі рентгенівські знімки, які виконувалися ОСОБА_7 11 червня 2009 року для діагностування грудної клітки, лівого колінного суглобу, тощо. Клопотання надсилалось 05 квітня 2012 року.
11 квітня 2012 року в т-2 (а.с. 125) міститься відповідь слідчого на надіслане клопотання де зазначається, що місцезнаходження рентгенівських знімків ОСОБА_7 від 11 червня 2009 року встановити на даний час неможливо, тому слідчий просить виконувати експертизу по наданих матеріалах.
В судовому засіданні скаржник просить скасувати постанову слідчого СВ Горохівського РВ УМВС України у Волинській області ОСОБА_6 від 17 жовтня 2014 року про закриття кримінального провадження №0000419 та зобов`язати слідчі органи Горохівського РВ УМВС України у Волинській області внести до ЄРДР відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.286 КК України відносно ОСОБА_7 .
В судовому засіданні представник скаржника ОСОБА_5 скаргу підтримав, просив її задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні скаргу не визнав, просив відмовити у її задоволенні.

Заслухавши пояснення скаржника та її представника, прокурора, дослідивши письмові матеріали скарги, ознайомившись з матеріалами закритого кримінального провадження, приходжу до висновку про задоволення скарги з наступних підстав.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

У відповідності до ч.1 ст.304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Статтею 19 Конституції України передбачено, Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ст.84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Згідно ст.85 КПК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Відповідно до ст.91 КПК України У кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; 6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; 7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Відповідно до ст.92 КПК України, Обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, на потерпілого. Обов`язок доказування належності та допустимості доказів, даних щодо розміру процесуальних витрат та обставин, які характеризують обвинуваченого, покладається на сторону, що їх подає.

Відповідно до ст.307 КПК України, за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

Встановлено, що 17 жовтня 2014 року закрито кримінальне, яке було внесене в ЄРДР 03 вересня 2013 року за №0000419.
При розгляді скарги та досліджених в судовому засіданні матеріалів було встановлено, що слідчим під час проведення досудового розслідування не перевірено вказаних скаржником обставин та не надано належної правової оцінки доказам на які покликається скаржник.

Зокрема, не знайдено і не встановлено місцезнаходження рентгенівських знімків ОСОБА_7 його грудної клітки та лівого суглоба. Відтак, висновок комплексної додаткової СМЕ слід визнати неповним, що в категоричній формі не дає можливості надати повних висновків щодо отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_7 .

Також, не надалось можливим експертам встановити спираючись на патоморфологію і локалізацію тілесних ушкоджень у потерпілих, беручи до уваги вихідні дані задані слідством та враховуючи пошкодження на транспортному засобі, його розташування після наїзду на придорожнє дерево, та можливість переміщення тіл водія та пасажира в салоні автомобіля. Як могли переміщатися тіла в подальшому при перекиданні автомобіля на дах, адже не можна розмежувати кількість переміщень автівки після першого контакту з деревом. Не встановлено слідством скільки разів перекидався автомобіль після наїзду на дерево.

Не з`ясовано слідством чи дійсно ОСОБА_13 телефонував дружині напередодні загибелі з телефону ОСОБА_14 , чи дійсно посварився з дружиною, чи ОСОБА_14 говорить неправду.

Слідчим не з`ясовано чому в повідомленні Горохівської ЦРЛ не зафіксовано наявність алкогольного сп`яніння при доставленні потерпілого ОСОБА_14 в медичний заклад.

Органами досудового розслідування не встановлено чи міг загинувший ОСОБА_13 при наявності тяжкої степені сп`яніння 3,82‰ сеча 4,38‰ керувати транспортним засобом і виконувати інші цілеспрямовані дії (ходити тощо).

Також, слідчим не з`ясовано як саме ОСОБА_13 знаходився в салоні автомобіля, що лежав на даху, як зажатий був деформованими частинами салону автомобіля. Конкретно допитати свідка ОСОБА_15 , фельдшера. Можливо запропонувати йому відобразити картину схематично, чи сидів на сидінні, показати салон автомобіля, по фотокарточках.

Слідчому необхідно з`ясувати де сорочка ОСОБА_13 , де взуття його, чому не вилучили як речовий доказ. На сорочці є розриви в області правої ключиці. Чи можливо експерт трасолог дасть відповідь якими частинами салону автомобіля, виступаючими частинами чи пристроєм де кріпиться ремінь безпеки, могли утворитися пошкодження сорочки (права сторона салону, права середня стійка де кріпиться у верхній частині ремінь безпеки (пристрій)).

Підошва взуття на гумових накладках з педалей, що вилучались, досліджувалася, ідентифікувалася лише з взуттям ОСОБА_14 .

Також, необхідно відпрацювати версію чи дійсно міг ОСОБА_14 під час наїзду на дерево з подальшим перекиданням автомобіля догори колесами знаходитись на задньому сидінні автомобіля. Чи могли утворитися виявлені у нього тілесні ушкодження за обставин, що вказує він у своїх поясненнях (сидів на задньому сидінні).

Слідчим не з`ясовано чому слід гальмування автомобіля ОСОБА_14 на схемах ДТП (чернетках та чистовиках) веде до місця наїзду на дерево не з вулиці К. ОСОБА_16 , а зі сторони АЗС.

Органу досудового розслідування необхідно з`ясувати у судмедекспертів чи могли утворитися порізи на волосяній частині голови ОСОБА_13 виявлені при його огляді при деформуванні даху автомобіля в момент перекидання чи об удар у лобове переднє (вітрове) скло.

Також, не зроблено детального знімка з масштабною лінійкою місця вилучення волосся ОСОБА_13 та ОСОБА_14 з лобового переднього скла з середини автомобіля (права та ліва сторони). Чи вилучались осколки фрагменти лобового (вітрового) скла зі слідами крові. Чи взагалі були в салоні автомобіля осколки скла.

Слідчому необхідно встановити скільки разів та за які правопорушення притягувався ОСОБА_13 до адміністративної відповідальності за період з 2005 по 2009 роки на час настання ДТП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.214, 303, 304, 307 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:
Скаргу ОСОБА_4 на постанову та дії слідчого СВ Горохівського РВ УМВС України у Волинській області від 17 жовтня 2014 року про закриття кримінального провадження №0000419 задовольнити.

Постанову слідчого СВ Горохівського РВ УМВС України у Волинській області ОСОБА_6 від 17 жовтня 2014 року про закриття кримінального провадження №0000419 скасувати.

Матеріали кримінального провадження за №0000419 повернути Горохівському відділу поліції ГУНП у Волинській області для проведення досудового розслідування.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає і набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідчий суддя