Справа № 354/66/13- к
Провадження № 11-кп/779/361/2015
Категорія ст.121 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 жовтня 2015 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

номер кримінального провадження, внесеного 21.11.2012 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань 1201 2090 1100 00002,

про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,

з участю:

прокурора ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Яремчанського міського суду від 17 червня 2015 року ,-

в с т а н о в и л а :
В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого вказує, що вирок підлягає скасуванню, як такий, що ухвалений з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи, з призначенням нового судового розгляду. На його думку судом дана неправильна оцінка зібраним доказам, зокрема показанням свідків і речовому доказу одягу обвинуваченого. Судом не враховано, що підозрюваного ОСОБА_6 було затримано 21.11.2012 року, він незаконно був позбавлений свободи і утримався в Яремчанському МВ УМВС України. Суд за наявності суперечливих доказів показань свідків щодо місця і часу перебування потерпілого ОСОБА_10 разом з ОСОБА_6 , висновків експертиз відносно наявності у ОСОБА_6 тілесних ушкоджень та даних журналу первинного обстеження і реєстрації медичної допомоги особам, які утримуються в ІТТ від 24 листопада 2012 року у судовому рішенні не зазначив, чому взяв до уваги один доказ і не врахував інший.

Щодо висновків судово-медичної та молекулярно-генетичної експертиз, згідно яких в помарці на спортивних штанах, вилучених в обвинуваченого, знайдена кров людини, яка може належати ОСОБА_11 , то суд у вироку не дав їм належної оцінки як недопустимим доказам, не врахувавши того, що вилучення одягу у ОСОБА_6 відбулось з грубим порушенням вимог КПК України, а тому висновки експерта проведені відносно цього одягу не можуть бути допустимими доказами. Просить вирок суду скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Вказаним вироком суд визнав ОСОБА_6 винуватим за ч.1 ст. 121 КК України та призначив йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк п`ять років. Запобіжний захід обвинуваченому у вигляді особистого зобов`язання змінив на тримання під вартою, постановив рахувати початок строку відбування покарання з 17.06. 2015 року.

Стягнуто з ОСОБА_6 1323 грн. 90 коп. витрат на залучення експерта.

Позов прокурора м. Яремче в інтересах обласної клінічної лікарні залишено без розгляду.

Речові докази: одяг і взуття повернуто обвинуваченому і ОСОБА_10 , решту ухвалено знищити після вступу вироку в законну силу.

За вироком ОСОБА_6 визнано винуватим в тому, що він на початку доби 21 листопада 2012 року в АДРЕСА_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, заподіяв потерпілому ОСОБА_11 умисне тяжке тілесне ушкодження - закриту черепно-мозгову травму у вигляді перелому скроневої кістки справа, забій головного мозку важкого ступеня, травматичного крововиливу під м`яку мозкову оболонку з проривом в шлуночкові систему, закриту травму шийного відділу хребта у вигляді перелому дуги першого шийного хребця та підвивиху шийно-черепного суглобу, закритий травматичний перелом тіла нижньої щелепи, забійну рану потиличної ділянки, а також множинні синці та садна голови. Тілесні ушкодження,які завдані потерпілому є небезпечні для життя в момент їх заподіяння.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника, який підтримав апеляційну скаргу, просив вирок суду скасувати, а провадження в справі закрити, обвинуваченого, який підтримав апеляційну скаргу свого захисника, потерпілого ОСОБА_9 , який заперечив доводам апеляційної скарги та просив суд встановити істину, думку прокурора, який вважає вирок суду законним та обґрунтованим, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд дійшов висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з таких підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтвердженні доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Вирок місцевого суду, який оскаржений, цим вимогам не відповідає, оскільки ухвалений з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону.

Відповідно до ст. 3 КПК України обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому в КПК України.

Згідно вимог ч.4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам ст. 291 КПК України.

Однак, обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки не містить формулювання обвинувачення, а тільки короткий виклад обставин кримінального правопорушення, які встановлені органами досудового розслідування та дослівно відповідають фабулі, зазначеній у витягу з ЄРДР, тобто прокурором не висунуто ОСОБА_6 обвинувачення у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, за цим процесуальним рішенням ОСОБА_6 має статус підозрюваного.

Проте, суд першої інстанції на це уваги не звернув і за відсутності пред`явленого обвинувачення, ухвалив щодо нього обвинувальний вирок, що на думку колегії суддів, є неприпустимим.

Крім того, обвинувальний акт підписано слідчим ОСОБА_12 , а прокурор , який затвердив обвинувальний акт, не підписав його. В матеріалах кримінального провадження відсутні дані, які підтверджують повноваження слідчого ОСОБА_12 здійснювати досудове розслідування та вчиняти процесуальні дії одноособово, чи в складі слідчої групи, у витягу з ЄРДР від 30.10.2013 року (а.с.39, т.2) слідчим у даному кримінальному провадженні зазначено іншу особу.

Згідно п.3 ч.2 ст. 412 КПК України, судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо судове провадження здійснено за відсутності обвинуваченого.

Крім цього, судом допущено істотне порушення вимог кримінального процесуального закону при ухваленні та проголошенні вироку суду.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, зокрема, журналу судового засідання від 17 червня 2015 року та технічного запису, головуючий 17 червня 2015 року вийшов з нарадчої кімнати для проголошення вироку, однак проголошення судового рішення було припинене в зв`язку з відсутністю у судді повного тексту вироку суду. Тільки після виготовлення відсутньої частини тексту, головуючий продовжив його проголошення. Про зупинення проголошення вироку з причин не роздрукування комп`ютером однієї сторінки вироку, усунення цієї причини, тобто виготовлення суддею за допомогою комп`ютера частини вироку під час перерви у його проголошенні, зазначено в акті від 17 червня 2015 року, що складений працівниками суду та підписаний головуючим(а.с.242, т.3).

Вказане свідчить про порушення вимог ст. ст.. 371, 376 КК України, якими передбачено, що вирок ухвалюється складом суду в нарадчій кімнаті і проголошується прилюдно, негайно після виходу суду з нарадчої кімнати.

Тому колегія суддів вважає, що зазначене порушення таємниці нарадчої кімнати, допущене головуючим є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, яке перешкодило суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що вирок місцевого суду підлягає скасуванню з призначенням нового судового розгляду зі стадії підготовчого судового засідання.

Крім того, при новому судовому розгляді кримінального провадження щодо ОСОБА_6 місцевий суд має належно перевірити всі доводи, зазначені в апеляційній скарзі, які на думку колегії суддів мають суттєве значення для прийняття законного та обґрунтованого судового рішення в даному кримінальному провадженні. Оскільки, в апеляційній скарзі не заявлялись вимоги щодо дослідження доказів під час апеляційного розгляду, суд апеляційної інстанції не може з своєї ініціативи їх досліджувати та оцінювати.

Колегія суддів вважає обґрунтованими посилання захисника про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на особисте зобов`язання, оскільки, як видно з матеріалів судового провадження, ОСОБА_6 має постійне місце проживання, а саме: село Микуличин Яремчанської міської ради, не має наміру переховуватися від суду, під час досудового розслідування та судового провадження в суді першої інстанції прибував за кожною вимогою.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405,407, 409, 411, 412, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити частково.

Вирок Яремчанського міського суду від 17 червня 2015 року щодо ОСОБА_6 скасувати і призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою змінити на особисте зобов`язання.

Зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_6 прибувати за кожною вимогою до суду, а також виконувати такі обов`язки:

- не відлучатись з села Микуличин Яремчанської міської ради, в якому він зареєстрований та проживає, без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну місця свого проживання та місця роботи.

Термін дії запобіжного заходу 60 днів, до 17 грудня 2015 року включно.

Звільнити ОСОБА_6 з-під варти негайно в залі судового засідання.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4