Справа № 314/1739/15-к
Провадження № 1-кп/314/20/2016
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м.Вільнянськ 20 січня 2016 року

Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

з участю: секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурор ОСОБА_3 ,

захисник адвокат ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_5 ,

провівши судовий розгляд у кримінальному провадженні за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився в м.Запоріжжі, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

02.06.2009 року Оріхівським районним судом Запорізької області за ч.2 ст.185, ч.1 ст.309, ст.70 КК України до 4-х років 6-ти місяців позбавлення волі, із застосуванням ст.ст.75, 104 КК України з іспитовим строком на 1 рік;

28.01.2010 року Оріхівським районним судом Запорізької області за ч.3 ст.185, ч.2 ст.309, ст.ст.70, 71 КК України до 6-ти років позбавлення волі, невідбутий строк позбавлення волі складає 4 місяці,

у вчиненні злочину, передбаченого ст.391 КК України,

в с т а н о в и в :
ОСОБА_5 , відбуваючи покарання у виді позбавлення волі, 27.04.2014 року, приблизно о 13 годині 30 хвилин, знаходячись у гуртожитку відділення № 6 Вільнянської виправної колонії № 20 УДПтС України в Запорізькій області, порушив вимоги режиму утримання, встановлені п.3 ст.107 КВК України, а саме відмовився виходити до їдальні. У зв?язку з цим постановою начальника колонії від 28.04.2014 року ОСОБА_5 був поміщений до приміщення камерного типу установи строком на 3 місяці.

16.12.2014 року, приблизно о 08 годині 40 хвилин, ОСОБА_5 , відбуваючи покарання у виді позбавлення волі у Вільнянській виправній колонії № 20 УДПтС України в Запорізькій області, перебуваючи в камері № 6 ДІЗО/ПКТ та маючи обов?язки чергового згідно встановленого графіку, діючи в порушення ч.3 ст.107 КВК України та п.29 Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, відкрито та в категоричній формі відмовився виконувати законну вимогу начальника відділення СПС приступити до прибирання в камері; при цьому ОСОБА_5 був вдягнений та взутий за сезоном, був забезпечений необхідним інвентарем, та за станом здоров?я міг залучатися до праці.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину не визнав. Суду пояснив, що він відмовився прибирати у камері, оскільки вона була чистою; крім того, послався на те, що працівники колонії, пропонуючи прибрати у камері, використовували відеозйомку, чим спровокували його відмову. Крім того, обвинувачений пояснив, що працівники колонії навмисно насипали бруд на підлогу, коли зайшли.

Суд вважає, що обвинувачення за ст.391 КК України, яке пред?явлено ОСОБА_5 , повністю доведено наданими суду доказами.

Так, матеріалами службової перевірки Вільнянської виправної колонії № 20 УДПтС України в Запорізькій області (а.с.40-45) доведений факт порушення ОСОБА_5 у квітні 2014 року вимог режиму утримання, а саме відмова виходити до їдальні. Постановою начальника колонії від 28.04.2014 року (а.с.46) ОСОБА_5 був поміщений до приміщення камерного типу установи строком на 3 місяці.

Матеріали іншої службової перевірки Вільнянської виправної колонії № 20 УДПтС України в Запорізькій області (а.с.56-67) свідчать про те, що ОСОБА_5 16.12.2014 року, приблизно о 08 годині 40 хвилин, перебуваючи в камері № 6 ДІЗО/ПКТ та маючи обов?язки чергового, відкрито та в категоричній формі відмовився виконувати вимогу начальника відділення СПС приступити до прибирання в камері. При цьому обов?язок засудженого проводити таке щоденне прибирання передбачений відповідним розпорядком дня (а.с.56).

Допитані під час судового розгляду в якості свідків начальник відділення СПС Вільнянської ВК-20 ОСОБА_7 та працівники колонії ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 підтвердили суду, що вранці 16.12.2014 року засудженому ОСОБА_5 , який перебував у камері № 6 ДІЗО/ПКТ, свідком ОСОБА_7 було запропоновано приступити до прибирання у камері, але той відмовився у категоричній формі. Ці свідки також заперечили, що хто-небудь з працівників колонії умисно забруднював камеру, в якій знаходився ОСОБА_5 .

Судом також досліджений відеозапис подій вранці 16.12.2014 року у камері, в якій утримувався ОСОБА_5 , з якого вбачається, що ОСОБА_5 відмовився приступити до прибирання у категоричній формі, висловлювався на адресу працівників нецензурною лайкою, поводив себе агресивно.

Доводи обвинуваченого, що він міг не прибирати у камері, суд до уваги не приймає, оскільки обов?язок такого щоденного прибирання у певний час встановлений відповідним розпорядком дня (а.с.56). Та обставина, що під час події працівниками колонії застосовувалася відеозйомка, не може розцінюватися як провокація, і не є такою, що виправдовує обвинуваченого, оскільки відповідне право представників органу виконання покарання на її застосування передбачено ст.103 КВК України.

Сторона захисту, зі свого боку, не надала суду власних доказів на спростування доказів обвинувачення. Крім того, самого факту відмови прибирати у камері обвинувачений не заперечував, і під час судових дебатів він та захисник заявили про повне визнання вини у пред?явленому обвинуваченні.

Таким чином, докази, надані суду, підтверджують факт вчинення ОСОБА_5 злісної непокори законним вимогам адміністрації Вільнянської ВК-20.

Суд кваліфікує діяння ОСОБА_5 за ст.391 КК України як злісна непокора законним вимогам адміністрації установи виконання покарань особою, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, якщо ця особа за порушення вимог режиму відбування покарання була піддана протягом року стягненню у виді переведення до приміщення камерного типу.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину. Суд також враховує особу обвинуваченого, який є раніше судимою особою, характеризується посередньо.

Обставин, яке пом`якшують покарання, та обставин, які його обтяжують, суд не вбачає.

Враховуючи наведені обставини, суд вважає за необхідне призначити покарання у виді позбавлення волі, в межах санкції ст.391 КК України, по якій обвинуваченого притягнуто до кримінальної відповідальності.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд

п р и с у д и в :
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.391 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 1-го (одного) року та 5-ти (п?яти) місяців позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України, частково приєднати до призначеного покарання невідбуту ОСОБА_5 частину покарання згідно вироку Оріхівського районного суду Запорізької області від 28.01.2010 року, у виді 4-х місяців позбавлення волі, та призначити йому остаточне покарання за сукупністю вироків у виді 1-го (одного) року 6-ти (шести) місяців 8-ми (восьми) днів позбавлення волі.

Зарахувати ОСОБА_5 в строк відбуття покарання у виді позбавлення волі строк його попереднього ув?язнення у цьому кримінальному провадженні з 16.04.2015 року по 20.01.2016 року включно, з розрахунку: один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі; звільнити засудженого ОСОБА_5 від відбування покарання за цим вироком у зв?язку із фактичним його відбуттям.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_5 у виді тримання під вартою скасувати, звільнивши засудженого з-під варти в залі суду.

Речовий доказ DVD-диск з відеозаписом від 16.12.2014 року, що зберігається в матеріалах кримінальної справи залишити в цих матеріалах.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Запорізької області шляхом подачі апеляційної скарги через Вільнянський районний суд Запорізької області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Роз`яснити обвинуваченому право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Копію вироку негайно вручити після його проголошення засудженому, захиснику та прокурору.

Суддя ОСОБА_1

20.01.2016

20.01.2016