Справа № 202/6673/15-к
УХВАЛА
Іменем України
13 серпня 2015 року м. Дніпропетровськ
Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю:

Секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
Прокурора прокуратури Індустріального району міста Дніпропетровська ОСОБА_3 ,
Старшого слідчого СВ Індустріального РВ ДМУ ГУ МВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_4 ,
Захисників адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
Підозрюваного ОСОБА_7
розглянувши у судовому засіданні в м. Дніпропетровську клопотання старшого слідчого СВ Індустріального РВ ДМУ ГУ МВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погоджене з процесуальним керівником прокурором прокуратури Індустріального району міста Дніпропетровська ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в місті Дніпропетровську, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей: сина ОСОБА_8 , 2007 року народження, та доньку ОСОБА_9 , 2010 року народження, а також непрацездатного батька у віці 64 років, маючого середню технічну освіту, працюючого на посаді заступника директора Приватного підприємства «Юлія», маючого середньомісячний заробіток 3500,00 грн., зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Слідчого відділу Індустріального РВ ДМУ ГУ МВС України в Дніпропетровській області знаходиться кримінальне провадження за № 0001364, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11 серпня 2015 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

13 серпня 2015 року старший слідчий СВ Індустріального РВ ДМУ ГУ МВС України у Дніпропетровській області ОСОБА_4 , звернувся до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно гр. ОСОБА_7 , який підозрюється у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Клопотання погоджено з прокурором прокуратури Індустріального району м. Дніпропетровська ОСОБА_3 .

Обґрунтовуючи клопотання та доцільність застосування до підозрюваного найсуворішого запобіжного заходу, слідчий та прокурор вказують на те, що на початку серпня 2015 року ОСОБА_7 за попередньою змовою групою осіб, зокрема з ОСОБА_10 та іншими невстановленими під час досудового розслідування особами, з метою заволодіння чужим майном шляхом обману, в особливо великих розмірах, діючи умисно, з корисливих мотивів, за телефоном, викладеним на міжнародному транспортному сайті «Lardi-trans.com» звернулися до ФОП ОСОБА_11 , який є експедитором, з приводу виконання заявки від ТОВ «Ласунка» щодо перевезення 80 тон цукру з м. Кіровограда до м. Дніпропетровська, вказавши при цьому завідомо неправдиву інформацію про те, що він є представником ТОВ «Севен Лоджистік» (юридичної особи, яка не здійснює господарську діяльність протягом останніх трьох років), а також повідомивши про можливість надання двох автомобілів марки «ДАФ» та «МАН» для перевезення зазначеної продукції, на що ОСОБА_11 не підозрюючи про злочинний намір останніх, погодився на визначену пропозицію.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, ОСОБА_7 разом з ОСОБА_10 та іншими невстановленими під час досудового розслідування особами були надані ФОП ОСОБА_11 документи на вищезазначений автотранспорт, яким мало здійснюватися перевезення цукру з м. Кіровограда до м. Дніпропетровська, відомості про водіїв транспортних засобів, тощо, на підставі яких ФОП ОСОБА_11 були сформовані документи на перевезення продукції. Після чого, 06.08.2015 року автомобілі марки «ДАФ» та «МАН», завантажені цукром - пісок білий кристалічний загальною вагою 80 т, загальною вартістю 852000 гривень, під керуванням ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та інших невстановлених під час досудового розслідування осіб, вирушили з м. Кіровограда, проте, до замовника ТОВ «Ласунка» у м. Дніпропетровськ до 10.08.2015 року продукція доставлена не була і, за вказівкою вказаної групи осіб, автомобілі були розвантажені у м. Запоріжжі та інших місцях, де цукор продано третім особам, а також частина мішків з цукром у кількості 641 одиниця була вилучена під час затримання ОСОБА_7 і ОСОБА_10 у м. Дніпропетровську в момент спроби ними реалізації цієї частки третім особам.

Таким чином, ОСОБА_7 діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_10 та іншими невстановленими під час досудового розслідування особами, умисно, з корисливих мотивів, шляхом обману заволоділи цукром - піском білим кристалічним загальною вагою 80 т, розпоряджаючись ним у подальшому на власний розсуд, чим заподіяли ТОВ «Ласунка» матеріальні збитки на загальну суму 852000 гривень.

Дії ОСОБА_7 , що виразилися у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене за попередньою змовою групою осіб в особливо великих розмірах, органом досудового розслідування кваліфікуються за ч. 4 ст. 190 КК України.
11 серпня 2015 року о 18 годині 00 хвилин ОСОБА_7 затримано на підставі ст. 208 КПК України.

12 серпня 2015 року ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, а саме у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене за попередньою змовою групою осіб в особливо великих розмірах.

Допитаний в якості підозрюваного ОСОБА_7 від надання показів відмовився на підставі ст. 63 Конституції України.

Про обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення свідчать зібрані в кримінальному провадженні докази, зокрема:

-відомості з протоколу допиту свідка ОСОБА_12 ;

-відомості з протоколу допиту свідка ОСОБА_10 ;

-відомості з протоколу допиту свідка ОСОБА_13 ;

-відомості з протоколу допиту представника потерпілого ОСОБА_14 ;

-відомості з протоколу огляду автомобілю марки «Камаз»;

-відомості з протоколу затримання ОСОБА_7 ;

-відомості з протоколу пред`явлення ОСОБА_7 для впізнання свідку ОСОБА_12 ;

-відомості з протоколу пред`явлення ОСОБА_7 для впізнання свідку ОСОБА_13 ;

-відомості з протоколу огляду вилучених мішків з цукром.

Слідчий та прокурор вважають, що під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених у ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:
- про наявність ризику передбаченого у п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України свідчить те, що ОСОБА_7 усвідомлює, що він підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до дванадцяти років, і зважаючи на це може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання. Крім того, про наявність зазначеного ризику свідчить і те, що ОСОБА_7 вже перебуває у розшуку в Російській Федерації за вчинення аналогічного кримінального правопорушення;

- про наявність ризику передбаченого у п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України свідчить те, що в разі звільнення з-під варти, ОСОБА_7 , з метою уникнення кримінальної відповідальності може незаконно впливати на свідків чи інших осіб у кримінальному провадженні, які до теперішнього часу ще не допитані і таким чином може спонукати їх до надання неправдивих свідчень;

- про наявність ризику передбаченого у п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України свідчить те, що ОСОБА_7 раніше вчиняв кримінальні правопорушення, на шлях виправлення не став та знову вчинив особливо тяжке умисне, корисливе кримінальне правопорушення, та будучи звільненим з-під варти може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Слідчий та прокурор вважають, що запобігти вищезазначеним ризикам можливо лише шляхом застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали пред`явлене клопотання та просили його задовольнити посилаючись на викладені у клопотанні обставини.

Підозрюваний заперечував проти застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та посилався на необґрунтованість дій та рішень слідчого і прокурора.

Захисники підозрюваного адвокати ОСОБА_5 і ОСОБА_6 також заперечували проти задоволення клопотання слідчого та прокурора і зауважували на тому, що досудовим розслідуванням не здобуто достатньо доказів, що свідчили б про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України. Підозрюючи ОСОБА_7 у тому, що він вчинив особливо тяжкий злочин проти власності, передбачений ч. 4 ст. 190 КК України, у групі осіб разом із іншими співучасниками, зокрема з гр. ОСОБА_10 , якого затримали разом із ОСОБА_7 , ОСОБА_10 допитують у якості свідка та жодних процесуальний рішень щодо його затримання та повідомлення про підозру з аналогічною кваліфікацією не вчиняють також як цього не роблять і у відношенні інших осіб з якими ОСОБА_7 було затримано 11.08.2015 року. Окрім того, спочатку ОСОБА_15 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, але згодом 12.08.2015 року було повідомлено про підозру вже за ч. 4 ст. 190 КК України. Також вказують про вартість начебто викраденого ОСОБА_15 цукру слідчий та прокурор не наводять доказів дійсної вартості зазначеної продукції, що безпосередньо впливає на правильність кваліфікації та має найсуттєвіше значення для вирішення питання про обрання щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу.
Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, вивчивши кримінальне провадження, заслухавши думку прокурора та слідчого, а також підозрюваного та його захисників, приходжу до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, оскільки вивчені в судовому засіданні докази дають усі підстави стверджувати, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України та існують ризики, на які посилаються слідчий і прокурор у своєму клопотанні, а саме те що підозрюваний ОСОБА_7 дійсно може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, і може вчинити інше кримінальне правопорушення, а також те, що забезпечення належної поведінки підозрюваного, який підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, покарання за яке передбачає від п`яти до дванадцяти років позбавлення волі з конфіскацією майна, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, тому вважаю за необхідне обрати запобіжний захід відносно підозрюваного ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою.

При вирішенні клопотання враховується, що підозрюваний ОСОБА_7 має постійне місце проживання, місце роботи, міцні соціальні зв`язки, одружений має на утриманні двох малолітніх дітей та непрацездатного батька, на обліку у лікарів з тяжкими хворобами не перебуває.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених статтею 177 цього Кодексу.
Відповідно до вимог частини 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом. В ухвалі слідчого судді зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього кодексу будуть покладені на підозрюваного у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави.
Щодо визначення розміру застави достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, то виходячи з вимог статей 176, 177, 178, 182 КПК України, оскільки ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину розмір застави визначається в межах від 80 до 300 розмірів мінімальної заробітної плати.
За встановлених під час розгляду клопотання обставин, вважаю, що застава у сумі 97500,00 грн. зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, у зв`язку з чим вважаю необхідним призначити підозрюваному заставу у зазначеному розмірі.
Заставу у розмірі, щоб перевищував суму 852000,00 грн. суд на момент розгляду і вирішення клопотання не має права застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 оскільки в матеріалах кримінального провадження відсутні належні, допустимі та достатні докази того, що вартість викладеної продукції становить саме 852000,00 грн., судово-товарознавча експертиза у провадженні була призначена, але станом на день розгляду клопотання слідчого та прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою виконана не була. З долучених до кримінального провадження товарно-транспортних накладних № 243, та № 244 від 05.08.2015 року на загальну суму 852000,00 грн. вбачається, що покупцем цукру є не Товариство з обмеженою відповідальністю «Ласунка», а Товариство з обмеженою відповідальністю «Пейсмен», а також відсутні платіжні документи, які б підтверджували, що саме ТОВ «Ласунка» вже розрахувалося за товар у зазначеній сумі 852000,00 грн. із підприємством виробника або постачальником.
Окрім того, судом враховується, що 12 серпня 2015 року слідчим було складено повідомлення про підозру гр. ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України. Це повідомлення про підозру не було погоджено прокурором, при тому, що ОСОБА_10 було затримано одночасно із ОСОБА_7 , а постановою слідчого від 12.08.2015 року погодженою із прокурором ОСОБА_3 було звільнено під варти за відсутністю доказів, що свідчили б про його причетність до кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до статті 194 КПК України на підозрюваного повинні бути покладені обов`язки, передбачені п.п. 2,3,4 частини 5 цієї статті на строк не більше 2-х місяців. У разі невиконання цих обов`язків підозрюваним ОСОБА_7 відносно нього можуть наступити наслідки, передбачені КПК України.
Виходячи із викладеного та з метою забезпечення належної поведінки підозрюваного ОСОБА_7 , який обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, раніше судимого, та з метою запобігання вищезазначеним ризикам, які можливо уникнути лише шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вважаю клопотання законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст.176, 182,183, 184,193,194,196, 197, 395 КПК України,-

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, помістивши його до Дніпропетровського слідчого ізолятора Управління державної пенітенціарної служби України в Дніпропетровській області.

Строк дії ухвали до 05 жовтня 2015 року включно.

Визначити відносно підозрюваного ОСОБА_7 заставу у кримінальному провадженні у розмірі 97500 (дев`яносто сім тисяч п`ятсот) грн.

У випадку внесення підозрюваним ОСОБА_7 встановленої застави вважати, що до нього обрано запобіжний захід у вигляді застави.

Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_7 прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора або суду, а також виконувати обов`язки на строк до 05 жовтня 2015 року включно:

- не відлучатися із населеного пункту в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проживання та роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками та представником потерпілого по справі.

Контроль за виконанням ухвали покласти на начальника Індустріального районного відділу Дніпропетровського міського управління ГУМВС України в Дніпропетровській області.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: