Провадження №1-в/639/1070/15
23 грудня 2015 року м.Харків
Жовтневий районний суд м.Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
засудженого ОСОБА_4 ,
представника ХУВП №27- ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції між Жовтневим районним судом м.Харкова та Харківською установою виконання покарань № 27 УДПтСУ в Харківській області клопотання засудженого:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Антрацит Луганської області, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, одруженого, не працюючого, зареєстрованого: АДРЕСА_1 , проживаючого : АДРЕСА_2 ,
засудженого:
20.10.2008р. Жовтневим райсудом м.Луганська за ст.185 ч.5, 69 КК України до 5 років позбавлення волі, із застосуванням ст.75 КК України, з іспитовим строком 3 роки;
03.04.2013 року Ленінським районним судом м.Луганська за ст. 185 ч.4,ст.71 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі, звільнений умовно - достроково 26.02.2014 року ухвалою Краснолуцького міського суду Луганської області на не відбутий строк 9 місяців 13 днів;
18.03.2015 року Дзержинським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст.190, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст.190, ст. 70 ч.1, ст. 71 КК України до 1 року 8 місяців позбавлення волі;
- про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким в порядку, визначеному ст.82 КК України, -
До Жовтневого районного суду м.Харкова надійшло клопотання засудженого ОСОБА_6 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким виправними роботами в порядку, визначеному ст.82 КК України.
У поданій заяві засуджений послався на те, що він відбув ? строку призначеного покарання за вироком Дзержинського районного суду м. Харкова. Вважає, що став на шлях виправлення, не має жодного стягнення .
В судовому засіданні засуджений підтримав подану заяву та просив суд прийняти рішення про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким в порядку, визначеному ст.82 КК України.
Представник ХУВП №27 розгляд питання відніс на розсуд суду.
Прокурор проти задоволення заяви заперечував, пославшись на відсутність правових підстав для прийняття рішення в порядку ст.82 КК України.
Суд, вислухавши думку прокурора, представника ХУВП №27, засудженого, вивчивши надані матеріали особової справи дійшов наступних висновків.
ОСОБА_6 засуджений вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 18.03.2015 року за ч. 2 ст.190, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст.190, ст. 70 ч.1, ст. 71 КК України до 1 року 8 місяців позбавлення волі.
Початок строку 02.08.2014 року, кінець строку: 02.04.2016 року.
З характеристики засудженого ОСОБА_6 вбачається, що з 02.10.2014 року він прибув до Харківської установи виконання покарань №27. За час тримання в установі вимоги тримання та правила внутрішнього розпорядку не порушував, стягнень не має. Адміністрацією установи не заохочувався . До суспільно-корисної праці не залучався. В бесідах з представниками адміністрації не тактовний, виконує їх вимоги лише під контролем.
Вимогами ч.2 ст.67 КВК України встановлено, що засуджені, які стали на шлях виправлення або сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення, можуть бути у встановленому законом порядку представлені до заміни невідбутої частини покарання більш м`яким або до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.
Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким №2 від 26.04.2002 року умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміни невідбутої частини покарання більш м`яким можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ч.3 ст.82 КК).
Згідно положень п.17 вказаної постанови Пленуму ВСУ №2 від 26.04.2002 року, судам слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.
За таких обставин, відсутність у засудженого ОСОБА_6 жодного заохочення за весь час тримання під вартою, який не залучався до праці, відсутність підтверджених відомостей про те, що засуджений своєю поведінкою та сумлінним ставленням до праці довів виправлення або став на шлях виправлення, тому суд приходить до висновку, що до засудженого ОСОБА_6 на даний час не може бути прийнято рішення щодо заміни невідбутої частини покарання більш м`яким в порядку, визначеному ст.82 КК України, а тому у задоволенні клопотання засудженого необхідно відмовити.
Керуючись ст.82 КК України, ст.ст.537, 539 КПК України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким в порядку, визначеному ст.82 КК України відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області протягом 7 (семи) днів з моменту її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м.Харкова, а засудженим, який тримається під вартою з моменту вручення копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1