Справа № 460/3540/15-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.10.2015

Яворівський районний суд Львівської області
в складі головуючого судді: ОСОБА_1 ,
секретаря: ОСОБА_2
з участю прокурора: ОСОБА_3 ,
захисника: ОСОБА_4 ,
обвинуваченого: ОСОБА_5 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Яворові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000388 від 09 вересня 2015 року про обвинувачення:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта вища, одруженого, військовозобов`язаного, директора ТзОВ «Явдом», такого, який не має судимості,
за ч.1 ст.213 КК України,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 , перебуваючи на посадах заступника директора ТзОВ «МІГ», інженера з охорони праці ТзОВ «Вестметінвест» та директора ТзОВ «Явдом», що зареєстроване за адресою: Львівська область Яворівський район село Новий Яр, 5, на початку 2013 року, розуміючи, що у ТзОВ «Явдом» відсутня ліцензія на провадження діяльності із заготівлі металобрухту, а натомість у його власності перебуває нежитлове приміщення в селі Новий Яр, 5, Яворівського району Львівської області, будучи знайомим із ОСОБА_6 , який здійснював незаконну заготівлю металобрухту, шляхом скуповування його у юридичних і фізичних осіб та в подальшому реалізовував його ТзОВ «МІГ» та ТзОВ «Вестметінвест», маючи на меті забезпечення вказаних підприємств брухтом чорних і кольорових металів, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на надання приміщення для розташування незаконного пункту прийому, схову та збуту металобрухту, безоплатно передав у користування ОСОБА_7 нежитлове приміщення в АДРЕСА_2 , загальною площею 1633.1 кв.м., достовірно знаючи, що ОСОБА_7 використовуватиме приміщення для здійснення незаконних операцій з металобрухтом, зокрема його прийому та схову.
Незаконні операції з металобрухтом за вказаною адресою ОСОБА_7 систематично здійснював до 24 грудня 2014 року, тобто до часу виявлення працівниками правоохоронних органів вищезгаданого незаконного пункту прийому, схову та збуту металобрухту та припинення його функціонування.
Таким чином, ОСОБА_5 , вчинив надання приміщень для розташування незаконного пункту прийому. схову та збуту металобрухту, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 213 КК України.
Під час досудового розслідування між сторонами кримінального провадження, прокурором відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування органами внутрішніх справ та підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадження прокуратури Львівської області ОСОБА_8 та підозрюваним ОСОБА_5 , 15 вересня 2015 року було досягнуто та підписано угоду про визнання винуватості у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.213 КК України, за змістом якої, підозрюваний ОСОБА_5 повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні та зобов`язується беззастережно визнавати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні, а також сторони дійшли згоди, щодо призначення покарання обвинуваченому за ч.1 ст.213 КК України у вигляді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що нараховує суму 8500 гривень.
Судом встановлено, що дана угода про визнання винуватості за своїм змістом та порядком укладення, відповідає вимогам ст.ст.468-470, 472 КПК України, відповідає закону України про кримінальну відповідальність за ч.1 ст.213 КК України, в тому числі, щодо правової кваліфікації кримінального правопорушення та щодо узгодженої міри покарання у вигляді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що нараховує суму 8500 гривень.
Шляхом вивчення документів кримінального провадження, опитування сторін, судом встановлено, що укладення угоди є добровільним волевиявленням сторін, тобто згідно з ч.6 ст.474 КПК України, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, наявні фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченого. При цьому, судом з`ясовано у обвинуваченого ОСОБА_5 та встановлено, що він зможе реально виконати взяті на себе, відповідно до угоди, зобов`язання.

Крім цього, обвинуваченому ОСОБА_5 роз`яснено зміст ч.ч.4, 6, 7 ст.474 КПК України, який йому є зрозумілим та обвинуваченим усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди про визнання винуватості є його відмова від здійснення прав, передбачених ч.4 ст.474 КПК України, а саме: відмова права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, права допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь. Також обвинуваченим усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження його права на оскарження вироку, згідно з положеннями ст.ст.394 та 424 КПК України, а саме можливість оскарження вироку лише з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч.ч.4, 6, 7 ст.474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди. Наслідки невиконання угоди обвинуваченому ОСОБА_5 зрозумілі.
Після таких роз`яснень обвинувачений ОСОБА_5 не заперечив про затвердження угоди.
Прокурор також просить затвердити угоду про визнання винуватості обвинуваченим ОСОБА_5 .
Таким чином, за наслідками розгляду угоди про винуватість під час підготовчого судового засідання, суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, врахувавши доводи сторін кримінального провадження, приходить до висновку про наявність правових підстав для прийняття рішення про затвердження угоди про визнання винуватості ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.213 КК України та призначення узгодженої сторонами міри покарання у вигляді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що нараховує суму 8500 гривень, з ухваленням обвинувального вироку.
Керуючись ст.ст.314, 368, 370, 374, 475 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
Затвердити угоду від 15 вересня 2015 року, укладену між прокурором відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування органами внутрішніх справ та підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадження прокуратури Львівської області ОСОБА_8 та підозрюваним ОСОБА_5 , про визнання винуватості ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 213 КК України.
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 213 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що нараховує суму 8500 гривень.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вирок вважається таким, що не набрав законної сили.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до апеляційного суду Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подання апеляційної скарги через Яворівський районний суд Львівської області.
Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті в одному примірнику.
Суддя: ОСОБА_1