Провадження № 11-сс/792/10/16
Справа № 675/9/16-к Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: запобіжний захід Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 січня 2016 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Хмельницької області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

слідчого ОСОБА_7 ,

підозрюваної ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді клопотання на ухвалу слідчого судді Ізяславського районного суду Хмельницької області від 08 січня 2016 року в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000013,

в с т а н о в и л а:
Цією ухвалою відмовлено у задоволені клопотання слідчого слідчого відділення поліції Славутського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Сморшки Ізяславського району Хмельницької області, жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, з середньою освітою, пенсіонерки, вдови, раніше не судимої,

застосовано до неї запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Покладено на підозрювану ОСОБА_8 на строк два місяці обов`язки:

- прибувати до слідчого СВ Ізяславського відділення поліції Славутського відділу поліції ГУ НП в Хмельницькій області ОСОБА_7 або суду за першою вимогою;

- не залишати місце постійного проживання в АДРЕСА_1 без дозволу слідчого СВ Ізяславського відділення поліції Славутського відділу поліції ГУ НП в Хмельницькій області ОСОБА_7 , прокурора або суду.

Роз`яснено підозрюваній ОСОБА_8 , що в разі не виконання покладених на неї обов`язків, до неї може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід і накладено грошове стягнення.

Органами досудового слідства ОСОБА_8 підозрюється в тому, що 06 січня 2016 року біля 17 год. 00 хв. в приміщенні кухні будинку за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, на грунті раптово виниклих неприязних відносин, що виникли під час сварки з її співмешканцем ОСОБА_10 , з метою умисного вбивства ОСОБА_10 , взявши ніж, нанесла ним удар в ліву бокову поверхню грудної клітки ОСОБА_10 , внаслідок чого останньому заподіяно тілесні ушкодження, від яких ОСОБА_10 помер на місці події.

Відомості про вказане кримінальне правопорушення 06.01.2016 внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань з правовою кваліфікацією за ч.1 ст.115 КК України, а 07 січня 2016 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні нею кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Відмовляючи в задоволенні клопотання слідчого, слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою не є необхідним запобіжним заходом, оскільки прокурором не доведено можливості незаконного впливу підозрюваної на потерпілого через те, що процесуальний статус потерпілої особи у даному кримінальному провадженні не визначено, підозрювана ОСОБА_8 сама заявила про вчинений злочин, до кримінальної відповідальності притягається вперше, має постійне місце проживання, народила та виховала 5 дітей, є пенсіонеркою. При цьому слідчий суддя виходив з того, що відповідно до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і практики Європейського суду з прав людини ризик переховування підозрюваного від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які мають підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення, а в даному випадку підстав можливості незаконного впливу підозрюваною на потерпілу в судовому засіданні не доведено.
В апеляційній скарзі, посилаючись на невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, прокурор уважає ухвалу незаконною та необґрунтованою, просить її скасувати та ухвалити нову ухвалу, якою: застосувати до підозрюваної ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою; визначити заставу в розмірі 80 мінімальних заробітних плат; у разі внесення застави у вказаному розмірі покласти на підозрювану такі обов`язки: прибувати за кожною вимогою слідчого СВ Ізяславського ВП Славутського ВП ГУНП в Хмельницькій області, прокурора або суду; не відлучатися з місця проживання без дозволу слідчого СВ Ізяславського ВП Славутського ВП ГУНП в Хмельницькій області, прокурора або суду; повідомляти слідчого СВ Ізяславського ВП Славутського ВП ГУНП в Хмельницькій області, прокурора або суд про зміну місця проживання.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що потерпілою визначено рідну сестру вбитого ОСОБА_11 , яка проживає в с. Михнів Ізяславського району, і у цьому статусі вона вже допитана, „таким чином, при запобіжному заході у виді домашнього арешту підозрювана, перебуваючи за місцем свого проживання, матиме змогу незаконно впливти на потерпілу, а також на інших свідків у даному кримінальному провадженні. Стверджує, що вказівка у витягу з ЄРДР про те, що про злочин повідомила сама підозрювана, є лише технічною помилкою, а насправді про злочин повідомив її син. Звертає увагу на те, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк 15 років. Вказує на те, що, посилаючись на Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і на практику Європейського суду з прав людини як на обґрунтування своїх висновків, слідчий суддя не навів конкретного рішення ЄСПЛ, в якому викладений відповідний прецедент.
Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу з посиланням на зазначені у ній доводи, заперечення підозрюваної та її захисника, слідчого, який стверджує про обґрунтованість підозри і наявність зазначених у його клопотанні ризиків, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів уважає, що вона не підлягає задоволенню з таких підстав.

Про обґрунтованість підозри в апеляційній скарзі вказує сам прокурор.

На думку колегії суддів, наведені обставини злочину, у вчиненні якого ОСОБА_8 підозрюється, та враховані слідчим суддею відомості про особу підозрюваної свідчать про те, що домашній арешт є достатнім запобіжним заходом для запобігання заявленим ризикам.
Доводи прокурора не містять посилання на обставини, які поза всяким сумнівом вказували б на те, що цей запобіжний захід не зможе запобігти заявленим у клопотанні слідчого ризикам.

Потерпіла ж від злочину, у вчиненні якого ОСОБА_8 підозрюється, ОСОБА_11 вже допитана і проживає в іншій місцевості.
До того ж, як видно з пояснень слідчого і прокурора в апеляційному суді, ні потерпіла, ні свідки у цьому кримінальному провадженні не робили заяв про вплив на них з боку підозрюваної, син останньої їздив до потерпілої лише з метою вирішення питання про відшкодування їй шкоди, заподіяної загибеллю брата, що в свою чергу не може розцінюватися як вплив на потерпілу.
Самі ж по собі тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , та суворість передбаченого за нього покарання не можуть свідчити про те, що домашній арешт є недостатнім запобіжним заходом для запобігання заявленим ризикам.
Чи її син, чи сама ОСОБА_8 повідомила про події, у вчиненні яких вона підозрюється, в даному випадку не впливає на правильність висновків слідчого судді, до того ж за поясненнями сторони захисту син підозрюваної лише набрав номер телефону міліції (поліції) і передав його матері, яка й розповідала про подію, що сталася, оскільки син не був її очевидцем і не міг повідомити відповідних обставин.
Невизнання вини підозрюваною це її конституційне право не свідчити проти себе, тому також не може бути причиною для застосування до неї запобіжного заходу виключно у вигляді тримання під вартою.
Не зазначення конкретного рішення ЄСПЛ чи відповідного прецеденту не може бути підставою для скасування ухвали, адже висновки цього Суду, на які послався слідчий суддя, є надто загально відомими і кореспондуються з чинним національним законодавством України. До того ж прокурор не вказав жодної обставини, яка спростовувала б обґрунтованість посилання слідчим суддею на вказані висновки Суду при ухваленні рішення.
Навівши в апеляційній скарзі зміст відповідних норм кримінального процесуального закону, зокрема й ч.1 ст.178 та ст.2 КПК України, прокурор не зазначив, що ж саме слідчий суддя не врахував чи порушив, а саме по собі таке посилання на зміст статей закону без зазначення конкретних порушень не може вважатися доводом обґрунтування апеляційної скарги.
Отже колегія суддів уважає доводи прокурора необґрунтованими і підстав для скасування ухвали слідчого судді в межах апеляційної скарги не убачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:
Ухвалу слідчого судді Ізяславського районного суду Хмельницької області від 08 січня 2016 року про застосування щодо підозрюваної ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту залишити без зміни, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення.

Судді /підписи/
Згідно з оригіналом:
Суддя апеляційного суду
Хмельницької області ОСОБА_2