Дата документу Справа № 315/1703/14-к
Апеляційний суд Запорізької області
Провадження № 11-кп/778/1265/15 Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 315/1703/14-к Суддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
Категорія ст. 122 ч. 1 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 вересня 2015 року м.Запоріжжя
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справах Апеляційного суду Запорізької області в складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000493 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 21 квітня 2015 року, щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Червоне Гуляйпільського району Запорізької області, громадянина України, українця, з середньою освітою, неодруженого, співмешкаючого, безпартійного, непрацюючого, не депутата, військовозобов`язаного, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України.

Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_7

адвокат ОСОБА_8

обвинувачений ОСОБА_6 .

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить вирок скасувати та кримінальне провадження закрити на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України. Вказує, що викладені у судовому рішенні висновку суду не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.
В судовому засіданні апеляційної інстанції обвинувачений змінив свої апеляційні вимоги, свою провину визнав у повному обсязі, від своїх вимог щодо цивільного позову відмовився, визнавши його у повному обсязі і просив вирок змінити, застосувати при призначені йому покарання правила ст.75 КК України.
Вироком Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 21 квітня 2015 року ОСОБА_6 засуджено за ч.1 ст.122 КК України до обмеження волі строком на 2 роки.

Запобіжний захід ОСОБА_6 не обирався.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_9 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 921,43 грн. та в рахунок відшкодування моральної шкоди в сумі 5000 грн., в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Вироком вирішена доля речових доказів.

В судовому засіданні апеляційної інстанції обвинувачений підтримав свою апеляційну скаргу зі змінами та просив її задовольнити, прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Вислухавши доповідача, обвинуваченого, прокурора, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги зі змінами, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно вироку, 14.06.2014 року близько 00 години 30 хвилин в с. Червоне Гуляйпільського району Запорізької області ОСОБА_6 , знаходячись біля магазину ПП "Долгашов", розташованого по вул. Першотравневій, маючи намір на спричинення тілесних ушкоджень, внаслідок раптово виниклої сварки на ґрунті особистих неприязних стосунків, навмисне наніс один удар кулаком руки в обличчя ОСОБА_9 , після чого останній присів від спричиненого йому болю, а ОСОБА_6 наніс йому один удар ногою, взутою у взуття в обличчя, від якого ОСОБА_9 впав на землю, а ОСОБА_6 наніс кілька почергових ударів ногами, взутими у взуття в голову лежачому ОСОБА_9 , заподіявши останньому перелом верхньої щелепи, перелом нижньої щелепи в області суглобного відростка, синець, садно, припухлість м`яких тканин на голові, синці на нижніх кінцівках, які у сукупності не виявились небезпечними для життя пошкодженнями, однак потягли за собою тривалий розлад здоров`я на строк більше 21 дня, кваліфіковані за висновком судово-медичної експертизи № 400 від 28.10.2014 року як середнього ступеня тяжкості.

Обставини скоєння злочину, встановлені судом та суми стягнень по цивільному позову учасниками судового розгляду, у тому числі й обвинуваченим не оспорюються.

При призначені покарання суд зазначив, що врахував думку потерпілого, який про призначення обвинуваченому покарання з випробуванням, але висновок зробив про необхідність призначення покарання у виді обмеження волі, не обговорюючи можливості призначення такого покарання. Крім того, суд не врахував, що обвинувачений має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_2 , та цивільну дружину. На теперішній час ОСОБА_6 позитивно характеризується за місцем свого мешкання.

За таких обставин колегія суддів вважає за можливе при призначенні покарання обвинуваченому застосувати правила ст.ст. 75, 76 КК України.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити.

Вирок Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 21 квітня 2015 року щодо ОСОБА_6 змінити в частині призначення покарання.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_6 звільнити від призначеного судом першої інстанції покарання з випробуванням на 2 роки. На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 не виїзжати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально виконавчої інспекції, повідомляти кримінально виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтися в кримінально виконавчу інспекцію для реєстрації. В решті вирок залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4