Справа № 159/751/15-к Провадження №11-сс/773/51/15 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:запобіжний захід. Доповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 лютого 2015 року м. Луцьк

Апеляційний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Ковельського міськрайонного суду від 12 лютого 2015 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ Ковельського МВ УМВС України у Волинській області ОСОБА_9 та обрано щодо ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя (без реєстрації) АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, освіта неповна середня, розлученого, непрацюючого, раніше неодноразово судимого, запобіжний захід у вигляд тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Ковельського міськрайонного суду від 12 лютого 2015 року задоволено клопотання слідчого СВ Ковельського МВ УМВС України у Волинській області ОСОБА_9 та підозрюваному у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.185 ч.3 КК України ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів. Також визначено для ОСОБА_8 розмір застави в сумі 2430 гривень.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що слідчим та прокурором надано докази про наявність ризиків зазначених в клопотанні, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний ОСОБА_8 може здійснити дії, передбачені п.п. 1-5 ч.1 ст.177 КПК України, а тому прийшов до висновку про неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Зі змісту апеляційної скарги ОСОБА_8 видно, що він просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою обрати відносно нього більш м`який запобіжний захід. Посилається на те, що ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою, оскільки даного злочину він не вчиняв та був затриманий працівниками міліції неправомірно.

Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали слідчого судді та доводи апеляційної скарги, захисника ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу підозрюваного, прокурора який заперечив проти апеляційної скарги та просив залишити ухвалу слідчого судді без змін, перевіривши матеріали справи за доводами апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 3 Загальної декларації прав людини, ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст. 176 178 КПК України, п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року № 4 Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства запобіжний захід тримання під вартою має застосовуватись лише за крайньою необхідністю і, як останній захід, при наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний чи обвинувачуваний буде намагатись ухилятись від слідства й суду або від виконання процесуальних рішень, перешкоджатиме встановленню істини у справі, продовжуватиме злочинну діяльність.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Дані вимоги закону при розгляді клопотання про взяття ОСОБА_8 під варту слідчим суддею були дотримані.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, 11 лютого 2015 року ОСОБА_8 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Слідчий суддя, задовольняючи клопотання слідчого про взяття ОСОБА_8 під варту, врахував тяжкість злочину в якому він підозрюється, дані, які характеризують його особу, а саме, що він немає постійного місця проживання, ніде не працює, не має постійного джерела доходу, раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів

Посилання ОСОБА_8 на води викладені в апеляційній скарзі є необґрунтованими, і на думку колегії суддів, дані обставини не виключають можливості настання ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів погоджується з висновками про наявність ризиків, зазначених як у клопотанні слідчого, так і в ухвалі слідчого судді, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний, залишаючись на свободі, може ухилятися від слідства та суду, перешкоджати встановленню об`єктивної істини в кримінальному провадженні, продовжувати займатись злочинною діяльністю, а тому, застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не буде достатнім для запобігання ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.

За таких обставин, колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді й зміни запобіжного заходу підозрюваному з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, а тому, керуючись ст. ст. 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд Волинської області,

УХВАЛИВ :
Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ковельського міськрайонного суду від 12 лютого 2015 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_10 без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Судді: