Справа № 524/207/15-к
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
На обґрунтування клопотання ОСОБА_2 зазначила, що вона є власником вказаного автомобіля, який вона придбала в м. Києві, без заміни номерних знаків, однак продавцем був не ОСОБА_7 , а інша особа. Автомобіль, при його купівлі, не мав зовнішніх пошкоджень, був проданий у належному технічному стані. Відношення до кримінального провадження вона ніякого не має, а тому накладений арешт на це майно порушує її права, як власника. Просила скасувати арешт на вказане майно, яке належить їй на праві приватної власності.
У судовому засіданні представник ОСОБА_2 клопотання про скасування арешту майна підтримав, просив задовольнити з підстав, викладених у ньому.
У судовому засіданні представники потерпілої ОСОБА_4 проти клопотання заперечили, просили відмовити в його задоволенні.
Вислухавши думку представників ОСОБА_2 , потерпілої ОСОБА_4 , дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
ОСОБА_4 визнано потерпілою у вказаному кримінальному провадженні. Згідно з висновком судово-медичної експертизи № 57 від 03.02.2015 тілесні ушкодження, виявлені у ОСОБА_4 при огляді, за ступенем тяжкості відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості.
У поясненнях по факту ДТП ОСОБА_7 зазначив, що є власником автомобіля «AUDI Q7» чорного кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 .
Частиною 1 ст. 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.
Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
З доданих до клопотання про скасування арешту майна копій документів та з матеріалів провадження вбачається, що з 21.04.2015 власником вищевказаного автомобіля є ОСОБА_2 , а ОСОБА_7 , який керував автомобілем під час скоєння ДТП (06.01.2015), не є власником цього автомобіля та ніколи ним не був. Будь-яки доказів того, що ОСОБА_2 несе цивільну відповідальність за даним кримінальним правопорушенням чи причетна до нього, слідчому судді не надано.
За вказаних обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що власником вказаного автомобіля доведено, що потреба в його арешті відпала, тобто на цей час відсутні підстави тимчасово позбавляти ОСОБА_2 можливості розпоряджатися зазначеним майном.
На підставі викладеного, керуючись ст. 132, 167, 170, 171, 172, 174, 309, 369-372, 532 КПК України, слідчий суддя,
Клопотання ОСОБА_2 про скасування арешту майна задовольнити.
Ухвала підлягає негайному виконанню та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1