Справа № 402/1273/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.11.2015м. Ульяновка

Ульяновський районний суд Кіровоградської області в складі:
головуючого- судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2
за участі прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
потерпілої ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Ульяновка кримінальне провадження №0000676 від 16.09.2015 року за обвинуваченням:
ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Умань Черкаської області, громадянина України, українця, освіта неповна середня, не одруженого, на утримані має трьох неповнолітніх дітей, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_1 , судимого 29.08.2012 року Гайворонським районним судом Кіровоградської області по ст.. 185 ч.3, ст.198, ст.70, ст.71 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі, відповідно до ст. 89 КК України судимість не погашена.
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, суд
В С Т А Н О В И В :
Згідно затвердженого 28.09.2015 року обвинувального акту, ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що 09.09.2015 року близько 12 год. діючи умисно з корисливою метою, маючи намір на таємне викрадення чужого майна, та усвідомлюючи протиправність своїх дій, переслідуючи корисливий умисел, направлений на протиправне заволодіння чужим майном, незаконно прийшов на територію поля № 2/2, яке розташоване на території Великотроянської сільської ради Ульяновського району Кіровоградської та належить ПрАТ «Райз Максимко», де переконавшись у відсутності сторонніх осіб, за допомогою ножа зрізав шапки із насінням сояшника із ростучих рослин, які помістив у дев`ятнадцять раніще приготовлених мішків з полімерної нитки. Вказані мішки із шапками сояшника цього ж самого дня поточного року завантажив до автомобіля марки ВАЗ 2106 реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 та перевіз в домоволодіння своєї матері ОСОБА_7 , яка проживає в АДРЕСА_1 . В ході досудового розслідування було встановлено, що ОСОБА_4 таємно викрав 79.6 кг насіння сояшника, так як в першому мішку соняхового насіння знаходиться 19.5 кг, в другому мішку- 21 кг, в третьому мішку - 18 кг, в четвертому мішку - 21.1 кг, вартістю 7 гривень за 1 кг на загальну суму 557.2 гривень. Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 спричинив ПрАТ «Райз Максимко» матеріальну шкоду на загальну суму 557.2 гривень. Викраденим ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд.
Разом з обвинувальним актом до суду надійшла угода про примирення від 28.09.2015 року, згідно якої підозрюваний повністю визнає свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ст.185 ч.2 КК України, представник потерпілого відмовляється від висунення будь-яких претензій матеріального характеру щодо обвинуваченого, а також сторонами узгоджено міру покарання за ч.2 ст.185 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбуття покарання встановивши іспитовий строк 2 роки та застосувати обмеження відповідно до ст.76 КК України.
Прокурор висловився про можливість затвердження угоди про примирення.
Представник потерпілої сторони ОСОБА_5 підтримала угоду про примирення з обвинуваченим, просила суд її затвердити та пояснила, що претензій до обвинуваченого не має, погоджується з визначеною угодою мірою покарання, укладення угоди з її боку є добровільним, наслідки затвердження угоди, передбачені ст.473 ч.1 п.2 КПК України їй зрозумілі.
Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав, угоду про примирення з потерпілою підтримав і просив її затвердити. При цьому пояснив, що укладення угоди з його боку є добровільним, він розуміє права, передбаченні ст.474 ч.4 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.473 ч.1 п.1 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди.
Перевіривши угоду про примирення на відповідність вимогам чинного КПК України, заслухавши думку прокурора, потерпілої та обвинуваченого, які висловились про можливість затвердження угоди, дослідивши матеріали провадження, суд приходить до висновку, що укладення угоди сторонами є добровільним, угода про примирення відповідає вимогам кримінального процесуального закону, а тому підлягає затвердженню.
Відповідно до вимог ст.469 ч.1, 3 КПК України за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.2 КК України, яке відповідно до вимог ст.12 КК України є злочином невеликої та середньої тяжкості.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені ст.474 ч.5 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.473 ч.1 п.1 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. Потерпіла також розуміє наслідки затвердження угоди, визначені ст.473 ч.1 п.2 КПК України.
При вирішенні питання про відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, суд враховує, що умови угоди про примирення не суперечать вимогам КПК України та КК України, правова кваліфікація кримінального правопорушення правильна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб, відсутні підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним або сторони не примирилися, не встановлено очевидної неможливості виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою.
При призначенні покарання суд, згідно вимог ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину та особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також у випадку затвердження вироком угоди про примирення, призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого суд визнає щире каяття та активне спряння розкриттю злочину.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого судом не встановлено. Міра покарання, яку узгоджено сторонами угоди про примирення, відповідає санкції ст.185 ч. 2 КК України.
Відповідно до положень ст.ст.314 ч.3 п.1, 475 ч.1 КПК України передбачено, що при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду про примирення, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
На підставі викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілим та підозрюваним, а також призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання.
Керуючись ст.ст.314, 368-371, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд
З А С У Д И В:

Затвердити угоду про примирення між представником потерпілої сторони ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 від 28.09.2015 року.
ОСОБА_4 визнати винним та призначити йому узгоджену сторонами міру покарання за ч.2 ст.185 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання звільнити, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.
Згідно зі ст.76 КК України протягом іспитового строку покласти на ОСОБА_4 обов`язки:
-не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
- періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію;
- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Цивільний позов не заявлено.
Речові докази по справі: автомобіль марки ВАЗ 2106 д.н. з. НОМЕР_1 - залишити власнику ОСОБА_6 , автомобіль марки ВАЗ 21065 д.н.з. НОМЕР_2 залишити власнику ОСОБА_8 , чорити мішки соняхового насіння, загальною вагою 79,6 кг., залишити представнику потерпілої сторони ОСОБА_5 , шапки соняха, 19 поліпропіленових мішки та кухонний ніж знищити.
Судові витрати по справі відсутні.
Копію вироку вручити прокурору та засудженому, а інші учасники процесу мають право отримати копію вироку в суді.
Апеляційна скарга на вирок суду першої інстанції може бути подана протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, в той же строк з моменту вручення йому копії вироку через Ульяновський районний суд Кіровоградської області.

Суддя ОСОБА_1