№ провадження 1-кс/646/5940/2015
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.12.2015 року м.Харків

Слідчий суддя Червонозаводського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого в ОВС 1-го СВ СУ прокуратури Харківської області ОСОБА_4 від 25.11.2015 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000612 від 11.08.2015 року,-
В С Т А Н О В И В:
01.12.2015 року заявник звернувся до суду зі скаргою на постанову слідчого в ОВС 1-го СВ СУ прокуратури Харківської області ОСОБА_4 від 25.11.2015 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000612 від 11.08.2015 року, в якій просить скасувати постанову слідчого першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області ОСОБА_4 від 25.11.2015 року про відмову у визнанні його потерпілим, а також зобов`язати слідчого виконати норму Закону України, п.2 ст.55 КПК України.
В судове засідання заявник не з`явився, про день, час та місце розгляду скарги повідомлявся належним чином, що підтверджується розпискою, наявною в матеріалах справи.
Прокурор та слідчий у судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду скарги повідомлялись належним чином, що підтверджується звітом про відправку повідомлення на адресу прокуратури Харківської області.
Таким чином, відповідно до ст.306 КПК України з урахуванням строків розгляду справ даної категорії та неявки заявника, прокурора та слідчого у судове засідання, слідчий суддя вважає за можливе розглянути скаргу за відсутності вказаних осіб, оскільки останні були повідомлені про час та місце розгляду скарги.
Слідчий суддя, вивчивши надані матеріали справи та матеріали кримінального провадження № 0000612, приходить до наступного.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні особою, якій було відмовлено у визнанні потерпілою, можуть бути оскаржені рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим.
Так, за положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. При цьому права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.
На підставі ч. 3 ст. 55 КПК України потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.
Відповідно до ч. 5 ст. 55 КПК України за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у ч. 1 ст. 55 КПК України, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
За ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.
Слідчим суддею встановлено, що в провадженні слідчого в ОВС першого слідчого відділу прокуратури Харківської області ОСОБА_4 перебуває кримінальне провадження №0000612, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.365 КК України.

25.11.2015 року слідчим в ОВС першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області ОСОБА_4 було винесено постанову про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні № 0000612 від 11.08.2015 року.
Дослідивши постанову про відмову у визнанні потерпілими від 25.11.2015 року, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим зроблено посилання на відсутність у матеріалах провадження даних, які б свідчили про те, що заявнику було завдано шкоди, однак на підтвердження такого свого висновку слідчий не навів та не послався, які саме матеріали досудового розслідування дають підстави прийти до такого висновку, які слідчі дії були ним проведені, та у сукупності свідчать про те, що заявнику не було завдано шкоди.
В частині зобов`язання слідчого виконати норму Закону України, п.2 ст.55 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про відмову в даній частині скарги, оскільки, відповідно до ст. 40 КПК України, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, а також вказані вимоги не підлягають оскарженню до слідчого судді в порядку ст.303 КПК України.

Таким чином, скарга про скасування оскаржуваної постанови є обґрунтованою та підлягає частковому задоволенню.
Фіксування процесу технічними засобами, відповідно до положень статті 107 КПК України, не здійснювалось.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст.55, 303-307, 309, 371, 372 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:
Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого в ОВС 1-го СВ СУ прокуратури Харківської області ОСОБА_4 від 25.11.2015 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000612 від 11.08.2015 року задовольнити частково.
Постанову слідчого в ОВС 1-го СВ СУ прокуратури Харківської області ОСОБА_4 від 25.11.2015 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000612 від 11.08.2015 року скасувати.
В іншій частині скарги відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1