Справа № 357/9027/14-к
1-кп/357/570/14
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.07.2014 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 з участю прокурора ОСОБА_3

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Білій Церкві кримінальне провадження , внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0006768 від 5.11 2013 року, з угодою про примирення від 27.06.2014 року щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Малий Правутин, Славутського району, Хмельницької області, гр. України, українки, освіта середня, розлученої, не судимої, працюючої в Узинської ЗОШ №2, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,в скоєнні злочину,передбаченого ст..122 ч.1 КК України,

В С Т А Н О В И В :

31.10.2013 року о 16 год. між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 на ґрунті неприязних сусідських відносин відбулася сварка. В результаті якої, ОСОБА_4 знаходячись на відстані 4-5 метрів від ОСОБА_5 на проїжджій частині біля будинку, який розташований по АДРЕСА_1 , передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки своїх дій, у вигляді заподіяння ОСОБА_5 тілесних ушкоджень та свідомо бажаючи їх настання, умисно почала кидати у ОСОБА_5 каміння.

В результаті чого, ОСОБА_4 попала камінцем в кисть лівої руки ОСОБА_5 , який, прикриваючи з метою захисту голову та обличчя виставив її вперед, що спричинило потерпілому тілесні ушкодження, у вигляді: набряку м`яких тканин на лівій кисті, садна на 4,5 пальцях лівої кисті, закритий перелом середньої фаланги п`ятого пальця лівої кисті, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 92/д від 10.04.2014 року відносяться до категорії середньої тяжкості тілесних ушкоджень так як для повного зрощення перелому необхідно тривалий строк - більш ніж три тижні.

Досудовим слідством дії обвинуваченої кваліфіковані за ст. 122 ч.1 КК України,як заподіяння умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідки, передбачених ст121, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Під час досудового розслідування між обвинуваченою та потерпілим ОСОБА_5 27.06.2014 року у даному кримінальному провадженні укладено угоду про примирення.

В указаній угоді викладено формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч. 1 ст. 122 КК України, яка ніким не оспорюється; зазначено про повне та беззаперечне визнання обвинуваченою своєї винуватості у вчиненні інкримінованого її злочину, про повне відшкодування останньої завданої потерпілому шкоди та про відсутність у провадженні, у зв"язку з цим, цивільного позову потерпілого; узгоджено призначення обвинуваченої покарання за ч. 1 ст. 122 КК України у виді позбавлення волі на 2 роки з випробуванням на 1 рік; сторонам належним чином роз`яснено їх права та обов"язки, роз"яснено наслідки затвердження цієї угоди судом та наслідки її невиконання.

У судовому засіданні обвинувачена та потерпілий підтвердили чинність зазначеної угоди про примирення та добровільність її укладення, ствердили, що вказана угода не є наслідком застосування до них насильства, примусу, погроз, наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, просили суд затвердити вказану угоду.

Прокурор проти затвердження зазначеної угоди не заперечував.

Суд, дослідивши обставини укладення сторонами даної угоди про примирення, перевіривши її на відповідність вимогам чинного КПК України, дійшов висновку про те, що зазначена угода в повному обсязі відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки містить всі необхідні реквізити, визначені статтею 471 КПК України, істотні для даного кримінального провадження обставини, розмір завданої кримінальним правопорушенням шкоди, узгоджену сторонами міру покарання та згоду сторін на призначення цього покарання, а також містить детальне роз"яснення передбачених ст. 473 КПК наслідків затвердження цієї угоди судом і наслідків невиконання сторонами умов зазначеної угоди. Угоду підписано обвинуваченою ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_5 .

Суд вважає, що укладена потерпілою та обвинуваченим угода про примирення відповідає вимогам чинного КПК; дії ОСОБА_4 , за ч. 1 ст. 122 КК України кваліфіковані правильно; умови угоди не суперечать інтересам суспільства; права, свободи та інтереси сторін або інших осіб не порушуються; сторони примирились добровільно; обвинувачений може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання; узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначеним ст. 65 КК України.

З огляду на викладене зазначена угода підлягає затвердженню.

Крім цього обвинувачена ОСОБА_4 просить застосувати до неї амністію,мотивуючи тім,що вона є потерпілою від наслідків аварії на ЧАЕС

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374-376, 474-475 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:

Угоду про примирення від 27.06.2014 року, укладену між потерпілим ОСОБА_5 , та обвинуваченою ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0006768 від 5.11 2013 року -затвердити.

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, та призначити її покарання 2 роки позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити її від покарання з випробуванням, іспитовий строк призначити терміном в 1 рік.

Забовязати її під час випробування повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця жительства, роботи,з`являтися на реєстрацію в інспекцію періодично.

На підставі ст..1 п.»е» Закону України «Про амністію у 2014 році» звільнити ОСОБА_4 від покарання .

Міру запобіжного заходу не обирати.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Київської області, через Білоцерківський міськрайонний суд, протягом 30 діб від дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1