Єдиний унікальний номер № 285/4074/14-к
Провадження № 1-кп/0285/23/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 листопада 2015 року м. Новоград-Волинський
Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області
в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Червона Воля, Новоград-Волинського району, Житомирської області, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, працюючого різноробочим ДП Городницький лісгосп, одруженого, має на утриманні одну неповнолітю дитину, мешканця АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , раніше судимого:
1) 17.11.2010 року Новоград-Волинським міськрайонним судом Житомирської області за ч. 1 ст. 122 КК України до покарання у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробування з іспитовим строком 2 роки;
2) 24.01.2012 року Новоград-Волинським міськрайонним судом Житомирської області за ч. 2 ст. 345 КК України, із застосуванням ст.ст. 69, 71 КК України до покарання у вигляді 1 року 6 місяців позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком 2 роки зі сплатою штрафу 1000 грн. з самостійним їх виконанням; 07.12.2012 року ухвалою Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області звільнений від призначеного вироком Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 17.11.2010 року покарання по закінченню іспитового строку,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки та мешканки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, з середньо-спеціальною освітою, одруженої, має на утриманні одну неповнолітю дитину, непрацюючої, РНОКПП НОМЕР_2 , раніше несудимої,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, -
01.09.2014 року, близько 19 години, ОСОБА_4 спільно зі своєю дружиною ОСОБА_5 , перебуваючи на присадибній ділянці за місцем свого проживання, що розташоване по АДРЕСА_1 , на грунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, вирішили спричинити тілесні ушкодження ОСОБА_6 .
Реалізуючи свій спільний з ОСОБА_5 , злочинний умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень, ОСОБА_4 підійшов до ОСОБА_6 , схопив останню своїми руками за її руки в ділянці плечей та, міцно стискаючи, почав трясти ОСОБА_6 , після чого декілька разів кинув її на землю, та, продовжуючи свій спільний з ОСОБА_5 злочинний умисел, схопив ОСОБА_6 рукою за шию, нахиляючи її до землі всупереч волі потерпілої.
ОСОБА_6 , з метою уникнення подальших тілесних ушкоджень, відбігла від ОСОБА_4 на дорогу по вулиці Комсомольській, де до неї підійшла ОСОБА_5 , яка, продовжуючи спільні з ОСОБА_4 неправомірні дії, направлені на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , схопила її за волосся, повалила на землю та вдарила її головою об землю, при цьому нанесла потерпілій декілька ударів кулаком в лоба.
Внаслідок спільних умисних неправомірних дій ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , згідно висновку експерта № 566 від 03.09.2014 p., потерпілій ОСОБА_6 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді синців на внутрішній поверхні лівого плеча в середній частині /6/, на внутрішній поверхні правого плеча в середній частині /4/, на передній поверхні правого стегна в середній частині, на передній поверхні лівого стегна в середній частині /2/, в ділянці задньої поверхні лівого плечового суглоба, в правій лобно-висковій ділянці, садна на задній поверхні шиї, які, згідно висновку експерта, належать до легких тілесних ушкоджень.
Незважаючи на невизнання обвинуваченими ОСОБА_4 та ОСОБА_5 своєї вини, їх винність повністю доведена сукупністю доказів, досліджених в судовому засіданні.
Малолітня свідок ОСОБА_7 , дочка потерпілої, в судовому засіданні пояснила, що на городі маму побив дядько ОСОБА_8 . Мама падала на землю, а дядько ОСОБА_8 бив її головою об землю. ОСОБА_9 поламала мамін велосипед.
Свідок ОСОБА_10 , сільський голова, кум обвинувачених, в судовому засіданні пояснив, що 01.09.2014 року йому на мобільний телефон зателефонувала потерпіла. Він поїхав до неї. Потерпіла сиділа на узбіччі вулиці з дитиною, плакала. Коліна в потерпілої були в землі, коси розтріпані, дитина плакала. Синців у потерпілої не бачив, на зап`ясті лівої руки були почервоніння. Потерпіла розповіла, що її побили обвинувачені. У велосипеді потерпілої були пробиті колеса, злетів цеп. Стосунки між потерпілою та обвинуваченими неприязні. Неодноразово вони сперечалися за земельну ділянку. Обвинувачений ОСОБА_4 дуже конфліктна людина.
Свідок ОСОБА_11 , в судовому засіданні пояснив, що 01.09.2014 року, близько 18-19 години йшов з лісу та почув крики. Побачив, як обвинувачені тягали потерпілу ОСОБА_6 . Обвинувачений ОСОБА_4 штовхнув потерпілу на землю, від чого та впала. З обвинуваченими та потерпілою має неприязі стосунки.
З протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 03.09.2014 року слідує, що 01.09.2014 року близько 19 год. на території земельної ділянки, напроти домоволодіння по АДРЕСА_1 ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на грунті особистих неприязних відносин, заподіяли ОСОБА_6 тілесні ушкодження (а.с. 16).
З висновку судового-медичного експерта № 566 від 03.09.2014 року слідує, що тілесні ушкодження у ОСОБА_6 у вигляді синців на внутрішній поверхні лівого плеча в середній частині /6/, на внутрішній поверхні правого плеча в середній частині /4/, на передній поверхні правого стегна в середній части ні, на передній поверхні лівого стегна в середній частині /2/, в ділянці задньої поверхні лівого плечового суглоба, в правій лобно-висковій ділянці, садна на задній поверхні шиї утворились від дії тупого(их) предмета(ів), давністю можливо 01.09.14р., належать до легких тілесних ушкоджень. Вищеописані тілесні ушкодження у ОСОБА_6 могли утворитися не менш ніж від 8-9 травмуючих дій /ударів/. Не виключена можливість утворення вищеописаних тілесних ушкоджень у ОСОБА_6 за обставин, вказаних нею при експертизі (а.с. 17).
Оцінюючи вищенаведені докази, суд доходить висновку про їх достовірність, приймаючи до уваги, що вони є логічними і послідовними, доповнюють одне одного, узгоджуються між собою та іншими зібраними у кримінальному провадженні доказами, сукупність яких досліджена в судовому засіданні.
Суд не приймає до уваги покази обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про те, що вони не били потерпілу та не завдавали їй тілесних ушкоджень, оскільки досліджувані в судовому засіданні докази дають суду достатні підстави для висновку про те, що ці покази дані обвинуваченими з метою уникнути кримінальної відповідальності і не відповідають дійсності, оскільки повністю спростовуються сукупністю наведених вище доказів, які узгоджуються між собою та іншими доказами у кримінальному провадженні.
Проаналізувавши всі досліджені докази в їх сукупності, суд знаходить доведеною винність обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .
Умисні дії ОСОБА_4 , які виразились у заподіянні умисних легких тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_6 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 125 КК України.
Умисні дії ОСОБА_5 , які виразились у заподіянні умисних легких тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_6 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 125 КК України.
При обранні виду і міри покарання обвинуваченим, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, особи винних, обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання, думку потерпілої.
Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , не встановлено.
Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_4 , є рецидив злочинів.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 , не встановлено.
При обранні виду і міри покарання обвинуваченим суд враховує те, що обвинувачений ОСОБА_4 раніше судимий, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, обвинувачена ОСОБА_5 раніше несудима, вперше вчинила злочин невеликої тяжкості, на обліку у лікарів психіатра та нарколога обвинувачені не перебувають, за місцем проживання обвинувачений ОСОБА_4 характеризується як людина яка має схильність до диктату, неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності по нанесенню тілесних ушкоджень жителям села, обвинувачена ОСОБА_5 характеризується посередньо, як конфліктна людина, вину не визнали, не розкаялися, потерпіла наполягає на суворому покаранні обвинувачених, а тому суд вважає за можливе призначити обвинуваченим покарання у вигляді громадських робіт, в межах санкції ч. 1 ст. 125 КК України, вважаючи його необхідним і достатнім для виправлення обвинувачених та попередження нових злочинів.
Відповідно до ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі, особою яка її завдала. У зв`язку з тим, що потерпіла (позивач) не надала відповідних доказів, які б пітверджували розмір заподіяної матеріальної шкоди, зокрема, обґрунтований розрахунок та інші письмові докази, суд знаходить недоведеними вимоги позивача в частині відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 1400 гривень.
Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, нанесеної в результаті порушення її прав. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних і душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.
Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року з подальшими змінами і доповненнями "Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" вказано, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при рішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача і вини останнього в її спричиненні. Суд зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт спричинення позивачу моральних або фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин або якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі або в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду і з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, які мають значення для вирішення спору.
Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру і об`єму страждань (фізичних, душевних, психічних і тому подібне), яких отримав позивач, характер немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення і тому подібне) і з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін в його життєвих і виробничих відносинах, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час і зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд повинен виходити з принципів законності, виваженості і справедливості.
Оцінюючи у сукупності пояснення потерпілої, свідків, обвинувачених, висновки судово-медичної експертизи, враховуючи те, що моральна шкода заподіяна шляхом вчинення обвинуваченими злочину із спричиненням шкоди здоров`ю потерпілої, кількість тілесних ушкоджень, те, що в зв`язку зі спричиненими потерпілій тілесними ушкодженнями вона не могла протягом тривалого часу належним чином виконувати свою роботу, що порушило її нормальний спосіб життя, душевні хвилювання потерпілої, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення цивільного позову потерпілої ОСОБА_6 та про достатність відшкодування розміру моральної шкоди в сумі 2000 гривень (по 1000 грн. з кожного обвинуваченого).
Задовольняюючи позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди частково, суд також оцінює матеріальне положення обвинувачених, розумність заявленої потерпілою суми шкоди з урахуванням реальної можливості її виплати обвинуваченими. Суд бере до уваги, що обвинувачений ОСОБА_4 працює, обвинувачена ОСОБА_5 не працює, обвинувачені мають на утриманні неповнолітню дитину.
Крім того, підлягають стягненню з обвинувачених 243,60 грн. судового збору за подання цивільного позову.
Судові витрати та речові докази по даному кримінальному провадженню відсутні.
Керуючись ст.ст. 370, 371, 374 КПК України, суд, -
Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України і призначити йому покарання у вигляді 200 годин громадських робіт.
Визнати винною ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України і призначити їй покарання у вигляді 200 годин громадських робіт.
Запобіжний захід засудженим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не обирався і суд не вбачає підстав для його обрання.
Цивільний позов ОСОБА_6 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 в задоволення цивільного позову 1000 гривень моральної шкоди та 121,80 грн. сплаченого судового збору.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 в задоволення цивільного позову 1000 гривень моральної шкоди та 121,80 грн. сплаченого судового збору.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий: