Справа № 171/1490/15-к

В И Р О К
іменем України
встановив:
18.10.2014 року близько 12 год. ОСОБА_6 знаходився поблизу огорожі домоволодіння АДРЕСА_1 , де на ґрунті давніх неприязнених відносин у нього виникла сварка з ОСОБА_4 . В ході сварки ОСОБА_6 , маючи умисел на завдання потерпілій ОСОБА_4 тілесних ушкоджень, наніс один удар кулаком правої руки в область щелепи потерпілій ОСОБА_4 , після чого вихопив з рук потерпілої тростину для пересування та наніс нею удар в область грудної клітини останньої, штовхнув потерпілу рукою в плече, внаслідок чого остання впала на частково вкриту асфальтом поверхню землі. Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_6 наніс потерпілій ОСОБА_4 , яка лежала на землі, стопою правої ноги по одному удару в область живота та в область внутрішньої поверхні правого стегна, чим завдав потерпілій ОСОБА_4 наступні тілесні ушкодження: по одному синцю на лівій бічній поверхні підборіддя та діафрагмі рота ліворуч, на лівій бічній поверхні грудної клітки, на передньовнутрішній поверхні правого стегна у нижній його третині, які за своїм характером відносяться до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеню тяжкості.
У судовому засіданні обвинувачений винним себе в інкримінованому діянні не визнав та показав, що між ним та потерпілою давно існують неприязнені стосунки, причина яких йому не відома. 18.10.2014 року близько 12 год. він повернувся додому та побачив потерпілу, яка сидить біля свого двору. Він запитав, що трапилося, але остання почала погрожувати йому притягненням до кримінальної відповідальності, говорила, що посадить його за те, що начебто це він її побив, ображала його. Він обурився такою поведінкою потерпілої та пішов до будинку. Вину не визнає, оскільки потерпілу не бив, удари їй не наносив, вважає, що потерпіла його оговорює через давні неприязнені стосунки.
Вина обвинуваченого ОСОБА_6 у скоєнні вказаного злочину найшла підтвердження в судовому засіданні та підтверджується наступними доказами.
Так, потерпіла ОСОБА_4 пояснила, що вона проживає по сусідству з обвинуваченим, з яким у неї на протязі тривалого часу склалися неприязнені стосунки, так як обвинувачений ображає її, кидає каміння їй на город, погрожує фізичною розправою. 18.10.2014 року близько 12 год. вона біля свого двору збирала листя та горіхи, які попадали з дерева, що росте у обвинуваченого, та з її дерев. ОСОБА_6 вибіг з двору та почав кричати на неї, що вона збирає горіхи, ображав її, після чого вдарив кулаком в обличчя і вона впала на землю. ОСОБА_6 вихватив у неї палицю, на яку вона спирається при ходьбі, оскільки має захворювання хребта і не може самостійно пересуватися, та даною палицею наніс удари в грудну клітку, по нозі та в живіт, після чого викинув палку та пішов додому. Вона тривалий час лежала на землі, оскільки не могла піднятися без сторонньої допомоги, кликала на допомогу, але ніхто не прийшов. Коли мимо йшла сусідка ОСОБА_7 , то вона підійшла до неї та запитала, що сталося. Вона розповіла ОСОБА_7 про побиття її сусідом та попросила її покликати ще одну сусідку, щоб допомогли їй піднятися. Хомелко покликала ОСОБА_8 і вони разом підняли її та відвели до будинку, де вона зателефонувала медичній сестрі ОСОБА_9 та дільничному інспектору. 20.10.2014 року вона звернулася до лікарні, де її було оглянуто за зафіксовано тілесні ушкодження.
Допитана у якості свідка ОСОБА_10 пояснила суду, що в той день (дату вона не пам`ятає) вона ішла додому через двір ОСОБА_4 , де побачила, що ОСОБА_4 лежить на землі біля своєї огорожі. Вона пішла додому, де чоловіку розповіла побачене, на що чоловік висловив думку, що ОСОБА_4 можливо потрібна допомога, після чого вона повернулася до ОСОБА_4 , яку запитала, що трапилося, на що остання розповіла, що її побив сусід ОСОБА_6 і вона не може сама встати. Після цього вона покликала сусідку ОСОБА_11 , з якою вони підняли потерпілу та відвели до будинку. Потерпіла була у збудженому стані, на руці у неї була свіжа подряпина, було видно кров, потерпіла дуже змерзла, бо тривалий час лежала на землі. Між потерпілою та обвинуваченим на протязі тривалого часу виникають сварки, вона неодноразово чула, як вони сваряться між собою.
Свідок ОСОБА_11 пояснила суду, що потерпіла та обвинувачений постійно сваряться, але причина цих сварок їй невідома. Приблизно в середині жовтня 2014 року до неї додому в обідній час прийшла сусідка ОСОБА_12 і повідомила, що ОСОБА_4 лежить на землі біля свого будинку, та попросила допомогти підняти потерпілу. Вони удвох прийшли до потерпілої, підняли її із землі та відвели до будинку. Потерпіла розповіла, що її побив сусід ОСОБА_6 . Вона побачила, що у потерпілої свіжа подряпина на руці та синець на підборідді. Потерпіла себе погано почувала, вона трусилася, бо замерзла, стогнала, потерпіла була розчулена, вона плакала.
Свідок ОСОБА_13 пояснила, що 18.10.2014 року в обідній час їй зателефонувала потерпіла, пояснила, що її побив сусід ОСОБА_6 та запитала, що їй тепер робити. Вона порекомендувала їй звернутися до міліції. В цей же день після 18 год. потерпіла знову зателефонувала до неї і поскаржилася на стан здоров`я, на що вона попросила її звернутися на «швидку допомогу», оскільки не могла прийти до потерпілої за сімейними обставинами (раптово помер брат її чоловіка і вона разом з працівниками міліції знаходилася за місцем мешкання останнього).
Висновком експерта № 138/163-Е37 від 08.12.2014 року підтверджено наявність у потерпілої ОСОБА_4 наступних тілесних ушкоджень: по одному синцю на лівій бічній поверхні підборіддя та на діафрагмі рота ліворуч, на лівій бічній поверхні грудної клітки, на передньовнутрішній поверхні правого стегна у нижній його третині, які виникли від дії тупого твердого предмета (предметів) або при ударі об такі (такий), які за своїм характером відносяться до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеню тяжкості; термін спричинення тілесних ушкоджень може відповідати даті 18.10.2014 року.
Під час проведення слідчого експерименту за участю потерпілої ОСОБА_4 встановлено механізм та спосіб отримання нею тілесних ушкоджень 18.10.2014 року, що підтверджується протоколом проведення слідчого експерименту від 12.02.2015 року; згідно висновку експерта № 163/28-додатковий від 16.03.2015 року не виключена вірогідність виникнення тілесних ушкоджень у потерпілої ОСОБА_4 при механізмі та способі, який вона продемонструвала в ході проведення слідчого експерименту.
Оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 у завданні потерпілій ОСОБА_4 легких тілесних ушкоджень 18.10.2014 року доведена.
Суд довіряє показанням потерпілої ОСОБА_4 , які є незмінними, послідовними та які узгоджуються з показаннями свідків та висновком судово-медичного експерта. Невизнання вини обвинуваченим суд розцінює як спосіб захисту обвинуваченого.
Дії обвинуваченого ОСОБА_6 правильно кваліфіковано за ч.1 ст.125 КК України за ознаками умисного легкого тілесного ушкодження.
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості, особу обвинуваченого, обставини, які обтяжують та пом`якшують покарання.
ОСОБА_6 раніше не судимий, характеризується позитивно, пенсіонер.
Обставин, що пом`якшують покарання, судом не встановлено, обставиною, що обтяжує покарання, є вчинення злочину щодо особи похилого віку.
Суд, враховуючи дані щодо особи обвинуваченого, вік обвинуваченого та обставини вчинення злочину, вважає, що необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження інших правопорушень з його боку, є призначення покарання в межах санкції ч.1 ст.125 КК України у вигляді штрафу.
Цивільний позов про стягнення моральної шкоди підлягає задоволенню частково з наступних підстав.
Судом встановлено, що обвинувачений завдав потерпілій ОСОБА_4 легкі тілесні ушкодження, що в свою чергу спричинило завдання потерпілій фізичного болю та моральних страждань, оскільки потерпіла є особою похилого віку, страждає на захворювання спини, завдання їй тілесних ушкоджень порушило її нормальний уклад життя, спричинило емоційні переживання та хвилювання. Суд вважає, що завдана потерпілій шкода у відповідності до ч.1 ст.1167 ЦК України підлягає відшкодуванню з винною особи обвинуваченого ОСОБА_6 . Вирішуючи питання щодо розміру шкоди, яка підлягає відшкодуванню, суд вважає, що достатньою сумою шкоди є 500 гр.
Керуючись ст. ст. 368-371, 373-374 КПК України, суд
ухвалив:
ОСОБА_6 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, та призначити йому покарання у вигляді штрафу в сумі 510 гр.
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 моральну шкоду в сумі 500 гр.
У задоволенні позову в іншій частині відмовити.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

На вирок може бути подано апеляцію до апеляційного суду Дніпропетровської області через Апостолівський районний суд в строк 30 діб з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому, прокурору та направити потерпілій.

Суддя: