Справа № 366/1400/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/996/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 18 16.09.2015

УХВАЛА
Іменем України
16 вересня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6 секретаря судових засідань ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження за апеляційними скаргами заступника прокурора Київської області ОСОБА_8 та захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_9 на вирок Іванківського районного суду Київської області від 07 липня 2015 року, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Іванків, Київської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

- визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України;

ВСТАНОВИЛА:
Вироком Іванківського районного суду Київської області від 07 липня 2015 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі 1000 гривень. Крім того, даним вироком суду вирішено цивільний позов потерпілої, а також питання щодо речових доказів та процесуальних витрат.

За вироком суду, ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжка), за наступних обставин.

30 березня 2015 року, приблизно о 22 годині 00 хвилин, ОСОБА_6 , знаходячись поблизу кафе-бару «Стимул», розташованого по вул. Базарній, 13, в смт. Іванків, Київської області, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, таємно викрав зі стіни приміщення кафе-бару «Стимул» камеру відео спостереження марки ЕС-Т-442SH-2 вартістю 614 гривень 80 копійок, завдавши потерпілій ОСОБА_10 майнову шкоду на зазначену суму.

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи встановлені судом першої інстанції фактичні обставини кримінального провадження та доведеність винуватості обвинуваченого, просить вирок Іванківського районного суду Київської області від 07 липня 2015 року змінити в частині призначення покарання у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, та вважати ОСОБА_6 засудженим за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 55 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 935 гривень, в решті вирок суду першої інстанції залишити без змін. На обґрунтування вимог апеляційної скарги прокурор зазначає, що суд першої інстанції всупереч положень статті 53 КК України, визначив розмір призначеного ОСОБА_6 покарання у виді штрафу не у неоподатковуваних мінімумах доходів громадян, а у твердій грошовій сумі, яка не є кратною неоподатковуваному мінімуму доходів громадян, що на думку апелянта є неправильним тлумаченням закону, яке суперечить його точному змісту та свідчить про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Також, не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, апеляційну скаргу на нього подав захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_9 , в якій просить вирок Іванківського районного суду Київської області від 07 липня 2015 року скасувати та закрити кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 за недоведеністю його участі у вчиненні інкримінованого злочину. Підставами для скасування вироку суду першої інстанції захисник зазначає невідповідність висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам кримінального провадження, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, а також неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, захисник зазначає про те, що оскаржуваний вирок суду ґрунтується лише на припущеннях, оскільки під час судового розгляду не було встановлено жодного належного доказу винуватості ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину. При цьому, як зазначає захисник, місцевим судом встановлено винуватість ОСОБА_6 лише методом виключення, оскільки останній знаходився біля кафе-бару «Стимул» в момент зникнення зображення з відеокамери та мав неприязні стосунки з працівниками та власником кафе-бару. Зазначені обставини, на думку захисника, свідчать про проведення судового розгляду кримінального провадження виключно з обвинувальним ухилом.

Заслухавши доповідь судді, доводи обвинуваченого, який підтримав подану захисником апеляційну скаргу та заперечив проти апеляційної скарги прокурора, доводи прокурора, який підтримав подану прокурором апеляційну скаргу та заперечив проти апеляційної скарги захисника, провівши судові дебати, заслухавши останнє слово обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи викладені в апеляційних скаргах колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає, а апеляційна скарга захисника підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до статті 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до положень ч.1 ст.412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

При перевірці матеріалів кримінального провадження відносно ОСОБА_6 судом апеляційної інстанції встановлено, що наявний у кримінальному провадженні обвинувальний акт не містить посилань про те, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Так, згідно п.13 ч.1 ст.3 КПК України, обвинувачення твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, відповідно до положень ч.4 ст.110 КПК України, є обвинувальний акт, який повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.

Європейський суд з прав людини (далі Суд) у справі «Абрамян проти Росії» від 09 жовтня 2008 року, зазначив, що у тексті підпункту «а» п.3 ст.6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (див. рішення від 19 грудня 1989 р. у справі «Камасінскі проти Австрії», №9783/82, п.79). Крім того, Суд нагадує, що положення підпункту «а» п.3 ст.6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п.1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (див.: рішення від 25 березня 1999 р. у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції» №25444/94, п.52; рішення від 25 липня 2000 р. у справі «Матточіа проти Італії», №23969/94, п.58; рішення від 20 квітня 2006 р. у справі «І.Н. та інші проти Австрії», №42780/98, п.34).

Справедливість під час провадження у справі необхідно оцінювати, беручи до уваги розгляд справи в цілому (див. рішення від 1 березня 2001 р. у справі «Даллос проти Угорщини» № 29082/95, п. 47). Крім того, право бути проінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «b» п.3 ст.6 Конвенції (див. зазначені рішення у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п. 54, а також «Даллос проти Угорщини», п. 47).

Як встановлено колегією суддів, матеріали кримінального провадження містять обвинувальний акт від 29 травня 2015 року, складений відносно ОСОБА_6 який не відповідає вимогам п.5 ч.2 ст.291 КПК України, оскільки не містить формулювання обвинувачення ОСОБА_6 відповідно до положень закону.

Зі змісту вказаного обвинувального акту вбачається, що в ньому зазначено лише про повідомлення 22 травня 2015 року ОСОБА_6 про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України з викладенням фактичних обставин справи, які були встановлені в ході досудового розслідування, однак жодних даних про те, що ОСОБА_6 сформульовано та висунуто обвинувачення у вчиненні ним кримінального правопорушення немає.

Відповідно до вимог ч.1 ст.337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення і лише в межах висунутого обвинувачення, відповідно до обвинувального акта.

Оскільки ОСОБА_6 обвинувачення у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення сформульовано та висунуто не було, суд першої інстанції не мав жодних підстав призначати судовий розгляд кримінального провадження.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції також позбавлений можливості прийняти у справі законне та обґрунтоване судове рішення.

За таких обставин, вирок Іванківського районного суду Київської області від 07 липня 2015 року, ухвалений відносно ОСОБА_6 підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

Відповідно до ч.2 ст.415 КПК України, суд апеляційної інстанції, призначаючи новий розгляд в суді першої інстанції, не має права вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання, а тому доводи поданих апеляційних скарг прокурора та захисника обвинуваченого підлягають ретельній перевірці під час нового розгляду кримінального провадження відносно ОСОБА_6 судом першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 412, 415, 419 КПК України, колегія суддів, -
УХВАЛИЛА:
Вирок Іванківського районного суду Київської області від 07 липня 2015 року, ухвалений відносно ОСОБА_6 - скасувати.
Призначити новий розгляд кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання в іншому складі суду.

Судді:

__________________ __________________ __________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4