Справа № 11-732/12 Головуючий у І інстанції Юзвик
Провадження № 11/1090/2992/12 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 12 24.05.2012
О К Р Е М А У Х В А Л А
«24» травня 2012 року колегія суддів судової палати в кримінальних справах Апеляційного суду Київської області в складі:
головуючого ЛЕВЧУКА О.Д.,
суддів ПОЛОСЕНКА В.С. та ЗАГОРУЙКА В.В.,
за участю прокурора СТАХОВСЬКОЇ Н.О.,
розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляцію прокурора, який затвердив обвинувальний висновок, ОСОБА_2 на вирок Володарського районного суду Київської області від 07 березня 2012 року, за яким
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, фізичну особу-підприємця, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_3, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_1, Київської області, раніше не судимого;
засуджено за ч.1 ст. 172 КК України до штрафу в розмірі 1 000 грн.,
В С Т А Н О В И Л А:
Згідно з вироком, ОСОБА_3 будучи приватним підприємцем, вчинив грубе порушення законодавства про працю. Будучи фізичною особою підприємцем, він з липня по листопад 2011 року умисно використовував найману працю трьох працівників у кузні без укладання з ними трудових договорів, а саме з громадянами: ОСОБА_4 - з серпня по листопад 2011 року, ОСОБА_5 з липня по листопад 2011 року, та ОСОБА_6 з вересня по листопад 2011 року, чим порушив вимоги ч. 2 ст. 2 КЗпП України.
Працюючи без оформлення трудових відносин, вказані працівники отримували у ОСОБА_3 заробітну плату, при цьому жодних внесків до Пенсійного фонду України, на соціальне страхування даних працівників Акутін не здійснював.
При проведенні досудового слідства по даній справі слідчими та прокурором району допущені грубі порушення кримінально-процесуального законодавства, яки полягають у наступному.
Кримінальну справу стосовно ОСОБА_3 було порушено прокурором Володарського району Київської області молодшим радником юстиції ОСОБА_2 лише 10 січня 2012 року, в той час як зі змісту постанови про порушення справи вбачається, що факти грубого порушення законодавства про працю з боку ОСОБА_3 були встановлені ще в листопаді 2011 року.
Більш того, 26 жовтня 2011 року ДІМ Володарського РВ ГУМВС України лейтенант міліції ОСОБА_7, використовуючи в якості понятих майбутніх потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_5, провів огляд місця події - орендованої ОСОБА_3 кузні, склавши відповідний протокол (а.с. 8-10).
В даному випадку допущено порушення вимог ст. 127 КПК України залучені поняті, яки заінтересовані в справі, та ст. 190 КПК України огляд проведено без порушення кримінальної справи, і після огляду вона негайно порушена не була.
Оскільки 26 жовтня 2011 року по справі вже проводились відповідні слідчі дії, а запити по справі направлялись ще 17 жовтня 2011 року (а.с. 14), то це слід розуміти, як припинення протиправної діяльності ОСОБА_3, а тому не зовсім вірним є предявлене ОСОБА_3 обвинувачення у скоєнні вказаного злочину «по листопад 2011 року».
03 листопада 2011 року ОСОБА_5, а ОСОБА_6, та ОСОБА_4 ще 26 жовтня 2011 року письмово звернулись до прокурора Володарського району Матюшка О.А. з заявами про порушення їх трудових прав, в звязку з чим просили притягнути винних осіб до відповідальності (а.с.11-13).
8 листопада 2011 року до прокурора району надійшло повідомлення головного державного інспектора праці у Київській області, в якому також повідомлялось про скоєння ОСОБА_3 злочину, передбаченого ст. 172 КК України.
Розглянувши вказані заяви, прокурор, в порушення вимог ст. 97 КПК України, кримінальну справу порушив тільки 10 січня 2012 року, тобто більш ніж через два місяці, при цьому слідчі дії по даній справі проводились з жовтня 2011 року відбирались пояснення, направлялися відповідні запити. Постанова про прийняття відмови обвинуваченого ОСОБА_3 від захисника датована взагалі 24 січня 2011 року, тобто майже за рік до порушення кримінальної справи. При цьому колегія суддів не може розцінювати дії прокурора та слідчого по праві як проведення перевірки заяв та повідомлень, оскільки така перевірка у відповідності до вимог ст. 97 КПК України може проводитись лише в строк не більше 10 днів.
Встановивши всі обставини справи, дані про особу винного, його сімейний стан, та, кваліфікувавши його дії за ч. 1 ст. 172 КК України, тобто як злочин невеликої тяжкості, слідчий та прокурор мав змогу застосувати до винного вимоги ст. 7-2 КПК України, однак цього зроблено не було.
Більш того, підтримуючи в судовому засіданні державне обвинувачення по даній справі, прокурор Матюшко О.А. в дебатах запропонував застосувати до ОСОБА_3 покарання, не передбачене санкцією ч. 1 ст. 172 КК України, - штраф у розмірі 1 000 грн., яке суд помилково продублював у вироку. Після проголошення вироку прокурором було подано апеляцію, в якої він звертав увагу апеляційного суду саме на вказане порушення. При цьому, порушуючи питання про зміну вироку та призначення засудженому покарання у вигляді штрафу в розмірі 850 грн. прокурором в апеляції не наведено жодного доводу з приводу необхідності призначення ОСОБА_3 максимального розміру штрафу.
Ухвалою апеляційного суду Київської області вирок стосовно ОСОБА_3 було скасовано, а його було звільнено від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України.
На підставі викладеного та керуючись ст. 380 КПК України, колегія суддів Апеляційного суду Київської області
На порушення Закону, допущені прокурором Володарського району Київської області молодшим радником юстиції ОСОБА_2, звернути увагу прокурора Київської області, - для належного реагування.
СУДДІ