Провадження №: 1-кп/752/719/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 серпня 2015 року м. Київ
Голосіївський районний суд міста Києва в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2 ,
з участю прокурора - ОСОБА_3 ,
потерпілого - ОСОБА_4 ,
захисників - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
обвинувачених - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження №0005289 відносно
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.м.т. Голованівськ, Голованівського району, Кіровоградської обл., громадянина України, освіта середня, який не працює, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого;
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки с. Лікарівки, Олександрійського району, Кіровоградської обл., громадянки України, освіта середня, яка не працює, одруженої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3 , проживаюча за адресою: АДРЕСА_4 , раніше не судима,
обвинувачених у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -
встановив:
ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , 28.05.2015 року, приблизно о 22:30 перебуваючи по вул. Малокитаївській у м. Києві, біля будинку № 73, вступили в змову між собою з метою викрадення чужого майна із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я особи. В подальшому, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , в цей же день, перебуваючи за тією ж адресою, приблизно о 22:40 помітили раніше невідомого чоловіка, котрий в подальшому виявився потерпілим ОСОБА_4 , у якого в руках був мобільний телефон «Бравіс». ОСОБА_7 , підійшов до ОСОБА_4 та вдарив його кулаком по голові, від чого ОСОБА_4 втратив свідомість. ОСОБА_8 після того, як ОСОБА_4 втратив свідомість підійшла, та забрала з рук ОСОБА_4 мобільний телефон «Бравіс» вартістю 420 грн. В подальшому, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 залишили місце вчинення злочину.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті та вироку суду визнав повністю та пояснив, що 28.05.2015 року, приблизно о 22:30 перебував по вул. Малокитаївській у м. Києві разом із ОСОБА_8 . В подальшому помітили раніше невідомого чоловіка, котрий в подальшому виявився потерпілим ОСОБА_4 , у якого в руках був мобільний телефон «Бравіс». ОСОБА_7 , підійшов до ОСОБА_4 та вдарив його кулаком по голові, від чого ОСОБА_4 втратив свідомість. ОСОБА_8 після того, як ОСОБА_4 втратив свідомість підійшла, та забрала з рук ОСОБА_4 мобільний телефон та в подальшому ОСОБА_7 та ОСОБА_8 залишили місце вчинення злочину. Обвинувачений просить його суворо не карати, у вчиненому щиро кається, обіцяє стати на шлях виправлення.
Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_8 свою вину у вчиненні інкримінованого їй злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті та вироку суду визнала повністю та пояснила, що 28.05.2015 року, приблизно о 22:30 перебувала по вул. Малокитаївській у м. Києві разом із ОСОБА_7 . В подальшому помітили раніше невідомого чоловіка, котрий в подальшому виявився потерпілим ОСОБА_4 , у якого в руках був мобільний телефон «Бравіс». ОСОБА_7 , підійшов до ОСОБА_4 та вдарив його кулаком по голові, від чого ОСОБА_4 втратив свідомість. ОСОБА_8 після того, як ОСОБА_4 втратив свідомість підійшла, та забрала з рук ОСОБА_4 мобільний телефон та в подальшому ОСОБА_7 та ОСОБА_8 залишили місце вчинення злочину. Обвинувачена просить її суворо не карати, у вчиненому щиро кається, обіцяє стати на шлях виправлення.
Враховуючи те, що обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в повному обсязі визнали свою вину у вчиненні інкримінованого їм органом досудового розслідування злочину при обставинах, викладених у обвинувальному акті та вироку суду, та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.
Окрім визнання своєї вини ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , їх вина підтверджується показами потерпілого ОСОБА_4 , який пояснив суду, що перебуваючи по вул. Малокитаївській у м. Києві, розмовляв по телефону та побачив як до нього підійшли ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . ОСОБА_7 вдарив ОСОБА_4 кулаком по голові, від чого той втратив свідомість та впав на асфальт. Після того, як опритомнів, виявив відсутність свого мобільного телефону. Крім того, звернув увагу суду, що матеріальні збитки та збитки на лікування йому повністю відшкодовані, претензій він не має і пробачає ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .
Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинувачених, потерпілих, та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особи обвинувачених, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого їм злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті та вироку суду, доведена повністю.
Дії ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, за попередньою змовою групою осіб, кваліфіковані вірно.
Дії ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, за попередньою змовою групою осіб, кваліфіковані вірно.
При призначенні ОСОБА_7 покарання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, який відноситься відповідно до вимог ст. 12 КК України до тяжкого злочину, обставини вчинення злочину, відсутність тяжких наслідків від вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має постійне місце реєстрації, характеризується з позитивної сторони, в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, має на утриманні мати ОСОБА_9 1957 року народження, яка потребує стороннього догляду, обставини, що пом`якшують покарання - щире каяття у вчиненому, і відсутність обставин, що обтяжують покарання.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_7 необхідно призначити покарання з урахуванням вимог ст. 68, КК України у виді позбавлення волі в межах, передбачених санкцією ч. 2 ст. 186 КК України.
При призначенні ОСОБА_8 покарання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, який відноситься відповідно до вимог ст. 12 КК України до тяжкого злочину, обставини вчинення злочину, відсутність тяжких наслідків від вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченої, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має постійне місце реєстрації, характеризується з позитивної сторони, раніше не судима, обставини, що пом`якшують покарання - щире каяття у вчиненому, добровільне відшкодування завданого збитку та усунення заподіяної шкоди і відсутність обставин, що обтяжують покарання.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_8 необхідно призначити покарання з урахуванням вимог ст. 68, КК України у виді позбавлення волі в межах, передбачених санкцією ч. 2 ст. 186 КК України.
Разом з тим, враховуючи дані про особи обвинувачених, обставини справи, а також те, що потерпілий ОСОБА_4 просить суд не позбавляти волі обвинувачених, суд вважає, що виправлення обвинувачених можливе без ізоляції від суспільства і їх можна звільнити від відбування покарання із випробуванням, із покладанням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
На думку суду, призначене обвинуваченим покарання у відповідності до вимог ст. 65 КК України є необхідним та достатнім для їх виправлення і запобігання вчинення нових злочинів.
Питання щодо речових доказів вирішити згідно ст. 100 КПК України.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд, -
ухвалив:
визнати ОСОБА_7 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком 4 (чотири) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком 3 (три) роки.
На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_7 обов`язки протягом іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти зазначений орган про зміну місця проживання і роботи, періодично з`являтися на реєстрацію до кримінально-виконавчої інспекції.
Запобіжний захід у виді тримання під вартою, обраний ОСОБА_7 на досудовому розслідуванні та продовжений судом, змінити на особисте зобов`язання до набранням вироку законної сили, негайно звільнивши останнього з під варти в залі судового засідання.
Визнати ОСОБА_8 винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, і призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком 4 (чотири) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком 2 (два) роки.
На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_8 обов`язки протягом іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти зазначений орган про зміну місця проживання і роботи, періодично з`являтися на реєстрацію до кримінально-виконавчої інспекції.
Запобіжний захід у виді тримання під вартою, обраний ОСОБА_8 на досудовому розслідуванні та продовжений судом, змінити на особисте зобов`язання до набранням вироку законної сили, негайно звільнивши останню з під варти в залі судового засідання.
Речовий доказ по справі мобільний телефон «Бравіс» IMEI НОМЕР_1 та НОМЕР_2 з сім картою мобільного оператора «Київстар», що знаходиться на зберіганні у ОСОБА_4 залишити за належністью ОСОБА_4 .
Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 30 днів з моменту проголошення.

Суддя ОСОБА_10