Доманівський районний суд Миколаївської області
Справа № 475/55/16-к
Провадження № 1-кп/475/17/16
Провадження слідчих органів № 2015 15 021 0000548
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.02.2016смт. Доманівка

Доманівський районний суд Миколаївської області в складі:

Головуючої-судді: ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

законного представника: ОСОБА_5 ,

захисника: ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7 ,

представника кримінальної

міліції у справах дітей: ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Доманівка кримінальне провадження відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Вознесенськ, Миколаївської області, українця, громадянина України, освіта неповна середня (9 класів), учень 9 класу Козубівської ЗОШ, проживає з батьком, раніше не судимого, проживає в АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1,ч.2,ч.3 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В :

31.08.2015року близько 12 години, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи в дружніх відносинах з ОСОБА_7 , прийшов до місця проживання останньої, по АДРЕСА_1 . В цей час ОСОБА_7 попросила ОСОБА_4 допомогти по дому та почала розповідати, що її мати ОСОБА_9 , яка знаходилася на той час в Російській Федерації, залишила їй гроші в сумі 3000гривень. Потім в кімнаті, в якій ОСОБА_4 допомагав ОСОБА_7 , остання дістала з коробки червоного кольору, яка знаходилася на столі, вказані 3000гривень номіналом по 200гривень. Після чого ОСОБА_7 поклала зазначені кошти в коробку та ОСОБА_4 , допомігши ОСОБА_7 , пішов додому.

02.09.2015року, близько 17 години, ОСОБА_4 , перебуваючи в дружніх відносинах з ОСОБА_7 , прийшов до місця проживання останньої, по АДРЕСА_1 .

ОСОБА_7 , відразу попросила ОСОБА_4 допомогти їй по господарству, а саме: зайти до її житлового будинку та набрати води, на що він погодився.

ОСОБА_4 , виконуючи прохання потерпілої, зайшов до середини будинку, належного ОСОБА_7 , де згадав, як остання 31.08.2015року показувала йому грошові кошти, які вона зберігає в коробці у кухні будинку.

ОСОБА_4 скориставшись тим, що знаходиться в будинку та за його діями ніхто не спостерігає, вирішив викрасти кошти, належні ОСОБА_7 .

Виконуючи задумане, ОСОБА_4 , умисно, розуміючи протиправний характер своїх дій, переслідуючи корисливий мотив, зайшов до однієї із кімнат житлового будинку, де підійшовши до деревяного столу, відкрив паперову коробку та дістав одну купюру номіналом 200гривень, яку заховав за пояс своїх шортів. Набравши води, ОСОБА_4 , вийшов з будинку та в подальшому покинув територію домоволодіння ОСОБА_7 , маючи можливість розпорядитися викраденим на власний розсуд.

У результаті крадіжки ОСОБА_7 спричинено матеріального збитку на суму 200гривень.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

03.09.2015 року, близько 14:30 години, ОСОБА_4 , проходив біля території домоволодіння ОСОБА_7 , яке розташоване по АДРЕСА_1 . В цей час його побачила потерпіла та запросила до її житлового будинку.

Через деякий час, до ОСОБА_7 прийшла її знайома та вони разом вийшли з будинку на вулицю поспілкуватися, а ОСОБА_4 залишився у кухні житлового будинку.

Приблизно о 14 годині 40 хвилин, ОСОБА_4 , скориставшись тим, що знаходиться один у будинку та за його діями ніхто не спостерігає, вирішив повторно вчинити крадіжку коштів, які належать ОСОБА_7 , так як достовірно знав, що вони розміщені в паперовій коробці на столі в кухні.

Виконуючи задумане, маючи намір на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , умисно, розуміючи протиправний характер своїх дій, переслідуючи корисливий мотив, відкрив коробку, яка знаходилася на столі, звідки дістав одну купюру номіналом 200гривень. Дану грошову купюру заховав за пояс шортів та в цей час зайшла до кімнати ОСОБА_7 , з якою він допив чай та вийшов з будинку та у подальшому покинув територію домоволодіння ОСОБА_7 , маючи можливість розпорядитися викраденим на власний розсуд.

У результаті крадіжки ОСОБА_7 спричинено матеріального збитку на суму 200гривень.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

04.09.2015року, близько 15 години, ОСОБА_4 , прийшов до ОСОБА_7 додому, яка проживає по АДРЕСА_1 та став з нею спілкуватися. В ході спілкування ОСОБА_4 повідомив, що має намір піти до магазину, почувши це ОСОБА_7 побажала піти разом з ним.

Після чого, ОСОБА_4 пішов до свого домоволодіння, де переодягнувшись повернувся до території домоволодіння ОСОБА_7 та побачив, що остання на городі.

ОСОБА_4 подивившись на вхідні двері будинку, побачив, що навісний замок лише накинутий на металеві скоби, але не зачинений. Після чого, в нього виник умисел на вчинення крадіжки грошових коштів, які належать ОСОБА_7 .

Реалізуючи задумане, ОСОБА_4 , умисно, розуміючи протиправний характер своїх дій, переслідуючи корисливий мотив, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до вхідних дверей житлового будинку, належного ОСОБА_7 , відчинив їх та зайшов до середини будинку. Потім пройшов до кімнати-кухні та достовірно знаючи, що потерпіла зберігає грошові кошти в паперовій коробці на столі в кухні, дістав звідти грошові кошти в сумі 400 гривень, купюрами номіналом по 200 гривень. Закривши паперову коробку, ОСОБА_4 , вийшов з будинку та наздогнавши ОСОБА_7 , пішов разом з нею до магазину, маючи змогу розпорядитися викраденим на власний розсуд.

У результаті крадіжки ОСОБА_7 спричинено матеріального збитку на суму 400 гривень.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. З ст.185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло, вчинене повторно.

06.09.2015 близько 15 години, ОСОБА_4 , пішов за місцем проживання ОСОБА_7 , яка проживає по АДРЕСА_1 , щоб в останньої позичити грошей.

Потерпіла запросила ОСОБА_4 до будинку, де також знаходився її брат на ім`я ОСОБА_10 . Через декілька хвилин ОСОБА_7 пішла до знайомої, а ОСОБА_4 залишився з ОСОБА_10 дивитися телевізор. Приблизно о 15 годині 30 хвилин ОСОБА_4 попрощався з ОСОБА_10 та вийшов з його кімнати. Знаходячись в коридорі будинку, він згадав, що в кімнаті-кухні ОСОБА_7 зберігає грошові кошти. Маючи умисел на вчинення крадіжки грошей, він зайшов до кухні.

Виконуючи задумане, ОСОБА_4 , умисно, розуміючи протиправний характер своїх дій, переслідуючи корисливий мотив, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, так як ОСОБА_10 залишився в іншій кімнаті, відкрив паперову коробку, яка була розміщена на столі, звідки дістав купюру номіналом 200 гривень. Після чого, вийшов з будинку та в подальшому покинув територію домоволодіння ОСОБА_7 , маючи можливість розпорядитися викраденим на власний розсуд.

У результаті крадіжки ОСОБА_7 спричинено матеріального збитку на суму 200 гривень.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

В судовому засіданні неповнолітній обвинувачений ОСОБА_4 вину свою у вчиненому злочині визнав повністю і суду пояснив, що дійсно 31.08.2015р., знаходячись в будинку ОСОБА_11 , він побачив, як потерпіла діставала з коробки гроші. З потерпілою вони знаходилися в дружніх стосунках і проживали по сусідству. Мати потерпілої поїхали на заробітки до Росії, а ОСОБА_11 залишила гроші на потреби. 02.09.2015р. коли обвинувачений прийшов до потерпілої допомогти по господарству, вона попросила набрати в будинку води, а сама в цей час знаходилася на дворі. Коли ОСОБА_4 зайшов до будинку, він набрав води, а потім , згадавши про гроші, взяв із коробки 200грн., та сховав їх в шорти. Гроші заніс додому та витратив на свої потреби.

03.09.2015р. він знову зайшов до потерпілої ОСОБА_11 та запропонував допомогу. Знаходячись в будинку, скориставшись тим, що ОСОБА_11 вийшла з будинку, він побачив коробку і взяв з неї 200грн., які сховав в шорти. Гроші приніс додому та використав на власний розсуд.

04.09.2015р. він вирішив піти до магазину і повідомив про це потерпілу ОСОБА_12 . Потерпіла теж вирішила піти в магазин. Коли обвинувачений пішов додому переодягнутись, потерпіла не дочекавшись пішла до магазину. Зайшовши на подвір`я до потерпілої та побачивши, що вона вже пішла, обвинувачений звернув увагу, що двері до будинку прикриті, але не зачинені. Скориставшись тим, що вдома нікого не має, обвинувачений відчинив двері, зайшов до будинку та із коробки, де зберігалися гроші, витягнув 400грн., які забрав із собою та використав на свої потреби.

06.09.2015р. ОСОБА_4 прийшов в гості до потерпілої ОСОБА_12 . У неї в гостях знаходився її брат ОСОБА_10 , який дивився телевізор. Обвинувачений залишився у них теж дивитися телевізор. Потерпіла ОСОБА_11 залишила їх в будинку, а сама пішла до знайомої. Повертаючись додому, скориставшись тим, що потерпіла пішла, а її брат дивиться телевізор, ОСОБА_13 зайшов до кухні і викрав з коробки 200грн., які заніс додому, а потім використав на свій розсуд.

Законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 суду пояснив, що потерпіла ОСОБА_11 повідомила йому, що у неї викрали гроші і запідозрила у крадіжці його сина ОСОБА_4 . Не повіривши потерпілій, він сказав, щоб самі розбиралися. Коли приїхали працівники міліції, йому стало відомо про вчинені сином крадіжки. Матеріальну шкоду завдану злочином, вони потерпілій відшкодували. Вважає, що син кається і більше подібного не вчинить.

Потерпіла ОСОБА_7 суду показала, що в серпні-вересні 2015р. проживала в будинку сама, так як мама поїхала на заробітки в Росію, вона знаходилася на господарстві. До неї додому часто приходив сусід ОСОБА_13 , який допомагав їй по господарству. Він часто заходив до будинку на її прохання і бачив, де вона зберігає гроші. Коли вона ходила до магазину, то двері не замикала на ключ. 06.09.2015р. вона вирішила перерахувати гроші, які зберігалися в коробці на кухні, так як їй здалося, що їх поменшало. Перерахувавши кошти, вона виявила пропажу грошей в сумі 1000грн. Враховуючи, що до будинку часто приходив обвинувачений ОСОБА_13 , у неї виникла підозра про крадіжку ним грошей. Обвинувачений заперечував крадіжку у неї грошей і вона повідомила про це його батька, а потім працівників міліції. На даний час кошти їй повернуті , матеріальних претензій до обвинуваченого не має.

Представник кримінальної міліції у справах дітей ОСОБА_8 суду показав, що неповнолітній ОСОБА_4 до вчинення злочинів, на обліку в кримінальній міліції не перебував. Кримінальні правопорушення вчинив вперше, характеризується за місцем навчання та проживання позитивно. Вважає, що обвинувачений щиро кається в скоєному і доцільно буде призначити йому покарання не пов`язане з позбавленням волі, надавши йому можливість виправитися.

У зв`язку з повним визнанням обвинуваченим своєї вини, згідно ст..349 ч 3 КПК України дослідження доказів стосовно всіх фактичних обставин справи , які ніким не оспорюються, за клопотанням прокурора , обвинуваченого, його захисника та законного представника судом визнано недоцільним, при цьому суд з`ясував правильність розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового розгляду змісту цих обставин.

Аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч 1, ч 2, ч 3 ст.185 КК України доведена повністю його особистим визнанням своєї вини та показами потерпілої .

Враховуючи, що у обвинуваченого виникав кожний раз умисел на крадіжку, коли він приходив до потерпілої, кваліфікація його дій за ч 1, ч 2, ч 3 ст.185 КК України визначена правильно, тобто за кожний окремий злочин.

Вирішуючи питання про призначення покарання суд бере до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, характеристику особи винної у вчинені злочину, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Неповнолітній обвинувачений ОСОБА_4 вперше вчинив тяжкий злочин..

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, органом досудового розслідування та судом не встановлено.

Обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 суд бере до уваги щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданих злочином збитків, вчинення злочину неповнолітнім.

Згідно ч2 ст.66 КК України суд визнав обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому такі, як повне визнання ним своєї вини, позитивну характеристику за місцем проживання, те, що він на обліку в кримінальній міліції у справах дітей не перебував, вперше притягується до кримінальної відповідальності.

Враховуючи умови життя неповнолітнього ОСОБА_4 , який виховується лише батьком, так як мати померла, умови його виховання, рівень розвитку, його щире каяття та повне визнання своєї вини, те, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності, добровільне відшкодування завданих злочином збитків, позитивну характеристику за місцем проживання та думку потерпілої, яка вважала не потрібним позбавляти обвинуваченого волі, суд вважає необхідним призначити обвинуваченому покарання не пов`язане з ізоляцією від суспільства, застосувавши ст.. 104 КК України з метою встановлення випробування.

Керуючись ст..ст. 373,374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати винним ОСОБА_4 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч 1, ч 2, ч 3 ст.185 КК України і призначити йому покарання у виді :

за ч 1 ст. 185 КК України - 1 рік позбавлення волі;

за ч 2 ст.185 КК України - 2 роки позбавлення волі;

за ч 3 ст.185 КК України - 3 роки позбавлення волі.

На підставі ст..70 ч 1 КК України ОСОБА_4 , остаточно призначити покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим , у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст..104,75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням , встановивши іспитовий термін строком на 1 рік.

Згідно ст..76 КК України покласти на ОСОБА_4 слідуючи обов*язки:

не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та навчання.

До набрання вироком чинності міру запобіжного заходу ОСОБА_4 не обирати..

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області через Доманівський районний суд протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1