Ухвала іменем україни 05 листопада 2015 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Головуючого судді ОСОБА_4,

суддів: ОСОБА_5, ОСОБА_6,

розглянувши касаційні скарги засудженої ОСОБА_1 та засудженого ОСОБА_2 на ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 2 червня 2015 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 лютого 2015 року

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженку м. Миколаївка Софіївського району Дніпропетровської області, громадянку України, яка має середню спеціальну освіту, заміжню, раніше не судиму, проживаючу за адресою: АДРЕСА_1,

засуджено за:

ч. 2 ст. 125 КК України та призначено їй покарання у виді громадських робіт на строк 240 годин.

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця м. Новомосковська Дніпропетровської області, громадянина України, який має середню спеціальну освіту, одруженого, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

засуджено за:

ч. 2 ст. 125 КК України та призначено йому покарання у виді громадських робіт на строк 150 годин.

Вироком вирішено питання цивільного позову.

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 2 червня 2015 року апеляційні скарги засуджених задоволено частково. Вирок суду першої інстанції в частині стягнення моральної шкоди змінено, зменшено суму відшкодування моральної шкоди, яку солідарно стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь потерпілої ОСОБА_3 до 5000 грн. В решті вирок залишено без змін.

За вироком суду ОСОБА_1 та ОСОБА_2 визнано винними за те, що вони 7 жовтня 2013 року близько 23:00 год. прибули до місця проживання ОСОБА_3, коли остання відкрила на стук вхідні двері будинку, між нею та ОСОБА_1 і ОСОБА_2 виникла сварка, в ході якої засуджені нанесли потерпілій ОСОБА_3 легкі тілесні ушкодження, які спричинили короткочасний розлад здоров'я.

У касаційних скаргах засуджені просять скасувати ухвалу апеляційного суду та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. Обґрунтовуючи тим, що призначене покарання не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та їх особам внаслідок суворості.

Розглянувши доводи, наведені в касаційних скаргах, та перевіривши надані до скарг судові рішення, касаційний суд дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з огляду на таке.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.

В касаційних скаргах засуджених, висновки суду про доведеність їх винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, за обставин, зазначених у вироку, та кваліфікація їх дій не оспорюються.

Щодо доводів засуджених про суворість призначеного покарання, то вони є непереконливими.

Місцевим судом при призначенні покарання повною мірою враховано тяжкість скоєного злочину, те, що ОСОБА_1 і ОСОБА_2 раніше не судимі, за місцем проживання характеризуються задовільно. З урахуванням обставин кримінального правопорушення, а також обраної позиції потерпілої, суд вважав, що засудженим покарання у виді громадських робіт буде достатнім для їх виправлення та попередження вчинення ними нових кримінальних правопорушень.

Обставин, що пом'якшують або обтяжують покарання судом не встановлено.

Отже, призначене ОСОБА_1 і ОСОБА_2 місцевим судом покарання, яке залишено без змін судом апеляційної інстанції, є обґрунтованим та необхідним для їх виправлення та попередження вчинення нових злочинів, відповідає вимогам статей

50, 52, 65 КК України.

Розгляд справи у суді апеляційної інстанції проводився у передбаченому законом порядку. Ухвала суду відповідає вимогам ст. 419 КПК України, є належним чином вмотивованою та обґрунтованою.

Таким чином, суд касаційної інстанції вважає, що в даному випадку необхідно відмовити у відкритті касаційного провадження, оскільки з касаційних скарг, наданих до них судових рішень вбачається, що підстав для задоволення скарг немає.

Керуючись ч. 2 ст. 428 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційними скаргами засудженої ОСОБА_1 та засудженого ОСОБА_2 на ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 2 червня 2015 року.

Судді:

ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6