Справа № 636/2933/15-к
Провадження №1-кп/636/277/15

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 жовтня 2015 року м. Чугуїв
Чугуївський міський суд Харківської області у складі:
головуючої судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участі прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Чугуївського міського суду Харківської області кримінальне провадження за №0000764 від 10.06.2015 року за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новомосковська Тульської області Російської Федерації, громадянина України, із вищою освітою, розлученого, тимчасово не працюючого, маючого на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_5 , 2006 року народження, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 проходив військову службу у Збройних Силах СРСР з 03.09.1982 року по 04.09.1986 рік курсантом Львівського вищого військово-політичного училища, з 04.09.1986 року по 22.12.1990 рік - начальником клубу військової частини НОМЕР_1 , НОМЕР_2 територіального навчального центру підготовки резервів і зберігання озброєння та техніки НОМЕР_3 армійського корпусу Північнокавказького військового округу, 64 мотострілкового полку 35 мотострілкової дивізії. 22.12.1990 року ОСОБА_4 звільнений в запас на підставі наказу МО СРСР №01768 від 22.12.1990 року у військовому званні «старший лейтенант», ВОС № НОМЕР_4 . З 19.09.2001 року по теперішній час ОСОБА_4 перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 , розташованому за адресою: АДРЕСА_3 , у військовому званні «старший лейтенант» запасу 2 розряду, НОМЕР_5 («Керівництво діяльністю органів з виховної та соціально - психологічної роботи»).

Відповідно до Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 року та Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» №15/2015 від 14.01.2015 року на території України (в тому числі Харківської області) оголошено часткову мобілізацію протягом 2015 року у три черги протягом 210 діб із дня набрання чинності цім Указом.

Військовозобов`язаний старший лейтенант запасу 2 розряду ОСОБА_4 викликаний до ІНФОРМАЦІЯ_3 для проходження військово-лікарської комісії та призову на військову службу за мобілізацією. 12.03.2015 року військовозобов`язаний ОСОБА_4 прибув до ІНФОРМАЦІЯ_4 за адресою: Харківська область, Чугуївський район, вул. К. Лібкнехта, 2-А, попереджений про кримінальну відповідальність за ухилення від призову за мобілізацією та направлений для проходження військово-лікарської комісії. 18.05.2015 року військово-лікарською комісією ІНФОРМАЦІЯ_3 військовозобов`язаний ОСОБА_4 визнаний придатним до військової служби за мобілізацією відповідно до Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 року.

24.05.2015 року об 11 год. 00 хв. ОСОБА_4 працівниками Чугуївського ОРВК повідомлено про необхідність прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_5 25.05.2015 року о 08 год. 00 хв. для відправки до команди № НОМЕР_6 , а також попереджено про відповідальність у разі неявки до військкомату для проходження військової служби за мобілізацією у Збройних Силах України, про що свідчить підпис останнього у розписці. Крім того, у цей же день, 24.05.2015 року, ОСОБА_4 написав відповідну заяву про відмову від призову за мобілізацією.

25.05.2015 року о 08 год. 00 хв. ОСОБА_4 , діючи умисно, протиправно, з метою ухилення від призову за мобілізацією, не маючи права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, передбаченого ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»,

в порушення вимог ст. 22 вказаного Закону, без поважних причин не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_6 у вказаний у повістці день та час з метою відправки до команди № НОМЕР_6 , надавши ще 24.05.2015 року заяву про відмову від призову за мобілізацією, тим cамим ухилившись від призову на військову службу за мобілізацією.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у інкримінованому йому злочині спочатку не визнавав, потім визнав частково, лише в частині того, що не з`явився по повістці, але від призову за мобілізацією не ухилявся, пояснив, що 12.03.2015 року він дійсно був доставлений до Чугуївського ОРВК, де був попереджений про кримінальну відповідальність за ухилення від призову за мобілізацією та направлений для проходження військово-лікарської комісії. Медичний огляд він проходив з 12.03.2015 року по 18.05.2015 рік та був визнаний придатним до військової служби, але з таким висновком він не згодний, оскільки в нього є проблеми зі здоров`ям. ОСОБА_4 не оспорював того факту, що 24.05.2015 року працівниками Чугуївського ОРВК його було повідомлено про необхідність прибуття до ОРВК 25.05.2015 року о 8 годині ранку для відправки до команди № НОМЕР_6 і попереджено про відповідальність в разі неявки до військомату для проходження військової служби за мобілізацією, про що він особисто розписався в розписці. Але ОСОБА_4 25.05.2015 року до військомату не з`явився тому, що йому необхідно було вступити до спадщини після смерті свого батька. Про зазначене він написав заяву 24.05.2015 року військовому комісару, але відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації не отримав. Також обвинувачений зазначив, що 12.06.2015 року він писав заяву щодо призначення йому психологічного тестування, оскільки з його морально-політичними та ідейними переконаннями він не згодний з політикою Президента та Уряду України.

Допитаний в судовому засідання в якості свідка ОСОБА_6 показав, що працює в Чугуївському ОРВК старшим офіцером відділення обліку офіцерів запасу та кадрів. Свідок особисто вивчав документацію по ОСОБА_4 . Останній, як старший лейтенант запасу, за призовом на військову службу за мобілізацією, повинен був бути направлений до м. Києва на курси підвищення кваліфікації. ОСОБА_6 після вивчення необхідних документів та їх підготовки, після того, як обвинувачений пройшов військово-лікарську комісію та отримав висновок про те, що він придатний до військової служби, 24.05.2015 року особисто вручив ОСОБА_4 повістку про необхідність прибуття до ОРВК 25.05.2015 року для відправки до команди № НОМЕР_6 , про що ОСОБА_4 розписався, спочатку не заперечував, а потім пояснив, що прийти не зможе, оскільки йому необхідно прийняти спадщину після смерті батька, про що написав відповідну заяву, при цьому відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації обвинувачений не отримав і 25.05.2015 року без поважних причин не з`явився до військомату. Також свідок пояснив, що заява ОСОБА_4 про необхідність проходження ним психологічного тестування надійшла до військомату вже після того, як було порушене кримінальне провадження, а саме 12.06.2015 року, раніше такої заяви від ОСОБА_4 не надходило.
Свідок ОСОБА_7 показав в суді, що працює в Чугуївському ОРВК на посаді в.о. військового комісара, в обов`язки якого входить контроль за організацією роботи військомату та контроль за військовозобов`язаними за мобілізацією. Після того як ОСОБА_4 пройшов військово-лікарську комісію та отримав висновок про те, що він придатний до військової служби, 24.05.2015 року йому була вручена повістка про необхідність прибуття до ОРВК 25.05.2015 року для відправки до команди № НОМЕР_6 , про що ОСОБА_4 розписався. Обвинувачений пояснив, що не може бути відправлений до команди № НОМЕР_6 тому, що йому необхідно вирішити питання зі спадщиною, що залишилася після смерті його батька. Свідок роз`яснив обвинуваченому, що відповідно до діючого законодавства це не є підставою для відстрочки і йому необхідно буде 25.05.2015 року о 8 годині ранку з`явитися до військомату, але на наступний день обвинувачений не прибув. Крім того, свідок зазначив, що від ОСОБА_4 жодних заяв про те, що він не згодний із висновком військово-лікарської комісії не надходило.
Свідок ОСОБА_8 пояснив в суді, що працює в Чугуївському ОРВК старшим офіцером мобілізаційного відділу, повинен контролювати осіб, які призиваються за мобілізацією. Так, свідок показав, що 12.03.2015 року ОСОБА_4 був доставлений до Чугуївського ОРВК, де був попереджений про кримінальну відповідальність за ухилення від призову за мобілізацією та направлений для проходження військово-лікарської комісії. Після проходження медичного огляду, обвинувачений був визнаний придатним до військової служби. 24.05.2015 року йому у військоматі під розписку була вручена повістка про необхідність з`явитися до Чугуївського ОРВК 25.05.2015 року, але ОСОБА_4 відмовився, посилаючись на те, що йому необхідно прийняти спадщину після смерті свого батька. Що стосується заяви обвинуваченого про призначення йому психологічного тестування, то вона надійшла до військомату вже після порушення кримінального провадження 12.06.2015 року, була розглянути юристом, та ОСОБА_4 отримав відповідь.
З пояснень свідка ОСОБА_9 наданих під час розгляду справи в суді слідує, що свідок працює в Чугуївському ОРВК начальником відділу офіцерів запасу та кадрів.
Він особисто 12.03.2015 року провів бесіду з обвинуваченим, останній був направлений для проходження військово-лікарської комісії, за результатами якої був визнаний придатним до військової служби. 24.05.2015 року ОСОБА_4 була вручена повістка, яку він отримав та розписався, але 25.05.2015 року до військомату без поважних причин не прибув.
З показань свідка ОСОБА_10 , наданих в суді слідує, що свідок є головою військово-лікарської комісії, вона вивчала карту обстеження та медичного огляду ОСОБА_4 і він був визнаний придатним до військової служби, про що був зроблений відповідний запис. Зазначена картка була видана ОСОБА_4 , при цьому жодних скарг від обвинуваченого свідку про стан здоров`я не надходило.
Свідок ОСОБА_11 показав в суді, що знає обвинуваченого вже тривалий час, останній скаржився свідку на стан свого здоров`я, підтримує політику держави і якщо треба буде проходити військову службу.
Незважаючи на те, що обвинувачений винним себе у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав частково, його винуватість повністю доведена зібраними під час досудового розслідування та дослідженими в судовому засіданні доказами.
Згідно ст. 9 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" - військовозобов`язані, це особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави.
Стаття 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" передбачає, що під час мобілізації та переведення Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту на штати воєнного часу громадяни (крім тих, які проходять службу у військовому резерві) зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти військових комісаріатів у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках або розпорядженнях військових комісарів).

Так, зі справи військовозобов`язаного ОСОБА_4 (а.к.п.19-24) слідує, що обвинувачений проходив військову службу у Збройних Силах СРСР з 03.09.1982 року по 04.09.1986 рік курсантом Львівського вищого військово-політичного училища, з 04.09.1986 року по 22.12.1990 рік - начальником клубу військової частини НОМЕР_1 , НОМЕР_2 територіального навчального центру підготовки резервів і зберігання озброєння та техніки 42 армійського корпусу Північнокавказького військового округу, 64 мотострілкового полку 35 мотострілкової дивізії. 22.12.1990 року ОСОБА_4 звільнений в запас на підставі наказу МО СРСР №01768 від 22.12.1990 року у військовому званні «старший лейтенант», ВОС № НОМЕР_4 . З 19.09.2001 року по теперішній час ОСОБА_4 перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 , розташованому за адресою: АДРЕСА_3 , у військовому званні «старший лейтенант» запасу 2 розряду, НОМЕР_5 («Керівництво діяльністю органів з виховної та соціально - психологічної роботи»).

Згідно військового квитка НОМЕР_7 від 17.03.2004 року, копія якого приєднана до матеріалів кримінального провадження і оглянута при судовому розгляді (а.к.п.36), ОСОБА_4 є військовозобов`язаним та прийнятий на тимчасовий облік запасу Збройних Сил України.
Копія картки обстеження та медичного огляду Чугуївського ОРВК Харківської області підтверджує той факт, що 18.05.2015 року військово-лікарською комісією ІНФОРМАЦІЯ_3 військовозобов`язаний ОСОБА_4 визнаний придатним до військової служби за мобілізацією відповідно до Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 року (а.к.п.8).

Статтею 23 (відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації) Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" передбачено, що не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані: заброньовані на період мобілізації та на воєнний час за органами державної влади, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування, а також за підприємствами, установами і організаціями в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України; визнані відповідно до висновку військово-лікарської комісії тимчасово непридатними до військової служби за станом здоров`я на термін до шести місяців (з наступним проходженням військово-лікарської комісії); чоловіки, на утриманні яких перебувають троє і більше дітей віком до 18 років (такі чоловіки можуть бути призвані на військову службу у разі їх згоди тільки за місцем проживання); жінки та чоловіки, які самостійно виховують дитину (дітей) віком до 18 років (такі особи можуть бути призвані на військову службу у разі їх згоди і тільки за місцем проживання); жінки та чоловіки, на утриманні яких перебуває дитина - інвалід підгрупи А віком до 18 років; жінки та чоловіки, на утриманні яких перебуває повнолітня дитина, яка є інвалідом I чи II групи, до досягнення нею 23 років; усиновителі, опікуни, піклувальники, прийомні батьки, батьки-вихователі, на утриманні яких перебувають діти-сироти або діти, позбавлені батьківського піклування, віком до 18 років (такі особи можуть бути призвані на військову службу у разі їх згоди і тільки за місцем проживання); зайняті постійним доглядом за особами, що його потребують, відповідно до законодавства України, в разі відсутності інших осіб, які можуть здійснювати такий догляд; народні депутати України, депутати Верховної Ради Автономної Республіки Крим; інші військовозобов`язані або окремі категорії громадян у передбачених законами випадках.
Призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період також не підлягають: студенти, аспіранти та докторанти, які навчаються на денній формі навчання; наукові і науково-педагогічні працівники вищих навчальних закладів, наукових установ та організацій, які мають вчене звання та/або науковий ступінь, і педагогічні працівники загальноосвітніх навчальних закладів, за умови, що вони працюють відповідно у вищих навчальних закладах, наукових установах та організаціях, загальноосвітніх навчальних закладах за основним місцем роботи не менш як на 0,75 ставки. Не підлягають призову на військову службу під час часткової мобілізації протягом шести місяців з дня звільнення з військової служби військовозобов`язані з числа громадян, які проходили військову службу за призовом під час мобілізації та були звільнені зі служби у запас (крім військовослужбовців, зарахованих на службу у військовому оперативному резерві першої черги). Такі особи у зазначений період можуть бути призвані на військову службу за їх згодою.
Згідно заяви ОСОБА_4 військовому комісару ІНФОРМАЦІЯ_3 від 24.05.2015 року , ОСОБА_4 звертався з вказаною заявою та пояснював, що із-за необхідності вступу до спадщини після смерті батька, він тимчасово призватися по мобілізації не має можливості (а.к.п.9).

Копія заяви ОСОБА_4 до Чугуївської державної нотаріальної контори свідчить про те, що обвинувачений звертався з заявою про прийняття спадщини після смерті свого батька ОСОБА_12 15.05.2015 року (а.с.53).

Під час розгляду справи в суді, ОСОБА_4 пояснив, що дійсно отримав повістку, але не з`явився у вказаний в повістці день та час до Чугуївського ОРВК тому, що повинен був вирішити питання зі спадщиною, на думку обвинуваченого зазначені причини є поважними і у зв`язку з цим він має право на відстрочку, але суд не погоджується з такими твердженнями ОСОБА_4 , оскільки, як слідує з вище приведених ст. ст. 22 та 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" обвинувачений ОСОБА_4 був зобов`язаний з`явитися на збірний пункт військового комісаріату у строки, зазначені в отриманій ним повістці та не мав права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації.

Не бере суд до уваги і посилання обвинуваченого на те, що він не з`явився до Чугуївського ОРВК з поважних причин ще й тому, що писав заяву щодо проходження ним психологічного тестування, в задоволенні якої йому необґрунтовано було відмовлено, оскільки:

Копія розписки від 24.05.2015 року на ім`я ОСОБА_4 свідчить про те, що останній отримав повістку на 25.05.2015 року і повинен був з`явитися до Чугуївського ОРВК (а.к.п.26).

Як слідує з заяви ОСОБА_4 на ім`я військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_4 , останній із-за морально-політичних та ідейних переконань не згоден з політикою Президента та Уряду України і просить призначити йому психологічне тестування, заява датована 12.06.2015 року (а.к.п.25).

Відповідь ТВО військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_4 від 19.06.2015 року (а.с.54) вказує на те, що військовий комісаріат не є органом досудового розслідування, отже кримінальних справ не веде та направляти на проведення будь-яких експертиз і тестувань не має повноважень.

Допитані судом свідки пояснили, що повістку обвинувачений отримав 24.05.2015 року, повинен був прийти до ОРВК 25.05.2015 року, жодних заяв щодо проходження психологічних, або інших тестувань від нього до комісаріату до 25.05.2015 року не надходило.

Суд не приймає до уваги і медичні документи, надані обвинуваченим (а.с.51-52), стосовно стану його здоров`я з тих підстав, що, згідно висновку військово-лікарської комісії від 18.05.2015 року, він визнаний придатним до військової служби.
Таким чином, аналіз доказів у кримінальному провадженні свідчить про те, що ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що він є особою, що підлягає мобілізації відповідно до Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», з метою ухилення від призову за мобілізацією, не маючи правових підстав на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, передбачених ст. 23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», в порушення вимог ст. 22 зазначеного закону, без поважних причин не з`явився до Чугуївського ОРВК Харківської області у вказаний в повістці день та час з метою відправки до команди № НОМЕР_6 .
Оцінивши у сукупності досліджені в судовому засіданні докази, вислухавши показання обвинуваченого та свідків, дослідивши докази - суд кваліфікує дії ОСОБА_5 за ст.336 КК України, як ухилення від призову за мобілізацією.
Суд не бачить підстав для іншої кваліфікації, оскільки вона повністю підтверджується зібраними доказами не вірити яким у суду не має підстав.
Надані докази об`єктивні і підтверджуються показаннями самого обвинуваченого, свідків, дослідженими судом документами, а тому, ОСОБА_4 повинен нести кримінальну відповідальність за ст. 336 КК України.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує характер та суспільну небезпеку скоєного, його особу, а саме - посередньо характеризуючи особу дані, відсутність обставин, що пом`якшують або обтяжують покарання, крім того,
суд бере до уваги той факт, що ОСОБА_4 вперше притягується до кримінальної відповідальності, має на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_5 , 2006 року народження, і тому, відповідно до вимог ст. 65 ч. 2 КК України, згідно якої особі, що скоїла злочин повинно бути призначено покарання необхідне та достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, суд вважає, що обвинуваченому необхідно обрати покарання в межах санкції ст. 336 КК України у вигляді позбавлення волі із застосуванням ст. ст. 75 та 76 КК України, оскільки інші види покарання не будуть мати впливу на його виправлення і саме в такому випадку буде досягнута передбачена ч. 2 ст. 50 КК України мета покарання у вигляді виправлення особи та попередження скоєння нових злочинів як обвинуваченим так і іншими особами.
На підставі наведеного, керуючись ст. 374-376 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.
Згідно ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком два роки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати засудженого не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти їй про зміну місця мешкання, періодично з`являтися на реєстрацію.

Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Харківської області через Чугуївський міський суд протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
Головуюча: