Справа № 1-219/2010
Провадження № 1-219/2010
ВИРОК

іменем України

28 вересня 2010 року м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

в складі: головуючого Пташинського І.А.

при секретарі Терлецькій І.В.

з участю прокурора Зінкевич І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Самборі кримінальну справу про обвинувачення

неповнолітнього ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, гр.України, не одруженого, не працюючого, учня ПТУ №24 м.Самбора, Львівської області, не військовозобовязаного, раніше судимого 15.04.2010 р. Самбірським міськрайонним судом Львівської області по ст.189 ч.2 КК України на три роки позбавлення волі, згідно ст.104 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки,

у вчиненні злочину, передбаченого ст.190 ч.2 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, в період часу з кінця березня до кінця квітня 2010 року в м.Самбір, Львівської області, повторно, маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою, повідомив неповнолітньому ОСОБА_2 про віднайдення його гірського велосипеду марки „Токано магілан тріал, який був викрадений раніше, і запропонував йому за 500 дол.США, які він повинен був віддати особам, які скоїли вказану крадіжку, повернути велосипед. У звязку з цим, неповнолітній ОСОБА_2 10 квітня 2010 р. особисто передав ОСОБА_1 гроші в сумі 500 дол.США, що в перерахунку згідно курсу НБУ становить 3962,50 грн., які той використав на власні потреби, а велосипед не повернув.

Крім того, ОСОБА_1, продовжуючи свої злочинні дії, запропонував ОСОБА_2 позичити велосипед у його знайомого ОСОБА_3, який в подальшому був забраний з подвіря потерпілого та схований у ОСОБА_4 Після звернення ОСОБА_2 до нього, запропонував допомогти віднайти велосипед за 400 дол.США. У звязку з цим, неповнолітній ОСОБА_2 в кінці квітня 2010 р. передав ОСОБА_1 вказану суму, що в перерахунку згідно курсу НБУ становить 3170,36 грн. Загальна сума шкоди, завданої ОСОБА_1 потерпілому ОСОБА_2 становить 7132,86 грн.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 свою винність у вчиненому визнав повністю, щиро розкаявся та показав, що в кінці березня 2010 року до нього додому прийшов його знайомий ОСОБА_2 і попросив допомогти розшукати його викрадений велосипед. Маючи умисел заробити гроші, він сказав ОСОБА_2 щоб той дав йому 500 доларів США за шукання велосипеда. ОСОБА_2 погодився і на початку квітня дав йому сто доларів, наступного дня ще 100 доларів, а після Паски ще 300 доларів. Велосипед він не знайшов, а гроші потратив на власні потреби. На запитання ОСОБА_2 про те де є велосипед, він його обманював та говорив неправду на протязі цілого квітня місяця. Коли ОСОБА_2 сказав, що його батько вже щось запідозрив, він, щоб ще потягнути час, запропонував ОСОБА_2 позичити у ОСОБА_3 подібний велосипед. В кінці квітня 2010 року вони пішли до ОСОБА_3 і позичили велосипед. ОСОБА_2 відвіз цей велосипед додому. Приблизно через тиждень до нього передзвонив ОСОБА_2 та попросив допомогти знайти велосипед ОСОБА_3, який викрали з його подвіря. Він погодився і запропонував ОСОБА_2 дати його за допомогу у віднайдені велосипеда за 400 доларів. Наступного дня ОСОБА_2 передав йому гроші в сумі 400 доларів США купюрами по сто доларів, а він пообіцяв шукати та повернути велосипед. Частину цих грошей він використав на власні потреби, а іншу частину заховав в себе дома. Грошима які він отримав від ОСОБА_2, він ні з ким не ділився. 11.05.2010 року до нього додому прийшли батько ОСОБА_2 і ОСОБА_3 та сказали повернути велосипед. 12.05.2010 року приблизно о 16 годині він пішов до ОСОБА_5, забрав велосипед та відвіз його до ОСОБА_2 додому. Про те що велосипед знаходиться у ОСОБА_5 йому сказав ОСОБА_3 Частину грошей, з тих що брав у ОСОБА_2 і які заховав в себе дома, а саме 100 доларів, а потім ще 400 доларів США, він віддав своїй матері, які та, доклавши ще своїх 400 доларів, повернула ОСОБА_6. Має свої особисті заощадження в розмірі 3000 грн., які за літо заробив на будові. Крім того,отримує стипендію в розмірі 200 грн.

Крім повного визнання підсудним своєї вини, його винність в інкримінованому йому злочині доведена наступними доказами в справі.

Показаннями допитаного в судовому засіданні неповнолітнього потерпілого ОСОБА_2, який повністю підтвердив покази підсудного ОСОБА_1

Показаннями допитаного в судовому засіданні потерпілого ОСОБА_6, який ствердив, що літом 2009 року він придбав для свого сина гірський велосипед марки «Токано магінал тріал» білого кольору. Від сина він довідався, що в кінці березня 2010 року велосипед був викрадений з під статтехнікуму. Також від сина йому відомо. що той звертався до ОСОБА_1 допомогти його віднайти і що ОСОБА_7 за це запросив в нього гроші. Гроші в сумі 900 дол. США йому повернула мама ОСОБА_1

Показаннями свідка ОСОБА_3, який ствердив, що ОСОБА_7 та ОСОБА_2 позичали в нього велосипед, який пізніше був пропав. Зараз йому велосипед повернутий.

Показаннями свідка ОСОБА_5, з яких вбачається, що приблизно 26 квітня 2010 року він зранку побачив на своєму подвірї гірський велосипед білого кольору з пробитим заднім колесом. Звідки взявся даний велосипед йому невідомо. Даний велосипед деякий час постояв в нього. Приблизно 12.05.2010 року, точної дати він не пригадує, до нього додому прийшов ОСОБА_1 і запитав чи не залишали в нього білий велосипед з пробитим колесом. Тоді він повернув даний велосипед ОСОБА_1 Чий це був велосипед йому не було відомо.

Протоколом очної ставки між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 із якого відомо, що ОСОБА_2 підтвердив свої покази дані в якості потерпілого, а ОСОБА_1 дані покази заперечив в частині того, що він говорив ОСОБА_2, що велосипед забрав його батько (а.с.59-60).

Показами законного представника неповнолітнього під суднього ОСОБА_8, із яких відомо, що її син ОСОБА_9, народився 24.12.1992 року, в м.Самборі. В сімї він являється другою дитиною. Він народився здоровим без патологій, тяжкими хворобами він не хворів. В дитячий садок він не ходив, а перебував дома з нею. В школу пішов він у віці 7 років, в школі навчався добре. Після девятого класу він пішов навчатись в ПТУ № 24, де навчається по даний час. Приблизно три роки тому її син отримав черепно-мозкову травму, в наслідок чого йому робили операцію, на око. Про вчинений випадок він повністю їй розповів все. До вчиненого він відноситься негативно, зрозумів що поступив неправильно про вчинений випадок дуже сильно жаліє і обіцяв їй більше такого не вчиняти. ЇЇ син має свої особисті заощадження в розмірі 3000 грн., які за літо заробив на будові. Крім того, він отримує стипендію в розмірі 200 грн.

Протоколом очної ставки між ОСОБА_3 та ОСОБА_1, із якого відомо, що ОСОБА_3 підтвердив свої покази дані в якості свідка, а ОСОБА_1 повністю підтвердив дані покази (а.с.58).

Із розписки даної потерпілим ОСОБА_6, відомо, що він претензій до ОСОБА_1, не має оскільки всі гроші йому повернуті (а.с.26).

Із висновку психіатричної експертизи відомо, що ОСОБА_1, на даний час психічним захворюванням не страждає, може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. У період інкримінованих йому дій також психічним захворюванням чи недоумством не страждав і не виявляв ознак тимчасового чи будь-якого іншого хворобливого розладу психічної діяльності і міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує (а.с.65-66).

Згідно акту обстеження житлово-побутових умов проживання неповнолітнього ОСОБА_1, умови його проживання задовільні (а.с.49).

Оцінюючи всі зібрані та перевірені в судовому засіданні докази, суд вважає доведеною винність підсудного ОСОБА_1 у заволодінні шляхом обману та зловживання довірою грошовими коштами в сумі 900 дол.США, що в перерахунку згідно курсу НБУ становить 7132,86 грн., які належали неповнолітньому ОСОБА_2, вчиненому повторно, а тому кваліфікація його дій за ст. 190 ч. 2 КК України є вірною.

При обранні міри та виду покарання підсудному, суд враховує особу підсудного, який раніше судимий і під час іспитового строку скоїв новий злочин середньої тяжкості, по місцю проживання характеризується позитивно, має особисті заощадження.

Як обставини, що помякшують відповідальність підсудного суд враховує щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, вчинення злочину неповнолітнім, добровільне відшкодування заподіяної шкоди, думку потерпілих, які прощають підсудному скоєне та просять його суворо не карати, факт навчання підсудного в ПТУ №24 м.Самбора, Львівської області.

Із предявленого підсудному ОСОБА_1 обвинувачення слід виключити обставину, що обтяжує покарання - вчинення злочину повторно, оскільки дана обставина є кваліфікуючою ознакою вчиненого ним злочину і передбачена в статті 190 ч.2 КК України.

За таких обставин суд вважає, що з метою виправлення, виховання та соціальної реабілітації підсудного ОСОБА_1, йому слід обрати покарання у вигляді штрафу.

Оскільки вироком Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 15.04.2010 року ОСОБА_1 засуджений за ст.189 ч.2 КК України на 3 роки позбавлення волі, згідно ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки, покарання йому слід обрати за правилами ст.ст.71,72 КК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 72 КК України, основні покарання у виді штрафу, при призначенні їх за сукупністю вироків, складанню з іншими видами покарання не підлягають, тому покарання за вироком від 15.04.2010 року Самбірського міськрайонного суду Львівської області, відносно ОСОБА_1слід виконувати самостійно.

Цивільного позову по справі не заявлено.

Речових доказів по справі немає.

Судових витрат по справі немає

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України суд,-

З А С У Д И В:

Неповнолітнього ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 190 ч.2 КК України та засудити його за цією статтею до штрафу в сумі 850 (вісімсот пятдесят) грн.

На підставі ст.ст. 71, 72 ч.3 КК України, вирок Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 15.04.2010 року, яким ОСОБА_1 засуджений за ст.189 ч.2 КК України на 3 роки позбавлення волі, згідно ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки, та вирок Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 28.09.2010 року, яким ОСОБА_1 засуджений за ст.190 ч.2 КК України до штрафу в сумі 850 (вісімсот пятдесят) грн. - виконувати самостійно.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_1 залишити без змін підписку про невиїзд до вступу вироку в законну силу.

На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Львівської області протягом 15 діб з моменту його проголошення, а засудженим з моменту вручення копії вироку.

Суддя