Категорія:запобіжний захід Доповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 лютого 2016 року місто Луцьк
Апеляційний суд Волинської області у складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду від 24 грудня 2015 року про відмову у задоволенні клопотання слідчого про зміну запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_7 ,
В С Т А Н О В И В:
До Луцького міськрайонного суду звернувся слідчий в ОВС УСБУ у Волинській області із клопотанням про зміну запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_7 , який підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, з домашнього арешту на тримання під вартою .
Слідчий суддя відмовив у задоволенні клопотання про зміну підозрюваному запобіжного заходу та залишив обраний ухвалою Луцького міськрайонного суду від 18 грудня 2015 року запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із покладенням на нього відповідних обов`язків.
Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що прокурором не доведено реальної можливості підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню, отже відсутні обґрунтовані ризики для зміни запобіжного заходу.
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_7 запобіжний захід тримання під вартою строком на 60 днів. Зазначає, що судом залишено поза увагою доводи прокурора про те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, не виконав покладені на нього обов`язки при застосуванні запобіжного заходу домашнього арешту, виїхав за межі України не попередивши про це слідчого або прокурора.
Крім того, перебуваючи на волі, ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчиняти тиск на свідків.
Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали слідчого судді та доводи апеляційної скарги, прокурора, який підтримав апеляцію та просив обрати ОСОБА_7 запобіжний захід тримання під вартою, підозрюваного та його захисника, які просили апеляцію залишити без задоволення, пояснення слідчого, перевіривши матеріали провадження за доводами апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, майновий стан підозрюваного, обвинуваченого, наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого.
Як вбачається із матеріалів провадження, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого корисливого злочину, однак апеляційний суд звертає увагу, на те, що останній раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання з міцними соціальними зв`язками, за яким характеризується виключно позитивно.
Крім того, ОСОБА_7 хворіє, у зв`язку з чим перебував на стаціонарному лікуванні.
При цьому дійсно займається підприємницькою діяльністю, пов`язаною з поставкою з Республіки Білорусь овочів. Подані накладні та інші документи підтверджують виниклу в ОСОБА_7 необхідність розмитнити в Республіці Білорусь закуплені ним овочі.
Прокурором в судовому засіданні не доведено та не підтверджено доказами наявність ризиків, зазначених у клопотанні.
Так, ним не представлено жодних доказів того, що ОСОБА_7 впливав чи може впливати на свідків в даному кримінальному провадженні.
Крім того, як встановлено судом першої інстанції, підозрюваний залишив своє місце проживання не з метою ухилитися від слідства та суду, а з метою уникнення матеріальних втрат.
Крім того, прокурором також не доведено, що встановлені під час розгляду клопотання обставини, є достатніми для переконання, що домашній арешт не зможе забезпечити виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків.
Враховуючи вищевикладені обставини, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що ОСОБА_7 залишив місце проживання не маючи умислу ухилятись від слідства, а з метою уникнення значних майнових втрат, при виконанні цивільно-правових відносин, і що обраний запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ст.194 КПК України буде достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного під час досудового розслідування.
Апеляційний суд не знаходить законних підстав для зміни або скасування ухвали суду першої інстанції з мотивів, наведених в апеляції.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.177, 183, 194, 405, 422 КПК України, апеляційний суд,
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду від 24 грудня 2015 року про відмову у задоволенні клопотання слідчого про зміну запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 з домашнього арешту на тримання під вартою без зміни.
Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Головуючий
Судді