Справа № 382/2146/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/180/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 18 17.02.2016

УХВАЛА
Іменем України
17 лютого 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю прокурора: ОСОБА_5 ,

при секретарі: ОСОБА_6 ,

обвинуваченого: ОСОБА_7 ,

захисника -адвоката ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора, який брав участь в розгляді справи судом першої інстанції, на вирок Яготинського районного суду Київської області від 09 грудня 2015 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 03.02. 2010 року Яготинським районним судом Київської області від за ст. 185 ч.3 КК України на 4 роки позбавлення волі, з іспитовим строком - 3 роки;
- 19.08.2011 року Яготинським районним судом Київської області за ч.З ст.15, ч.З ст.185, ст.71 КК України на 5 років позбавлення волі; Постановою Машівського районного суду Полтавської області від 27.03.2014 року в силу ст. 82 КК України не відбуте покарання строком 2 роки 4 місяці 23 дня позбавлення волі замінено на обмеження волі. Ухвалою Комсомольського міського суду Полтавської області від 13.01.2015 року звільненого від відбування покарання умовно - достроково на невідбутий строк 1 рік 7 місяців обмеження волі,
визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України та призначено покарання:

за ч.2 ст.185 КК України на 2 роки обмеження волі;

за ч.3 ст.15, ч.2 ст. 185 КК України на 1 рік обмеження волі;

На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді 2 років обмеження волі.

Відповідно до ст. 71 КК України, до призначеного покарання частково приєднано невідбуте покарання призначене ухвалою Машівського районного суду Полтавської області від 27.03.2014 року і остаточно визначено ОСОБА_7 покарання у виді 3 років обмеження волі.

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця АДРЕСА_2 , раніше не судимого:

визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України та призначено покарання:

за ч.2 ст.185 КК України на 4 місяці арешту;

за ч.3 ст.15, ч.2 ст. 185 КК України на 3 місяці арешту;

На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_9 покарання у виді 4 місяців арешту;

Стягнуто з обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_9 солідарно на користь потерпілого ОСОБА_10 матеріальну шкоду в розмірі 2 201,40 грн.

Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь потерпілого ОСОБА_10 моральну шкоду в розмірі 1 100 грн.

Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_9 на користь потерпілого ОСОБА_10 моральну шкоду в розмірі 1 100 грн.

Вирішено питання речових доказів.

В С Т А Н О В И Л А :
Згідно вироку суду, 07 липня 2015 року, близько 22 години ОСОБА_7 разом з ОСОБА_9 , який працює охоронцем ТОВ «Прогрес», розпивали спиртні напої на території вказаного підприємства, що знаходиться по вул. Сільгосптехніки 2 в місті Яготині Київської області. Під час розпиття спиртних напоїв, в останніх виник умисел на таємне викрадення чужого майна, а саме дизельного пального із автомобіля марки «VOLVO FH-12»д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_10 та знаходився на даній території.
Після цього ОСОБА_7 повторно (з врахуванням попередньої судимості) та ОСОБА_9 за попередньою змовою між собою, діючи таємно, шляхом вільного доступу, за допомогою гумового шланга та двох пластикових каністр, викрали з автомобіля марки «Volvo FН-12» д.н.з. НОМЕР_1 60 літрів дизельного пального належного ОСОБА_10 , вартістю за 1 літр 18 грн. 99 коп., чим заподіяли останньому матеріальної шкоди на суму 1139 грн. 40 коп.
Окрім цього, 16 серпня 2015 року, близько 22 години у ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , які перебували на території ТОВ «Прогрес», повторно виник умисел на таємне викрадення чужого майна, а саме дизельного пального з автомобіля «Volvo FН-12» д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_10 та знаходився на даній території.
Після цього, ОСОБА_7 та ОСОБА_9 повторно, за попередньою змовою між собою, діючи таємно, шляхом вільного доступу, з допомогою гумового шланга та двох пластикових каністр, викрали 60 літрів дизельного пального з вищевказаного автомобіля належного ОСОБА_10 вартістю за 1 літр 17 грн. 70 коп., чим заподіяли останньому матеріальної шкоди на суму 1062 грн. 00 коп.
Крім цього, 25 вересня 2015 року, близько 22 години у ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , які перебували на території ТОВ «Прогрес», повторно виник умисел на таємне викрадення чужого майна, а саме дизельного пального з вищевказаного автомобіля, який знаходився на вищевказаній території.
Після цього, ОСОБА_7 та ОСОБА_9 повторно, за попередньою змовою між собою, діючи таємно, шляхом вільного доступу, за допомогою гумового шланга та двох пластикових каністр, намагались викрасти з автомобіля «Volvo FН-12» д.н.з. НОМЕР_1 60 літрів дизельного пального належного ОСОБА_10 вартістю за 1 літр 16 грн. 69 коп. на загальну суму 1062 грн. 00 коп.
Проте ОСОБА_7 та ОСОБА_9 не довели свій злочинний намір до кінця, з причин, що не залежали від їх волі та не вчинили всіх дій, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця, так як були помічені сторонніми особами.
Не погоджуючись з вироком, прокурор в апеляції, не оспорюючи доведеності вини обвинувачених у вчиненні інкримінованих їм злочинах, вражає, що вирок суду підлягає зміні в частині призначеного покарання ОСОБА_7 у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, просить вирок змінити в частині призначення ОСОБА_7 покарання, вважати ОСОБА_7 засудженим за ч.2 ст.185 КК України на 2 роки обмеження волі, за ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України на 1 рік обмеження волі, на підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим на 2 роки обмеження волі, та на підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Яготинського районного суду Київської області від 19 серпня 2011 року та остаточно призначити покарання у виді 3 років обмеження волі.

В обґрунтування зазначає, що судом в порушення вимог ст. 71 КК України при винесенні вироку обвинуваченому ОСОБА_7 було призначено остаточне покарання шляхом часткового приєднання до покарання за вказаним вироком невідбутої частини покарання за ухвалою Машівського районного суду Полтавської області від 27.03.2014 року, а не покарання за вироком Яготинського районного суду Київської області від 19.08.2011 року.

Вирок щодо ОСОБА_9 не оскаржено.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, яка підтримала апеляцію прокурора, обвинуваченого ОСОБА_7 , який поклався на розсуд суду, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні зазначеного у вироку кримінального правопорушення відповідає фактичним обставинам справи і ґрунтується на зібраних у справі доказах і в апеляційному порядку не заперечуються, тому колегією суддів не перевіряється.

Відповідно до ч.1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
В порушення вказаних вимог закону суд першої інстанції при ухваленні вироку, призначив остаточне покарання шляхом часткового приєднання до покарання за оскаржуваним вироком від 09.12.2015 року, невідбутої частини покарання, призначеного ухвалою Машівського районного суду Полтавської області від 27.03.2014 року, а не покарання, яке було призначене вироком Яготинського районного суду Київської області від 19.08.2011 року.

Враховуючи вище викладене, колегія суддів вважає, що вирок Яготинського районного суду Київської області від 09 грудня 2015 року підлягає зміні, а апеляційна скарга прокурора задоволенню, оскільки остаточне покарання призначається лише за сукупністю вироків і будь-яких уточнень не потребує.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 408, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Вирок Яготинського районного суду Київської області від 09 грудня 2015 року - змінити.

Вважати ОСОБА_7 засудженим за ч.2 ст.185 КК України на 2 роки обмеження волі, за ч.3 ст.15, ч.2 ст. 185 КК України на 1 рік обмеження волі.

На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді 2 років обмеження волі.

На підставі ч.1 ст. 71 КК України, ОСОБА_7 до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Яготинського районного суду Київської області від 19.08.2011 року і остаточно визначити покарання - 3 (три) роки обмеження волі.

В решті вирок суду щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

Головуючий

Судді