ДОВГИНЦІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
Справа №211/6075/14-к
Провадження № 1-кп/211/65/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 вересня 2015 р. Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора- ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

представника потерпілої ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

обвинуваченого - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу кримінальне провадження № 0000554 за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, працює: АМКР, газорізальник, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню доньку, раніше не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,проживає: АДРЕСА_2 ,

в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:
27.06.2014 близько 05.45 годин ОСОБА_7 керуючи автомобілем «Daewoo Nexia» реєстраційний номер НОМЕР_1 рухався по проїзній частині дороги вул. Дніпропетровське Шосе збоку об`їзної дороги м. Кривого Рогу в напрямку вул. Телевізійної в Довгинцівському районі м. Кривого Рогу, та наближався до ділянки дороги в районі магазину квітів «Бізнес букет», який розташовано за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Дніпропетровське Шосе, 17а, де в попутному з ним напрямку по маршруту № 2 (станція «Кривий Ріг Головний» станція «Червона») рухався тролейбус «ЗІУ-9», бортовий номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_8 .

При цьому швидкість руху автомобіля «Daewoo Nexia» під керуванням водія ОСОБА_7 складала не менш ніж 80 км/год, та перевищувала максимально дозволену швидкість у населених пунктах 60 км/год, що є порушенням вимог п.п. 12.4, 12.9 б) ПДР України відповідно до яких:

12.4. «У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 60 км/год»
12.9 б) «Водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «и» пункту 30.3 ПДР України»
Під час наближення автомобіля «Daewoo Nexia» до тролейбусу «ЗІУ-9», ОСОБА_9 застосував гальмування в процесі якого на проїзній частині дороги вул. Дніпропетровське Шосе, в районі магазину «Бізнес Букет», розташованого за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Дніпропетровське Шосе, 17а, відбулося їх зіткнення. При цьому ОСОБА_7 мав технічну можливість зупинити автомобіль до фактичного місця зіткнення за умови його руху зі швидкістю 60 км/год.

Внаслідок ДТП було травмовано пасажира автомобіля «Daewoo Nexia» ОСОБА_4 .

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №1572 від 22.07.2014 ОСОБА_4 отримала тілесні ушкодження у вигляді: відкритого багато скалкового перелому верхньої третини лівої великогомілкової кістки зі зміщенням уламків, закритого перелому верхньої третини лівої малогомілкової кістки, саден обличчя, правої верхньої кінцівки, які за ознакою тривалого розладу здоров`я більше 21 доби, відносяться до середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень.

Між порушенням водієм ОСОБА_7 правил безпеки дорожнього руху, а саме вимог п.п. 12.4, 12.9 б) Правил дорожнього руху України і наслідками травмуванням ОСОБА_4 є прямий причинний зв`язок.

Обвинувачений ОСОБА_7 вину визнав повністю, та пояснив, що він 27.06.2014 року приблизно о 05.45 годині запропонував потерпілій підвезти її. Не доїжджаючи до " ОСОБА_10 " йому стало зле, пригальмував, та стався удар в тролейбус. Він рухався з Розвилки по вул. Дніпропетровське шосе, тролейбус рухався попереду у попутному напрямку. Швидкість з якою він їхав була приблизно 75-80 км/год. Щодо заявленого позову він зазначив, що на даний час він інвалід, отримує пенсію. Зазначив, що добровільно відшкодував потерпілій 5 000 гривень, може відшкодувати ще 5 000 гривень, однак більше коштів в нього немає.

Потерпіла ОСОБА_4 суду пояснила, що 27.06.2014 року вона переходила через дорогу, їй посигналили, та водій запитав: "На роботу?" , вона відповіла - так, водій сказав сідай. Коли їхали, то рух був з великою швидкістю, в машині все гуділо, влетіли у тролейбус. Обвинуваченого раніше бачила в цеху, тому й сіла в автомобіль. Обвинувачений добровільно відшкодував 5 000 гривень, однак вона просить відшкодувати позов у повному обсязі.

Суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Вирішуючи питання про міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особу обвинуваченого, який повністю визнав себе винним та щиро покаявся в скоєному, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліках у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий, на утриманні знаходиться неповнолітня донька.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому суд відносить щире каяття, добровільне часткове відшкодування завданої шкоди, знаходження на утриманні неповнолітньої доньки.

Обставин, передбачених ст. 67 КК України, які обтяжують покарання судом не встановлено.

З урахуванням вищенаведеного суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у вигляді обмеження волі, але з застосуванням ст. 75 КК України, та покладанням обов`язків у відповідності до п.2,3 ст.76 КК України. З наведених вище обставин суд не вбачає підстав для застосування іншого виду покарання.

Потерпілою заявлено позов про стягнення з ОСОБА_7 матеріальної та моральної шкоди завданої злочином. Крім того за заявою потерпілою, ухвалою суду від 03.12.2014 року залучені до участі у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_7 про відшкодування майнової та моральної шкоди, заподіяної внаслідок скоєння кримінального правопорушення третіх осіб ОСОБА_11 та Публічне акціонерне товариство "Київський страховий дім".

Від представника ПАТ "Київський страховий дім" надійшло письмове пояснення згідно якого зазначено, що для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених ст.41 цього Закону, -МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. Однак як зазначено представником потерпіла з відповідною заявою не зверталась, тому на сьогодні у ПАТ "Київський страховий дім" не виникло обов`язку.

Однак, як зазначено потерпілою вона з відповідною заявою звернулась до ПАТ "Київський страховий дім".

Згідно ч.2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, власник автомобілю третя особа ОСОБА_11 , але має право керувати автомобілем ОСОБА_7 .

Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно п.6 Постанови № 4 Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду Цивільних і Кримінальних справ від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» встановлено, що особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2. Правил дорожнього руху України).

Таким чином, оскільки за кермом був ОСОБА_7 , який керував транспортним засобом на відповідній правовій підставі, тому відповідальність за пред`явленим позовом покладається на ОСОБА_7 .

Згідно ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов`язкове страхування здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Оскільки між ОСОБА_11 та ПрАТ «Київський страховий дім" було укладено поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, власників наземних транспортних засобів, тому при настанні події ДТП, відповідальність покладається не лише на водія, а й на ПрАТ «Київський страховий дім». А як видно з позовної заяви та ухвали суду про залучення третіх осіб, ПрАТ "Київський страховий дім" є лише третьою особою, а не відповідачем.

Однак позивачем не надано доказів чи отримано нею відшкодування від ПрАТ «Київський страховий дім», чи було відмовлено, а відтак відсутній спір. Тому суд вважає позов у частині відшкодування матеріальної шкоди передчасним, та є таким, що підлягає залишенню без розгляду. Відповідно до ч.1 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає:

1. у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

2. у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Як слідує із змісту ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно з п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. (з наступними змінами) "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" розмір відшкодування моральної шкоди суд повинен визначати залежно від характеру та обсягу страждань, які зазнав позивач, характеру немайнових витрат та урахуванням інших обставин. При цьому суд має право виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен наводити в рішенні відповідні мотиви.

Суд прийшов до висновку щодо вини обвинуваченого в заподіянні потерпілій тілесних ушкоджень в наслідок порушення правил дорожнього руху. Вирішуючи питання про розмір заподіяної моральної шкоди, суд враховує такі критерії визначення розміру її відшкодування, як характер злочину, який скоєний з необережності, глибину душевних страждань потерпілої, пов`язаних з тим, що вона безперечно отримала у зв`язку з ДТП душевну травму, наслідки які мали вплив на психічний стан потерпілої, тривалість часу лікування потерпілої, необхідність пересуватись за допомогою милиць, отримала інвалідність, втратила роботу та можливість продовження звичайного для позивача способу життя. Та враховуючи, що обвинуваченим частково відшкодовано шкоду у розмірі 5 000 гривень. З врахуванням принципу розумності та справедливості суд оцінює заподіяну потерпілій моральну шкоду в 10 000 грн. Крім того підлягають задоволенню вимоги, щодо витрат на правову допомогу, що підтверджуються.

Речові докази підлягають поверненню згідно ст.100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 349,368, 370, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_7 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (один) рік обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 1 (один) рік.

Відповідно до ст..75 КК України звільнити від відбування призначеного основного покарання з випробувальним терміном на один рік.

Відповідно до п.2,3 ст.76 КК України зобов`язати не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.

Запобіжний захід не обирати.

Речові докази автомобіль «Daewoo Nexia» р.н. НОМЕР_1 , що знаходиться на зберіганні у ОСОБА_11 , залишити у розпорядженні останньої.

Диск з відеозаписом з автомобільного реєстратора, що знаходиться в матеріалах кримінального провадження, залишити в матеріалах.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави 1106,82 гривень витрат на проведення авто технічної експертизи.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4 в рахунок відшкодування моральної шкоди 10 000 гривень, витрат на правову допомогу 2 000 гривень.

В іншій частині позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди залишити без задоволення.

В частині стягнення матеріальної шкоди цивільний позов залишити без розгляду.

Роз`яснити потерпілій право на звернення з позовом в порядку цивільного судочинства.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з моменту проголошення вироку.

Суддя: ОСОБА_1