АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 30 липня 2015 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 30 липня 2015 року відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_5 на постанову слідчого від 10 липня 2015 року у кримінальному провадженні №0005024 про відмову у задоволенні клопотання щодо повідомлення ОСОБА_6 про підозру в умисному невиконанні рішення суду та притягнення останнього до кримінальної відповідальності.

Свою ухвалу слідчий суддя мотивував тим, що рішення слідчого про відмову у задоволенні клопотання про здійснення повідомлення ОСОБА_6 про підозру не підлягає оскарженню в порядку, передбаченому ст. 303 КПК України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить ухвалу слідчого судді від 30 липня 2015 року скасувати, матеріали провадження № 753/13834/15-к скерувати до Дарницького районного суду м. Києва для відкриття провадження та розгляду його скарги на постанову слідчого від 10 липня 2015 року.

За доводами ОСОБА_5 прийняте слідчим суддею рішення суперечить положенням КПК України, Конституції України та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо гарантованого права захисту порушених прав в суді. Наполягає, що повідомлення про підозру є процесуальною дією, яку слідчий зобов`язаний вчинити у передбачений КПК України строк, а тому рішення слідчого про відмову у задоволенні клопотання про здійснення повідомлення про підозру у кримінальному провадженні підлягає оскарженню під час досудового розслідування, про що зазначено і слідчим в постанові від 10 липня 2015 року. Зауважує, що згідно п. 19 ст. 3 КПК України саме потерпілий, який є стороною обвинувачення, вправі звертати увагу слідчого судді на недотримання і невиконання слідчим вимог закону по непред`явленню особі підозри при достатніх для того підставах.

ОСОБА_5 , будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце апеляційного розгляду, в судове засідання апеляційної інстанції не з`явився, про поважні причини свого неприбуття не повідомив.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали за скаргою, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів за скаргою, ОСОБА_5 30.07.2015 в порядку ст. 303 КПК України звернувся до слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва зі скаргою, в якій зазначив, що 3 липня 2015 року до СВ Дарницького РУ ГУ МВС України в м. Києві ним було подано клопотання про повідомлення підозри ОСОБА_6 та притягнення його до кримінальної відповідальності у зв`язку з умисним невиконанням рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 12.11.2012. Вказуючи на те, що постановою слідчого від 10 липня 2015 року у кримінальному провадженні 0005024 в задоволенні поданого ним клопотання було відмовлено, просив постанову слідчого скасувати та зобов`язати слідчого СВ Дарницького РУ ГУ МВС України в м. Києві за погодженням з прокурором Дарницького району м. Києва повідомити про підозру ОСОБА_6 та притягнути його до кримінальної відповідальності у зв`язку з умисним невиконанням рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 12.11.2012.

Частиною 1 статті 303 КПК України передбачено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.

Зокрема, під час досудового розслідування можуть бути оскаржені рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування, про закриття кримінального провадження, про відмову у визнанні потерпілим, про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 КПК України, а також рішення при застосуванні заходів безпеки.

Таким чином, можливість оскарження рішення слідчого про відмову у задоволенні клопотання про здійснення повідомлення про підозру у кримінальному провадженні, як про це і було порушено питання ОСОБА_5 перед слідчим суддею, положеннями ч. 1 ст. 303 КПК України не передбачена.

Що стосується посилань ОСОБА_5 в апеляційній скарзі на те, що повідомлення про підозру є процесуальною дією, яку слідчий зобов`язаний вчинити у передбачений КПК України строк, то вони не ґрунтуються на законі. Так, відповідно до положень Глави 22 КПК України повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення є виключною компетенцією слідчого та(або) прокурора та здійснюється ними у випадках, передбачених ч. 1 ст. 276 цього Кодексу, зокрема, за наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

За таких обставин, слідчий суддя прийшов до правильного висновку, що ОСОБА_5 подано скаргу на рішення слідчого, яке не підлягає оскарженню, та у зв`язку з цим, дотримавшись вимог ч. 4 ст. 304 КПК України, відмовив у відкритті провадження .

Таке рішення слідчого судді узгоджується з положеннями ст. 24 КПК України, ст. 55 Конституції України та відповідає Рішенню Конституційного Суду України від 14 грудня 2011 року №19-рп/2011, яким визначено, що конституційне право на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів державної влади, органів місцевого самоврядування посадових і службових осіб гарантовано кожному, а реалізація цього права забезпечується у відповідному виді судочинства і в порядку визначеному процесуальним законом.

Що ж стосується доводів апеляційної скарги ОСОБА_5 про те, що таке рішення слідчого судді порушує передбачене Конституцією України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод право звернення до суду, то вони є безпідставними, оскільки згідно ч. 2 ст. 303 КПК України інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які не визначені у ч. 1 ст. 303 КПК України, можуть бути оскаржені під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 КПК України.

Таким чином, кримінальний процесуальний закон не містить заборони або обмеження права ОСОБА_5 на звернення за захистом своїх прав в подальшому у відповідній стадії кримінального провадження.

За таких обставин колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді про відмову у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_5 є законною та обґрунтованою, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст. ст. 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 30 липня 2015 року, якою відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_5 на постанову слідчого СВ Дарницького РУ ГУ МВС України в м. Києві від 10 липня 2015 року про відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні № 0005024, залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

____________ _______________ ____________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3