Єдиний державний реєстр судових рішень
Доступ до Реєстру здійснюється в тестовому (обмеженому) режимі. Для запобігання загрозам життю і здоров'ю суддів та учасників судового процесу, а також у разі виявлення ознак кіберзагрози, доступ до Реєстру або окремих рішень у ньому може бути обмежено.
Змінені назви судів
Категорія справи №
1-485/2010: Кримінальні справи (до 01.01.2019); Злочини проти громадського порядку та моральності; Втягнення неповнолітніх у злочинну діяльність.
Надіслано судом: 08.09.2015. Зареєстровано: 09.09.2015. Забезпечено надання загального доступу: 14.09.2015.
Дата набрання законної сили: 17.03.2011
Номер судового провадження: не визначено
Номер кримінального провадження в ЄРДР: не визначено
Справа № 1-485/2010
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" грудня 2010 р. м. Охтирка

Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого Сидоренка Р.В.,

при секретарі Харченко Ю.А.,

за участю:

прокурора Саєнка Б.О.,

представника потерпілого ОСОБА_1,

захисника підсудного, адвоката ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_4;

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 304 КК України,

УСТАНОВИВ:

18 вересня 2010 року близько 9:00 год. пристарілий ОСОБА_4 (5.05.1921 р.н.) перебуваючи біля продуктового магазину по вул. Чапаєва у с. Гусарщина, Охтирського р-ну, Сумської обл., відчувши фізичну слабкість попросив малолітнього ОСОБА_5, щоб той допоміг провести його додому. За це він пообіцяв заплатити йому гроші у сумі 5 грн.. Малолітній ОСОБА_5 погодився на цю пропозицію однак, зустрівши біля магазину ОСОБА_3, попросив того допомогти йому в цьому. ОСОБА_3 бачив, як пристарілий ОСОБА_4 виймав із власної кишені гроші і у нього виник намір їх викрасти. Оскільки пристарілий ОСОБА_4 самостійно пересуватись не міг, постійно падав, ОСОБА_5 попросив у господарів одного з домоволодінь візок і вони на візку відвезли його додому за адресою: Охтирський р-н, с. Гусарщина, вул. Чапаєва, 24. Потім вони завезли потерпілого ОСОБА_4 до двору та зсадивши з візка, посадили його на порозі власного будинку. Реалізуючи раніше виниклий намір на протиправне заволодіння чужим майном ОСОБА_3 наказав малолітньому ОСОБА_5 постояти біля хвірточки на вході у двір будинку, щоб простежити за тим, щоб ніхто із сторонніх не помітив як він буде вчиняти крадіжку. Малолітній ОСОБА_5 виконав вказівку підсудного та вийшов за двір і почав спостерігати за навколишньою обстановкою. ОСОБА_3 у цей час скориставшись безпорадним станом потерпілого, якому стало ще гірше, непомітно для нього та сторонніх осіб, таємно, умисно, з корисливих спонукань із кишені його одягу вийняв гроші у сумі 2700 (дві тисячі сімсот) гривень та покинув територію домоволодіння вийшовши за двір. За двором зазначеного домоволодіння він частину з викрадених грошей, а саме 1000 (одну тисячу) гривень віддав малолітньому ОСОБА_5 і при цьому, наказав тому, щоб мовчав про скоєний злочин. Рештою грошей, якими незаконно заволодів у сумі 1700 гривень ОСОБА_3 розпорядився на власний розсуд.

Також ОСОБА_3 достовірно знаючи про малолітній вік ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_5, користуючись авторитетом у останнього, схилив його на вчинення суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ст. 185 КК України тобто на співучасть у таємному викраденні чужого майна.

Так ОСОБА_3, 18 вересня 2010 року близько 9:00 год. після того, як разом з малолітнім ОСОБА_5 привезли пристарілого ОСОБА_4 на візку до нього додому за адресою: Охтирський р-н, с. Гусарщина, вул. Чапаєва, 24, з метою реалізації раніше виниклого наміру на протиправне заволодіння грошима останнього, вирішив залучити малолітнього ОСОБА_5 до вчинення зазначеної крадіжки. ОСОБА_3 наказав малолітньому ОСОБА_5 постояти біля хвірточки на вході у двір будинку, щоб простежити за тим, щоб ніхто із сторонніх не помітив як він буде вчиняти крадіжку. Малолітній ОСОБА_5 повністю усвідомлюючи факт вчинення крадіжки виконав вказівку підсудного та вийшов за двір і почав спостерігати за навколишньою обстановкою. При цьому він з-за двору спостерігав, як ОСОБА_3 у цей час, скориставшись безпорадним станом потерпілого, непомітно для сторонніх осіб, таємно, з корисливих спонукань із кишені одягу ОСОБА_4 вийняв гроші у сумі 2700 (дві тисячі сімсот) гривень та покинув територію домоволодіння вийшовши за двір. За двором зазначеного домоволодіння він частину з викрадених грошей, а саме 1000 (одну тисячу) гривень віддав малолітньому ОСОБА_5 і, при цьому, наказав тому, щоб мовчав про скоєний злочин. Тим самим ОСОБА_3 схилив та втягнув малолітнього ОСОБА_6 у злочинну діяльність.

Допитаний у судовому засіданні підсудний ОСОБА_3 свою вину повністю визнав та пояснив, що 18.09.2010 р. він допомагав одному із мешканців села будувати гараж. Близько 9:00 год. він почув як хтось за двором кричав. Вийшовши за двір помітив на вулиці лежачого на землі дідуся, який проживає неподалік, як дізнався згодом, це був ОСОБА_4. У цей час дідусь вийняв із кишені гроші, які були у поліетиленовій обкладинці. Він вирішив, що було б непогано ними заволодіти. Поруч на велосипеді катався малолітній ОСОБА_5 Він попросив його щоб допоміг відвести діда додому. Той погодився. Коли вони почали вести дідуся, той майже не тримався на ногах і тоді ОСОБА_5 взяв у сусідів візок. Вони на візку повезли дідуся до нього додому за адресою вул. Чапаєва, 24, у с. Гусарщина. Коли привезли, то посадили дідуся на поріжок його будинку. ОСОБА_4 знаходячись у напівлежачому положенні щось тихо про себе говорив. Тоді він зрозумів, що це саме той час коли можна таємно заволодіти грошима використовуючи безпорадний стан дідуся. Також він вирішив скористатись допомогою малолітнього ОСОБА_5 Він підмовив того постояти на сторожі за двором та спостерігати за тим, щоб ніхто із сторонніх не помітив, як він буде забирати у дідуся гроші. Той погодився на його пропозицію і пішов за двір виконувати його вказівку. У цей час він непомітно для потерпілого ОСОБА_4 а також для сторонніх осіб вийняв із внутрішньої кишені гроші. Потім до двору зайшов брат ОСОБА_4 ОСОБА_7 та наказав йому, щоб покинув двір. Вийшовши за двір він вийняв гроші, які знаходились у поліетиленовій обкладинці та відрахував 10 купюр по 100 грн. й віддав їх малолітньому ОСОБА_5 Він наказав йому, щоб той мовчав про крадіжку. ОСОБА_5 пообіцяв, що нікому не розповість. Гроші, які залишились, він у подальшому витратив. Шкоду на даний час відшкодував повністю. Прохає суворо не карати.

Також вина підсудного підтверджується оголошеними у судовому засіданні показами потерпілого ОСОБА_4 який показав, що зранку 18.09.2010 р. близько 9:00 год. пішов до магазину, який знаходиться неподалік від його будинку. Біля магазину погіршилось його самопочуття і він попросив ОСОБА_3 та ОСОБА_5 щоб відвели його додому. Вони відвезли його на візку додому зсадивши на порозі його будинку, і за це він заплатив їм 5 грн. Потім до двору зайшов його брат ОСОБА_7 та допоміг зайти у будинок. Згодом виявив, що з кишені зникли гроші у сумі близько 3000 грн. У крадіжці відразу ж запідозрив хлопців ОСОБА_3 та ОСОБА_5.

Допитана в якості представника потерпілого ОСОБА_1 пояснила, що її батько інвалід 1 групи ветеран ВОВ. Він отримує пенсію у розмірі близько 2750 грн. Стан здоровя у нього поганий, скаржиться на частий головний біль поганий зір, потребує стороннього догляду. Від нього дізналась про те, що він 18.09.2010 р. близько 9:00 год. пішов до магазину де впав та попросив щоб ОСОБА_3 та ОСОБА_5 відвезли його додому. Також він пояснив, що хлопці, коли відвезли його додому, то викрали гроші близько 2700 грн. На даний час ОСОБА_5 повернув їй 1000 грн.

Допитана в судовому засіданні законний представник неповнолітнього ОСОБА_8 пояснила, що десь 24.09.2010 р. вона від сусідів дізналась про те, що її малолітній син ОСОБА_5 витрачає у магазині біля школи у с. Комиші гроші. Оскільки вона знала що у ОСОБА_5 своїх грошей не було, то відразу ж поїхала туди. Знайшла сина та запитала у того, де він взяв гроші. Син розповів про те, що разом із ОСОБА_3 18.09.2010 р. дані гроші викрали у пристарілого ОСОБА_4 Частину грошей у сумі 800 грн. які син ще не встиг витратити, вона забрала та видала працівникам міліції. На даний час всі гроші, які отримав її син потерпілому повернуті.

Допитаний у судовому засіданні у присутності педагога та матері як свідок малолітній ОСОБА_5 пояснив, що дійсно 18.09.2010 р. близько 10:00 год. перебував неподалік магазину в с. Гусарщина. Помітив як з магазину вийшов дідусь, якого добре знає. Трохи пройшовши дідусь впав та попрохав водія, який привіз до магазину товар, щоб той підвіз його додому. Але той відмовив так як машина була завантажена товаром. При цьому дідусь демонстрував водію гроші що були у нього і це могли бачити всі хто був поруч. Водій попросив його допомогти дідусеві добратись додому. У цей час на місці події опинився ОСОБА_3, якого він знає мало, і який також міг бачити як дідусь показував гроші. Він переконаний у тому, що той знає про його малолітній вік, оскільки бачив як він ходить до школи. Вони разом вирішили допомогти дідусю дібратись до дому. Вони позичили возик та повезли ним дідуся до його будинку. У дворі посадили дідуся на поріг його будинку. У той час ще коли ОСОБА_3 садив дідуся на возик він рукою перевірив кишеню його піджака. Однак там нічого не виявив. Із цього він зрозумів, що ОСОБА_3 мав намір вчинити крадіжку. Однак тоді він йому про це нічого не говорив. На пропозицію ОСОБА_3 дідусь заплатив 5 грн.. Потім ОСОБА_3 наказав йому йти за двір і спостерігати за тим, щоб ніхто не йшов. Якби йшов хтось сторонній то повідомив би ОСОБА_3 про це. Перебуваючи за двором помітив як ОСОБА_3 крадькома дістає з бокової кишені верхнього піджака гаманець гроші з якого він покрав собі до кишені. ОСОБА_3 бачив, що він спостерігав за цим, але це його не зупиняло. Коли ОСОБА_3 вийшов то запропонував пройти до кущів. Там він перерахував гроші і із вказаної суми відрахував та передав йому 10 купюр номіналом по 100 грн. ОСОБА_3 наказав йому нікому про крадіжку не розповідати на що він погодився.

Окрім повного визнання вини самим підсудним, оголошених у судовому засіданні показів потерпілого, показів представника потерпілого, законного представника неповнолітнього, свідка, його винність у вчиненні злочинів за вищенаведених обставин підтверджується сукупністю інших зібраних по справі та перевірених у судовому засіданні доказів:

*Протоколом добровільної видачі грошей а.с. 16

*Протоколом огляду предметів а.с. 43 та постановою про прилучення до справи речових доказів а.с. 44,

*Протоколом відтворення обставин події та фото таблицею до нього за участю підсудного ОСОБА_3 під час якого той розповів та показав на місці про всі обставини вчиненого ним протиправного діяння (а.с. 55-59)

*Протоколом відтворення обставин події та фото таблицею до нього за участю малолітнього ОСОБА_5 під час якого той розповів та показав на місці про всі обставини вчиненого ним протиправного діяння (а.с. 60-64)

За таких обставин, проаналізувавши всі докази по справі в їх сукупності суд уважає, що винність підсудного ОСОБА_3 у вчиненні злочинів доведена повністю і його дії слід кваліфікувати за:

ч. 1 ст. 185 КК України, так як він своїми умисними діями вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку);

ч. 1 ст. 304 КК України, так як він своїми умисними діями вчинив втягнення неповнолітнього у злочинну діяльність.

Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_3 покарання суд, відповідно до вимог ст. ст. 65-68 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, характер і тяжкість наслідків що настали, дані про особу винного, який за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів, судимості погашені у встановленому законом порядку, спів мешкає разом із жінкою, яка має на утриманні двох неповнолітніх дітей.

До обставин, що помякшують покарання ОСОБА_3 суд відносить щире каяття, відшкодування заподіяної шкоди.

Разом із тим, до обставин, що обтяжують покарання, суд відносить вчинення злочину щодо особи похилого віку з використанням безпорадного стану потерпілого, вчинення злочину з використанням малолітнього.

Зважаючи на викладене, з урахуванням обставин, що помякшують покарання та істотно зменшують ступінь тяжкості вчиненого підсудним злочину, суд уважає за необхідне застосувати ч. 1 ст. 69 КК України, призначивши за вчинення злочину передбаченого ч. 1 ст. 304 КК України основне покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції частини статті за цей злочин.

Цивільний позов у інтересах потерпілого ОСОБА_4 за заявою представника ОСОБА_1 у звязку із повним відшкодуванням заподіяної шкоди слід залишити без розгляду.

Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу змінити з підписки про невиїзд на тримання під вартою.

Долю речових доказів по справі суд уважає за необхідне вирішити у відповідності до вимог ст. 81КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 304 КК України й призначити йому за цими законами покарання:

-за ч. 1 ст. 185 КК України - у виді арешту строком на 6 місяців;

-за ч. 1 ст. 304 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_3, покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу змінити з підписки про невиїзд на тримання під вартою, взявши під варту у залі суду.

Строк відбування покарання рахувати з моменту затримання у порядку ст. 115 КПК України 28 грудня 2010 року

Цивільний позов у інтересах потерпілого ОСОБА_4 про відшкодування шкоди заподіяної злочином залишити без розгляду.

Речові докази грошові купюри загальною вартістю 800 грн., що знаходяться на відповідальному зберіганні у представника потерпілого ОСОБА_1, після вступу вироку у законну силу, вважати повернутими власнику (а.с. 45).

Вирок може бути оскарженим до Апеляційного суду Сумської області через Охтирський міськрайонний суд протягом 15 діб із часу його проголошення, а для засудженого, у цей же строк з моменту отримання копії вироку.

Суддя Сидоренко Р.В.

Логін:

Для помилки:

Пароль:

Для помилки:

З метою упередження перешкоджанню стабільній роботі Реєстру шляхом здійснення автоматичних або автоматизованих запитів на пошук та копіювання ("викачування") бази даних, запроваджено інтерактивний елемент захисту системи

Введіть cуму цифр, зображених на малюнку:

Перевірити
Закрити

Ваше ім'я:

Для помилки:

Ваш e-mail:

Для помилки:

Повідомлення:

Для помилки:

Введіть в поле результат арифметичного виразу:

Для помилки:

Зачекайте, будь ласка...