Справа № 149/1572/14-к
Провадження №1-кп/149/8/15
Номер рядка звіту 46
В И Р О К
і м е н е м У к р а ї н и
22.12.2015 Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмільнику кримінальні провадження №0000327 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Телятниково Ніколаївського району, Ульянівської області Російської Федерації, росіянина, не працюючого, жителя АДРЕСА_1 , раніше судимого, 27 липня 2010 року Хмільницьким міськрайонним судом Вінницької області за ст. ст. 296 ч.2, 186 ч.2, 185 ч.3, 15, 185 ч.3, 395 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. Згідно ухвали Вінницького міського суду від 17.07.2013 року ОСОБА_7 звільнено умовно-достроково від відбування покарання, з невідбутою частиною покарання строком 1 рік 3 місяці 25 днів,-

в скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ст. 345ч.2 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
Обвинувачений ОСОБА_4 будучи раніше судимим 27 липня 2010 року Хмільницьким міськрайонним судом Вінницької області за ст. ст. 296 ч.2, 186 ч.2, 185 ч.3, 15, 185 ч.3, 395 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, 26 липня 2013 року звільнений умовно-достроково згідно ухвали Вінницького міського суду від 17 липня 2013 року з невідбутою частиною строку 1 рік 3 місяці 25 днів, 09 травня 2014 року біля 03 години, перебуваючи навпроти будинку АДРЕСА_1 , перебуваючи в стані алкогольного спяніння, умисно, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, кинув камінь в голову потерпілого, заступника начальника Хмільницького МВ УМВС України у Вінницькій області підполковника міліції ОСОБА_6 під час виконання останнім своїх службових обов`язків, чим заподіяв йому тілесні ушкодження у виді рани, синця та садна на голові, які згідно висновку експерта № 92 від 28.05.2014 року відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Своїми умисними діями обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення злочин передбачений ст. 345 ч. 2 КК України, тобто умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень, у зв`язку з виконанням ним службових обов`язків.

22.12.2015 року між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 укладена угода про примирення, відповідно до вимог ст. 471 КПК України.

Згідно даної угоди потерпілий ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_4 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ст. 345 ч. 2 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, потерпілий ОСОБА_6 цивільний позов не заявляв та претензій як матеріального так і морального характеру не має, з обвинуваченим ОСОБА_4 примирились. Сторони погоджуються на призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за ст. 345 ч. 2 КК України у виді позбавлення волі строком на 6 місяців та приєднати не відбуту частину покарання за попереднім вироком строком 1 рік 3 місяці 25 днів. Остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік 9 місяців 25 днів. Відповідно до ст. 72 КК України зарахувати у строк покарання перебування обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою з 09.05.2014 року по 27.07.2015 року, що становить 1 рік 2 місяці та 18 днів.

У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_4 просять суд затвердити угоду про примирення, вказавши на добровільність її укладення.

Сторона обвинувачення прокурор ОСОБА_3 не заперечує в затвердженні угоди про примирення.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілими та обвинуваченим.

Згідно ч.3 ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення - злочині передбаченого ст. 345 ч. 2 КК України, який згідно ст. 12 КК України є кримінальним правопорушенням - злочином середньої тяжкості.

При цьому суд переконався, що обвинувачений цілком розуміє права визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Обвинуваченому ОСОБА_4 зрозуміло, що наслідком затвердження угоди про примирення для нього є обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 КПК України та відмова від здійснення прав, передбачених пунктом 1 частини четвертої статті 474 КПК України.

Потерпілому ОСОБА_6 зрозуміло, що наслідком затвердження угоди про примирення для нього є обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 КПК України та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам кримінального процесуального законодавства.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 та призначення обвинуваченому узгодженої сторонами угоди міри покарання.

При призначенні обвинуваченому міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного. Також суд приймає до уваги наявність обставини, що обтяжує покарання, а саме: вчинення обвинуваченим кримінального правопорушеня - злочину в стані алкогольного сп"яніння, також суд приймає до уваги обставини, що пом`якшують покарання, а саме: повне визнання своєї вини у вчиненні вказаного злочину, сприяння розкриттю злочину, щире каяття.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що угода може бути затверджена, а обвинуваченому належить призначити узгоджене сторонами угоди покарання.

Керуючись ст.ст. 373, 374, 475 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :
Затвердити угоду від 22 грудня 2015 року про примирення укладену між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення - злочину передбаченого ст. 345 ч. 2 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 6 місяців.

В силу ст. 71 КК України приєднати не відбуту частину покарання за вироком Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 27 липня 2010 року строком 1 рік 3 місяці 25 днів та остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік 9 місяців 25 днів.

В порядку ст. 72 КК України зарахувати у строк покарання попереднє ув"язнення ОСОБА_4 з 09 травня 2014 року по 27 липня 2015 року, що становить 1 рік 2 місяці та 18 днів.

Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_4 рахувати з момента поміщення в Хмільницький ІТТ.

Міру запобіжного заходу відносно засудженого ОСОБА_4 до набрання вироком чинності не обирати.

Речові докази відповідно до постанови про приєднання речових доказів від 15 травня 2014 року, що знаходяться на зберіганні в кімнаті речових доказів Хмільницького МВ УМВС України у Вінницькій області - знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається учасникам процесу.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Вінницької області через Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Головуючий: ОСОБА_1