Справа №505/1074/15 к
пр. №1-кп-505/161/15 р.
ВИРОК
29.09.2015 р. Котовський міськрайсуд Одеської області у складі:
головуючої судді ОСОБА_1
суддів: ОСОБА_2
ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4
за участю прокурорів ОСОБА_5 ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_8
потерпілої ОСОБА_9
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ткаченко, Красноокнянського району, Одеської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, військовозобов`язаного, до арешту працюючого по найму, розлученого, до арешту проживаючого та зареєстрованого АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не маючого судимості,
- обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 115 ч. 1 КК України,
13.01.2015 р., близько 21 години 00 хвилин, ОСОБА_8 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у будинку ОСОБА_10 , розташованому в с. Глибочок, Котовського району, Одеської області під час сварки, яка переросла в бійку, в ході якої на підставі раптово виниклих неприязних відносин, маючи намір заподіяти смерть ОСОБА_10 , реалізуючи свій злочинний намір, направлений на спричинення смерті іншій особі, ОСОБА_8 в той же день та час, діючи умисно, схопив дерев`яний табурет, боковою частиною якого наніс 1 удар по ногах, 1 удар по спині та 3-4 удари в область голови, шиї та тулуба ОСОБА_10 .
В результаті злочинних дій останнього, ОСОБА_10 спричинені тілесні ушкодження у вигляді множинних ран обличчя, множинних переламів кісток лицьового черепу і під`язичної кістки, переламів грудини, двостороннього переламу ребер, які призвели до травматичного шоку, який розвивався в перебігу травматичного процесу, що підтверджується наявністю пошкодження у вигляді травми шиї та грудної клітини, синця лівої передньо-бокової поверхні шиї, осередкових крововиливів в м`які тканини лівої бокової поверхні шиї, повного поперечного переламу в області з`єднання лівого великого ріжка з тілом під`язичної кістки, повного поперечного переламу в області верхівки правого великого ріжка, не повного вертикального переламу лівої пластини щитовидного хряща, переламу грудини в області рукоятки, вогнищевих крововиливів в місці переламу грудини, переламу лівих 2-6 ребер по передньо-пахвовій лінії; переламу правих 2-3 ребер по середньо-ключичній лінії; вогнищевих крововиливів в м`які тканини в місцях переламів, забійної рани лівої надбрівної дуги, рани спинки носа зліва, ран лівої щоки і лівої вушної раковини, рани підборіддя, переламу кісток спинки носа, переламу верхньої щелепи зліва, переламу тіла і гілки зліва нижньої щелепи; переламу лівої виличної кістки, крововиливу у м`які покриви голови правої і лівої тім`яно-скроневої області, слабо виражених вогнищевих крововиливів під м`які мозкові оболонки та в області мозочка (субарахноїдальні), які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, а також крововиливу зовнішньої поверхні лівого плечового суглоба, яке відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, від яких ОСОБА_10 помер на місці злочину. Згідно судово-медичного висновку № 15 від 15.01.2015 року смерть ОСОБА_10 знаходиться в прямому причинному зв`язку з вищепереліченими тілесними пошкодженнями.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 визнав себе винним за ст. 124 КК України, а у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України свою провину не визнав і показав суду, що 13.01.2015 року прийшов в гості до ОСОБА_10 , який проживав у с. Глибочок Котовського району, щедрувати та помиритися, оскільки між ними раніше був конфлікт, випивши перед цим 150 грам самогону. Перебуваючи в будинку ОСОБА_10 , між ними виникла сварка, в результаті якої ОСОБА_10 наніс йому один удар металічною кіркою в область тім`яної частини голови. Він розізлившись схопив дерев`яний табурет, яким наніс 1 удар по ногах ОСОБА_10 , після чого той впав, і він ще наніс 2 удари по обличчю, а по голові дерев`яним табуретом не бив ОСОБА_10 . Всі удари ОСОБА_10 наносив захищаючись від нього. Побачивши кров на обличчі потерпілого, він перестав його бити і пішов додому, не надавши ніякої медичної допомоги. На другий день був затриманий працівниками міліції.
Незважаючи на не визнання обвинуваченим своєї вини за ст. 115 ч. 1 КК України, його вина у вчиненні за викладених вище обставин умисного вбивства підтверджується, крім власне його показань, в яких не заперечуються окремі обставини з фактичного боку, усією сукупністю досліджених у судовому засіданні доказів, які узгоджуються в деталях між собою і не викликають жодних сумнівів у своїй достовірності та допустимості.
Так, допитана потерпіла ОСОБА_9 суду показала, що вона є співмешканкою ОСОБА_10 і у нього з ОСОБА_8 були погані стосунки. Оскільки ОСОБА_10 зловживав спиртним, вона купила будинок в с. Глибочок і він там проживав, а вона мешкала в м. Котовськ. 14.01.2015 року їй подзвонила знайома і повідомила, що ОСОБА_10 вбили. Коли вона приїхала, то побачила, що він лежав на землі в кімнаті з численними тілесними ушкодженнями.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 , та свідок ОСОБА_12 суду показали, що 14.01.2015 року біля 15 годин вони разом з ОСОБА_13 прийшли до ОСОБА_10 додому в с. Глибочок, Котовського району, Одеської області, де побачили, що в одній із кімнат він лежав мертвий, все обличчя було в крові.
Свідок ОСОБА_14 суду показала, що подзвонив ОСОБА_10 і запропонував доглядати за пристарілим чоловіком. 13.01.2015 року вона приїхала до нього в с. Глибочок, Котовського району, Одеської області, він знаходився в стані алкогольного сп`яніння, виражався на її адресу нецензурною лайкою, почав приставати до неї і вона через вікно у веранді втекла від нього.
Свідок ОСОБА_15 суду показала, що 13.01.2015 року ввечері вона, її чоловік ОСОБА_16 , ОСОБА_17 і ОСОБА_8 вживали спиртні напої.
14.01.2015 року подзвонила ОСОБА_17 і повідомила, що ОСОБА_10 вбили.
Свідок ОСОБА_16 показав, суду, що 13.01.2015 року він, його дружина ОСОБА_15 , ОСОБА_17 і ОСОБА_8 вживали спиртні напої. На другий день ОСОБА_11 і ОСОБА_12 повідомили, що ОСОБА_10 не відповідає на дзвінки. Вони зайшли до нього додому і побачили, що він лежить в кімнаті на підлозі, вся одежа та обличчя в крові. Постіль перевернута, був безлад. Так як він фельдшер, то зрозумів, що ОСОБА_10 мертвий, і одразу подзвонив дільничному. Приїхали працівники міліції, шукали знаряддя вбивства і не знайшли. Металічну кирку біля трупа він не бачив і вона не вилучалась. Він був присутній при огляді місця події і підписував протокол. Також були присутні ОСОБА_18 , ОСОБА_12 , ОСОБА_9 .
Свідок ОСОБА_19 суду показав, що працює слідчим слідчого відділу Котовського МВ ГУМВС України в Одеській області. 13.01.2015 року було повідомлення, після якого він виїхав у складі слідчої групи в с. Глибочок, Котовського району, Одеської області, де був виявлений труп ОСОБА_10 , на якому були тілесні ушкодження у вигляді ран голови. Викликав двох понятих, яким були роз`яснені їх права. З пояснень жителів села стало відомо, що у ОСОБА_10 був конфлікт з ОСОБА_8 , після чого був здійснений виїзд до ОСОБА_8 , де на його одежі були виявлені краплі крові і він знаходився у збудженому стані. В процесі огляду місця події були виявлені сліди пальців рук і металева кірка з дерев`яною ручкою, що виглядить з однієї сторони як маленька сокирка, а з другої, як молоток. Вона була ржава і тупа. Протокол огляду місця події було зачитано понятим, так як вони відмовились читати протокол по одинці і вони його підписали. При проведені слідчого експерименту ОСОБА_8 вказав на дерев`яну табуретку, яка була в крові і якою він наносив удари ОСОБА_10 , після чого вона була вилучена. В ході досудового розслідування ОСОБА_8 не вказував, що між ним і ОСОБА_10 була бійка. Металева кірка не була визнана речовим доказом, а тому не було доцільності її оглядати і призначати експертизу.
Свідок ОСОБА_20 показав суду, що працює лікарем-судмедекспертом Котовського відділення Одеського обласного бюро судово-медичної експертизи. 13.01.2015 року біля 21 години його викликав черговий Котовського міськвідділу міліції в с. Глибочок, Котовського району, Одеської області, де був виявлений труп з множинними ранами лицьового черепа в області шиї, які були нанесені дерев`яною табуреткою. Він вважає, що потерпілий і обвинувачений під час нанесення ударів стояли обличчям один до одного. Після першого удару потерпілий впав, удари наносилися зверху вниз. 15.01.2015 року труп був доставлений для проведення судмедекспертизи, в процесі якої виявлені тілесні ушкодження у вигляді відкритих переломів обличчя, черепа, верхньої і нижньої щелепи, крововилив, перелом хрящів гортані, перелом грудної клітки, перелом першого, другого, третього ребра праворуч і ліворуч. Причина смерті потерпілого - травматичний шок в результаті пошкодження обличчя, черепа і грудної клітини. В результаті проведення експертизи ОСОБА_8 у нього було виявлено продовгувату, горизонтальну рану в області затилка. Рублених ран у ОСОБА_8 , характерних при нанесенні удару сокиркою не було виявлено. На його думку під час самооборони обличчя людини повернуто у бік нападника, а у ОСОБА_8 рана в області затилка і він не бачив нападника, а тому він вважає, що тут немає самооборони. У потерпілого були тяжкі тілесні ушкодження в життєво важливі органи - кістки лицьового черепа, гортань, грудинка і ребра. Після нанесених ударів потерпілий міг жити від десяти до декількох хвилин. Отримані травми у потерпілого були несумісні з життям.
Свідок ОСОБА_17 показала суду, що між ОСОБА_10 і ОСОБА_8 був конфлікт із-за ОСОБА_21 , яка була племінницею ОСОБА_8 13.01.2015 року до неї прийшов в гості ОСОБА_10 , якого вона угостила спиртним і він пішов додому. ОСОБА_8 також приходив до неї щедрувати. 14.01.2015 року вона чекала ОСОБА_10 в гості, однак він не прийшов. Біля 14 годин 30 хвилин зайшов Сегеда із Серединським і повідомили, що ОСОБА_10 лежить у себе в кімнаті будинку в калюжі крові.
Свідок ОСОБА_22 показав суду, що зимою 2015 року він разом ще з одним жителем села був понятим при проведені процесуальних дій слідчим за участі ОСОБА_8 , де той показував як наносив деревинним табуретом удари потерпілому. ОСОБА_8 давав добровільні покази.
Як видно з дослідженого у судовому засіданні висновку судово-медичної експертизи трупа №15 від 15.01.2015 року п. 1. смерть ОСОБА_10 знаходиться в прямому причинному зв`язку з наявними пошкодженнями у вигляді множинних ран обличчя, множинних переломів кісток лицьового черепа і під`язикової кістки, переломів грудини і двобічного перелому ребер, яка наступила від шоку, внаслідок травматичного процесу. 2,3,4,5. При дослідженні трупа ОСОБА_10 виявлені наступні пошкодження: а) травма голови: забійна рана лівої надбрівної дуги; рана спинки носа зліва; рани лівої щоки і лівої вушної раковини; рана підборіддя області; перелом кісток спинки носа; перелом верхньої щелепи зліва; перелом тіла і гілки нижньої щелепи зліва; перелом лівої виличної кістки; крововилив в м`які покриви голови правої і лівої тім`яно-скроневої області; слабо виражені вогнищеві крововиливи під м`які мозкові оболонки і в області мозочка (субарахноїдальний). б) травма шиї і грудної клітини: синець лівої передньо-боковій поверхні шиї; осередковий крововилив в м`які тканини лівій бічній поверхні шиї; повний поперечний перелом в області з`єднання лівого великого ріжка з тілом під`язикової кістки; повний поперечний перелом в області верхівки правого великого ріжка; неповний вертикальний перелом лівої пластини щитоподібного хряща; перелом грудини в області рукоятки; вогнищеві крововиливи в місці перелому грудини; перелом лівих 2-6 ребер передньо-пахвовій лінії; перелом правих 2-3 ребер по середньо-ключичній лінії; вогнищеві крововиливи в м`які тканини в місці перелому; в) пошкодження кінцівок: синець зовнішньої поверхні лівого плечового суглоба. Пошкодження описані в п. 2 а) і б) цього висновку, що становлять єдиний нерозривний морфологічний комплекс, який призвів до стану небезпечного для життя та згідно з п. 2.1.2 та 2.1.3 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень має ознаки тяжких тілесних ушкоджень. При судово-токсикологічному дослідженні в крові трупа виявлено 2,83% етилового алкоголю; в сечі - 2,7%. Зазначена концентрація алкоголю в крові і сечі за життя згідно даних офіційних таблиць, могла відповідати сильному ступені сп`яніння (а.с. 148-150).
Згідно з актом судово-медичного дослідження №63/15 від 16.01.2015 року, вбачається, що кров трупа ОСОБА_10 відноситься до групи 0(І) з ізогемаглютининами анті-А та анті-В ізосерологічної системи АВ0 (а.с. 151).
Як видно з дослідженого в судовому засіданні акту судово-медичного обстеження №27 від 17.01.2015 року з фото таблицею - забита рана на частині шкіри обличчя (область лівої брови), забиті рани "1"-"2" на частині шкіри лівої щоки мають подібні морфологічні ознаки, могли бути утворені одним тупим предметом, контактуюча поверхня якого має ребро. Контактно-дифузійним методом в краях ушкоджень наявність сполук заліза не виявлено (а.с. 153-157).
Згідно з дослідженим висновком експерта №15 від 15.01.2015 року - у ОСОБА_8 були виявлені наступні пошкодження: садно лівої кисті та потиличної області голови. Характер ушкоджень свідчить про те, що вони є наслідком дії тупого предмета, з обмеженою контактуючою поверхнею, в місці прикладання травмуючої сили, групові і індивідуальні особливості якого в ушкодженнях не відображено. Беручи до уваги морфологічні особливості ушкодження у вигляді садна потиличної області голови, давність його утворення може відповідати терміну давності, вказаного у постанові, тобто 13.01.2015 року та згідно з п. 2.3.5. "Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень" відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що не є характерним при наданні опору нападнику (а.с. 158-159).
Згідно висновків судово-медичного експерта імунолога №93 від 28.01.2015 року та №146 від 09.02.2015 року - кров потерпілого ОСОБА_10 відноситься до групи О з ізогемаглютининами анті-А та анті-В ізосерологічної системи АВО. Кров підозрюваного ОСОБА_8 відноситься до групи О з ізогемаглютининами анті-А та анті-В ізосерологічної системи АВО. На штанах, куртці, парі чобіт, вилучених у підозрюваного ОСОБА_8 виявлена кров людини з групи О з ізогемаглютининами анті-А та анті-В ізосерологічної системи АВО, що не виключає її походження від носія даної групової властивості, в тому числі від потерпілого ОСОБА_10 . Походження крові від підозрюваного ОСОБА_8 можливе лише за умови наявності кровоточивих пошкоджень на момент події. На табуретці, сорочці, джинсових штанах, виявлена кров людини, при визначенні групових властивостей, якої за системою АВО, виявлено антиген Н і ізогемаглютининами анті-А та анті-В в об`єктах №2 - маркування відділення - на табуретці і №9 - на штанах. Антиген Н в якості основного ізогемаглютининами анті-А та анті- ІНФОРМАЦІЯ_2 , що не виключає походження крові від потерпілого ОСОБА_10 . Походження крові від підозрюваного ОСОБА_8 можливе лише в якості домішок при умові наявності у останнього тілесних ушкоджень, пов`язаних із зовнішньою кровотечею, під час події (а.с.161-172).
Згідно висновку судово-медичної експерта №35 від 20.01.2015 року з фото таблицею на дерев`яній табуретці є рясні накладення, подібні з підсохлою кров`ю, які представлені ділянками неправильної геометричної форми на сидінні і в області крайового ребра, множинними бризками і краплями, велика частина з яких зливається, утворюючи скупчення. Дані сліди могли утворитися при нанесенні множинних забитих ран на голові ОСОБА_10 , на що вказує наявність слідів з ознаками інерційної деформації (а.с. 174-182).
З висновку судово-медичної експертизи одежі та взуття ОСОБА_8 №32 від 19.01.2015 року з фото таблицею, вбачається, що на одязі і взутті ОСОБА_23 виявлено накладення, східні з підсохлою кров`ю, які представлені плямами неправильної геометричної форми, нечітких, розпливчастих контурів, які розташовані на передній поверхні куртки праворуч і ліворуч від середини застібки, в нижньої третини обох рукавів, на передній поверхні штанів праворуч і ліворуч в середній третині (а.с. 134-193).
Сторони захисту та обвинувачення не оспорювали вказані і встановлені висновками експертів фактичні обставини кримінального провадження.
Як видно, з дослідженого в судовому засіданні висновку судово-психіатричної експертизи № 42 від 03.02.2015 р., ОСОБА_8 у період часу інкримінованих йому дій не страждав на будь-які психічні розлади, в момент скоєння злочину у тимчасово хворобливому стані психіки не був і за своїм психічним станом міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Вказаний висновок є належно мотивованим, науково обґрунтованим, складений комісією висококваліфікованих експертів, що мають достатній досвід і стаж експертної роботи, на підставі ретельного дослідження всіх матеріалів кримінального провадження, яким не суперечить, відповіді та висновки експертів повні та вичерпні, не допускають подвійного тлумачення і суперечностей, які потребували б роз`яснення, а тому суд кладе його в основу свого висновку про те, що ОСОБА_8 був здатним під час вчинення злочину усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними (а.с. 215-220).
Згідно з даними, які містить досліджений в судовому засіданні протокол огляду місця події від 15.01.2015 року та додатки до нього, на трупі ОСОБА_10 , який знаходився на підлозі в кімнаті були тілесні ушкодження. Під час огляду виявлено та вилучено 11 слідів пальців рук на 11 відрізках липкої стрічки, шкіряні черевики, металевий кийок (а.с. 109-123).
Судом також досліджені: протоколи огляду трупа від 15.01.2015 року з фото таблицею (а.с. 124-140); протокол огляду місця події від 15.01.2015 року з фото таблицею (а.с. 141-146); протокол огляду предметів від 17.01.2015 року, а саме дерев`яної табуретки та одежі ОСОБА_8 -сорочки з байкового матеріалу, брюк (джинсових), чоловічих брюк, синьої куртки чоловічої, пари чобіт (а.с. 147); відеозапис слідчого експерименту за участі ОСОБА_8 (а.с. 234); постанова про визнання речових доказів і залучення їх до кримінального провадження від 12.03.2015 року (а.с. 236); квитанція №120 про отримання на зберігання речових доказів (а.с. 237), які суд визнає належними, допустимими та достовірними доказами.
За таких обставин суд визнає показання потерпілої, свідків, дані, які містять протокол огляду місця події від 15.01.2015 р. та додатки до нього, всі наведені вище висновки експертів, а також показання обвинуваченого, в частині, що їм не суперечать, належними, допустимими та достовірними доказами, а їх сукупність - такою, що з усією достатністю доводить спрямованість умислу ОСОБА_8 на позбавлення життя ОСОБА_10 .
Крім того, судом визнається належним, але недопустимим та достовірним доказом протокол слідчого експерименту від 15.01.2015 року, оскільки під час перегляду відеозапису слідчого експерименту з підозрюваним ОСОБА_8 15.01.2015 року - у слідчому експерименті приймав участь прокурор Котовської міжрайпрокуратури ОСОБА_24 , який згідно постанови від 14.01.2015 року про призначення групи прокурорів призначений в складі групи прокурорів по даному кримінальному провадженні, а в протоколі проведення слідчого експерименту (а.с. 225 оборот) вказано прізвище прокурора ОСОБА_25 , який не приймав участь у слідчому експерименті, та не вказаний в групі процесуальних керівників.
При цьому суд виходить із сукупності всіх встановлених обставин події, яка відбулася на фоні конфліктних стосунків між обвинуваченим і загиблим, і які мали тенденцію до загострення, умов, за яких виникла відповідна сварка, обстановку, в якій вона відбувалася (взаємні образи), ці дані вказують на наявність у ОСОБА_8 мотиву вбивства - розправа на фоні неприязні. Суд також враховує спосіб та знаряддя заподіяння ОСОБА_8 тілесних ушкоджень ОСОБА_10 , їх кількість, характер і локалізацію, причини припинення ним своїх дій (безпорадність стану загиблого, який впав на підлогу).
Вказані обставини у своїй сукупності з усією очевидністю вказують на те, що ОСОБА_8 усвідомлював суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачав їх суспільно небезпечні наслідки у вигляді смерті ОСОБА_10 і бажав їх настання, а тому вважає доведеним, що ОСОБА_8 за вказаних вище обставин мав прямий умисел на позбавлення життя ОСОБА_10 і реалізував свій намір, умисно заподіявши йому смерть.
Те, що обвинувачений припинив свої насильницькі дії лише тоді, коли потерпілий взагалі не міг чинити будь-який опір, також свідчить про його умисел на вчинення вбивства потерпілого. Аналогічну правову позицію шодо подібних діянь, які не мають відмінності за сутнісними ознаками, висловив Верховний Суд України в своїй ухвалі від 11.11.2010 р. (справа № 5-3636кЮ).
Дані про силу нанесених обвинуваченим ударів дерев`яним табуретом, їх кількість та локалізацію спростовують захисну версію обвинуваченого про випадковість їх нанесення.
Твердження обвинуваченого про те, що він спеціально не готувався до вбивства, не впливає на вказані вище висновки суду про наявність у нього раптово виниклого умислу на вбивство ОСОБА_10 .
Доводи обвинуваченого про наявність у нього стану необхідної оборони спростовуються дослідженими в судовому засіданні доказами, які суд визнав достовірними, а саме спростовуються висновком судово-медичної експертизи ОСОБА_8 №15 від 15.01.2015 року, згідно якого тілесні ушкодження у вигляді садна тім`яної частини голови ОСОБА_8 не є характерним при наданні опору нападнику.
Проаналізувавши встановлені фактичні обставини кримінального провадження, зокрема умови, за яких виникла бійка, обстановку, в якій вона відбувалася, співвідношення сил та характер дій обвинуваченого і потерпілого (фактичне безперешкодне активне і багаторазове використання обвинуваченим дерев`яного табурета для заподіяння множинних ударів у життєво важливі частини тіла потерпілого), стан, в якому знаходилися обидва учасники конфлікту - обвинувачений і потерпілий знаходились в стані алкогольного сп`яніння, знаряддя злочину, спрямованість та множинність ударів обвинуваченого, локалізацію та характер заподіяних ним ушкоджень, суд дійшов висновку про відсутність у таких умовах ознак посягання на життя ОСОБА_8 з боку потерпілого, який насильство не застосував, а можливо висловлені ним погрози його застосувати в таких умовах не мали реального характеру.
У кримінальному провадженні немає і судом не встановлено даних про те, що потерпілий, хоча і спровокував конфлікт, проте мав помітну фізичну перевагу над обвинуваченим, його дії в момент заподіяння йому тілесних ушкоджень ОСОБА_8 становили загрозу для життя чи здоров`я обвинуваченого. Наведеним спростовуються доводи захисту про те, що обвинувачений завдав ОСОБА_10 удари дерев`яним табуретом, захищаючись від його нападу.
За змістом ст. 36 КК України необхідною обороною визнаються дії, вчинені виключно з метою захисту від суспільно небезпечного посягання для його негайного відвернення чи припинення. Стан необхідної оборони виникає в момент вчинення такого посягання або у разі створення нападником реальної загрози заподіяння шкоди, відтак відсутній в діях учасника обопільної сварки, бійки з помсти, інших мотивів, викликаних особистими стосунками винного з потерпілим. Такі дії. якщо вони пов`язані з позбавленням життя потерпілого, за відсутності кваліфікуючих ознак, передбачених ч. 2 ст. 115 КК України, належить кваліфікувати за ч. 1 ст. 115 КК України як умисне вбивство.
Аналогічну правову позицію висловив і Пленум Верховного Суду України у своїх роз`ясненнях, що містяться в п. 20 його постанови № 2 від 07.02.2003 р. «Про судову практику в справах про злочини проти життя...» та в п. 2 його постанови № 1 від 26.04.2002 р. «Про судову практику у справах про необхідну оборону».
Оскільки дії, а саме - нанесення потерпілим удару кіркою ОСОБА_8 які, за твердженням захисту, нібито вчинив п`яний потерпілий, за своїм характером і об`єктивними проявами не можуть розцінюватися як такі, що досягли ступеня суспільної небезпечності, властивого злочину, і викликали у ОСОБА_8 стан необхідної оборони, тому твердження обвинуваченого та його захисника про те, що обвинувачений діяв у стані необхідної оборони, є безпідставним.
За відсутності ознак необхідної оборони в діях обвинуваченого суд відхиляє його доводи і про можливість перевищення меж такої оборони, оскільки лише за наявності стану необхідної оборони може бути зроблений висновок, перевищила особа її межі чи ні.
Наведене підтверджує висновки суду про те, що поведінка ОСОБА_8 , щодо потерпілого була викликана неприязними стосунками.
У судовому засіданні були допитані всі особи, свідчення яких мали значення для правильного вирішення кримінального провадження, досліджено всі зібрані під час досудового розслідування та судового розгляду докази, всім їм дана оцінка.
За таких обставин суд вважає доведеним те, що ОСОБА_8 13.01.2015 року умисно, протиправно заподіяв смерть ОСОБА_10 , тобто вчинив умисне вбивство, а тому ці його дії суд кваліфікує за ч. 1 ст. 115 КК України.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_8 покарання суд згідно з вимогами статей 50 та 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно зі ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином і відзначається заподіянням численних тілесних ушкоджень на ґрунті конфліктних відносин із потерпілим, дані про особу винного, який в силу ст. 89 КК України не маючого судимості, однак за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває. Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_8 суд визнає публічне вибачення в залі суду перед потерпілою. Потерпіла ОСОБА_9 просила призначити обвинуваченому покарання на розсуд суду. Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_8 суд визнає скоєння злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Суд не вбачає правових підстав для визнання поведінки обвинуваченого такою, що свідчить про його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Ставлення обвинуваченого до свого діяння не свідчить про його щире каяття.
Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, суд вважає за можливе виправлення ОСОБА_8 тільки в умовах ізоляції від суспільства, призначивши йому пов`язаний з такою ізоляцією вид покарання за вчинений ним злочин у межах санкції ч. 1 ст. 115 КК України, яке за розміром наближене до мінімального покарання передбаченого законом, однак перевищує половину від максимального його строку, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів як обвинуваченим, так і іншими особами.
Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
Питання про процесуальні витрати суд вирішує відповідно до ст.ст. 118, 124 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись статтями 5 та 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, статтями 370, 371, 373, 374 КПК України, суд -
ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, за якою призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на дев`ять років.
Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_8 рахувати з 15.01.2015 року з урахуванням строку його фактичного затримання та тримання під вартою у зв`язку з даною справою.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_8 - тримання під вартою залишити без зміни і до набрання вироком законної сили утримувати його у Одеському слідчому ізоляторі №21 Управління державної пенітенціарної служби України в Одеській області.
Речові докази після набрання вироком законної сили, які згідно квитанції №120 знаходяться в камері зберігання речових доказів Котовського МВ ГУМВС України в Одеській області дерев`яна табуретка та одежа ОСОБА_8 , а саме: сорочка з байкового матеріалу, брюки (джинсові), чоловічі брюки, синя куртка чоловіча, пара чобіт знищити.
Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави витрати за проведення експертизи №17 від 18.02.2015 року у розмірі 1537 грн. 25 коп.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області шляхом подачі апеляції через Котовський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, - в той самий строк з моменту вручення йому копії , вироку.

Головуюча суддя ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3