Провадження №1-кп/748/185/15
Єдиний унікальний № 748/2536/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 листопада 2015 року м. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області

в складі : головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000011 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Козелець, Чернігівської області, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, неодруженого, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст. 408 КК України,

з участю прокурора: ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ :
Солдата ОСОБА_3 відповідно до Законів України «Про військовий обов`язок і військову службу», «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію», Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» призвано на військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період та відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_2 ) №55 від 20.03.2014 призначено на посаду електрика-моториста відділу штабних машин взводу зв`язку військової частини НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_2 ) та зараховано до списків особового складу військовослужбовців частини НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_2 ) на всі види забезпечення.

Відповідно до п.п. 1, 2 ст. 1, п. 4 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», які визначають, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни та забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, визначає види військової служби, що включає в себе військову служба за призовом під час мобілізації, на особливий період.

В свою чергу, військовослужбовець за призовом під час мобілізації на особливий період солдат ОСОБА_3 грубо порушуючи встановлений у Збройних Силах України порядок проходження військової служби, будучи зобов`язаним бездоганно і неухильно дотримуватися порядку несення військової служби упродовж встановленого законом строку, виконувати службові обов`язки, завжди бути готовим до захисту держави і виконувати свій військовий обов`язок, 25 грудня 2014 року в порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, п.п. 1, 2 ст. 1, п. 4 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, відповідно до яких оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладається на Збройні Сили України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України являється справою всього Українського народу і обов`язком кожного громадянина України, достовірно знаючи, що він є військовослужбовцем і повинен проходити військову службу під час мобілізації у військовій частині НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_2 АДРЕСА_2 ) діючи з прямим умислом, направленим на залишення військової частини та місця служби з метою ухилитися від військової служби, незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України і самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_1 (польова пошта В НОМЕР_3 АДРЕСА_2 ), не маючи на меті повертатися до виконання обов`язків з військової служби, після чого направився до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де проводив час на власний розсуд та наміру повертатись до військової частини не мав.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні вину у вчиненні злочину визнав повністю, та зазначив, що залишив частину та повернувся додому щоб доглянути за своєю бабою, наміру повертатися до частини у нього не було. У скоєному щиро кається.

Винність обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується його показаннями, які відповідають обставинам зазначеним в обвинуваченні і ніким не оспорюються.Інші докази згідно ч.3 ст.349 КПК України було визнано недоцільним досліджувати в судовому засіданні щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, крім матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого.

Заслухавши обвинуваченого, дослідивши характеризуючи матеріали на нього, суд вважає доведеною його винність у дезертирстві - самовільному залишенні військовослужбовцем за призовом під час мобілізації на особливий період військової частини з метою ухилитися від військової служби, а його дії кваліфікуються за ч.1 ст.408 КК України (в редакції Закону до 12.02.2015).

Вирішуючи питання про вид та розмір покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, відомості про особу винного, обставини, що пом`якшують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Суд вважає, що ці обставини істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_3 відсутні.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_3 раніше не судимий, за місцем проживання характеризується задовільно, але на нього надходять скарги від сусідів та мешканців селища, притягувався до адміністративної відповідальності.

Враховуючи викладене, з урахуванням обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, того, що обвинувачений раніше не судимий, суд вважає достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення нових злочинів призначити йому покарання, із застосуванням ст.69 КК України, більш м`яке, ніж передбачене санкцією ч.1 ст.408 КК України (в редакції Закону до 12.02.2015), у виді арешту з відбуванням його на гауптвахті.

Процесуальні витрати та речові докази у провадженні відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався, підстави для його обрання відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374 КПК України,

З А С У Д И В :
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.408 КК України (в редакції Закону до 12.02.2015) і за цей злочин, із застосуванням ст.69 КК України, призначити йому покарання у виді 2 (двох) місяців арешту з відбуванням його на гауптвахті.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Чернігівської області через Чернігівський районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1