Пр. № 1-кп/643/789/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06.10.2015 року м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0003435 від «20» липня 2015 року за підозрою:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце народження м. Харків, не одруженого, не працюючого, раніше судимого: 11.06.1996 року Фрунзенським районним судом м. Харкова, за ст. 140 ч. 3 УК України, до 3-х років позбавлення волі; 03.03.2000 року Дзержинським районним судом м. Харкова, за ст. 141 УК України до 9 місяців позбавлення волі; 29.11.2001 року Київським районним судом м. Харкова, за ст. 118 ч. 2, ст. 117 ч. 2, ст. 42 УК України, до 8 років позбавлення волі, звільненого 31.10.2008 року у зв`язку з закінченням строку покарання; зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 262 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Судом встановлено, що 19.07.2015 року приблизно о 18 годині 00 хв. ОСОБА_4 перебуваючи на 5,6 та 7 поверхах будинку АДРЕСА_2 , разом зі своїм знайомим на ім`я ОСОБА_5 , інших даних під час досудового розслідування не встановлено, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, почав стукати в усі вхідні двері квартир, які знаходились на вказаних поверхах. Почувши шум, ОСОБА_6 , яка є мешканкою квартири АДРЕСА_3 вказаного будинку, підійшла до вхідних дверей квартири та вийшла в тамбур, подивилась в дверний глазок, де нікого не побачила та вирішила відчинити вхідні двері тамбура та вийти на сходовий майданчик. В цей час чоловік ОСОБА_6 - ОСОБА_7 , який знаходився в квартирі АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , з метою самозахисту дістав з сейфу АКММПУОС серія КІХГ №6383 2014 року випуску, калібр 7,62 мм. без боєприпасів, що належить його сину ОСОБА_8 , та направився до вхідних дверей. В той час ОСОБА_6 відчинила вхідні двері тамбура, в який без дозволу увірвались раніше їй невідомих два хлопця та почали кричати та стукати в двері квартири АДРЕСА_5 , серед яких був ОСОБА_4 . В цей час ОСОБА_7 вийшовши з квартири та побачивши двох раніше невідомих йому чоловіків, наніс удар в область голови ОСОБА_4 прикладом АКММПУОС серія КІХГ №6383 201 випуску, калібр 7,62 мм, на що останній почав падати та одночасно схвативши ОСОБА_7 за одяг, в результаті чого, вони разом впали на підлогу. Після падіння в ОСОБА_7 з рук в сторону сходового майданчика випав АКММПУОС, на що останній знаходячись в лежачому положенні на підлозі почав тягнутись правою рукою до АКММПУОС, у зв`язку з чим ОСОБА_4 побачив, що на підлозі знаходиться АКММПУОС, та діючи за раптово виниклим умислом спрямованим на відкрите викрадення вогнепальної зброї, діючи умисно, з метою особистого використання вказаної вогнепальної зброї в подальшому за призначенням, швидким рухом звівся на ноги та підняв АКММПУОС серія КІХГ №6383 2014 року випуску, калібр 7,62 мм., вартістю згідно товарознавчої експертизи № 296 від 25.08.2015 р. складає 3389,00 гривні та разом зі своїм знайомим на ім`я ОСОБА_5 побігли по сходах до виходу з будинку, сіли в автомобіль ВАЗ 2109, державний знак НОМЕР_1 та з місця скоєння злочину зникли, розпорядившись в подальшому викраденою зброєю за власним розсудом, спричинивши потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 3389,00 гривні.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 провину свою у скоєні інкримінованого йому кримінального право порушення визнав повністю, у скоєному чисто сердечно розкаявся та дав показання про обставини скоєння злочину, що відповідають встановленим як досудовим слідством так і судовим розглядом обставинам скоєння кримінального правопорушення.

За таких обставин, згідно положень ч. 3 ст. 349 КПК України, враховуючи, що проти цього не заперечували учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом встановлено, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, добровільність їх позицій не викликає сумнівів. Судом роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Судом дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфікується за ч.1 ст. 262 КК України, тобто викрадення вогнепальної зброї.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд приймає до уваги ступень тяжкості скоєного кримінального правопорушення, наслідки, які настали від його скоєння, обставини що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого, його відношення до скоєного правопорушення, та данні про його особистість.

Кримінальне правопорушення, що скоїв обвинувачений, відповідно до ст.12 КК України віднесено до тяжких злочинів.

Обставиною, відповідно до ст. 66 КК України, що пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття та допомога досудовому слідству та судовому розгляду. Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України є скоєння кримінального праворушення у стані алкогольного сп`яніння.

ОСОБА_4 неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, на час скоєння інкримінованого злочину його остання судимість у порядку ст. 89 КК України не знята та не погашена. Провину визнав повністю, на обліку нарколога не перебуває звертався за допомогою психіатра. Проведеною по справі амбулаторною судово психіатричною експертизою № 719 від 18.08.2015 року встановлено, що ОСОБА_4 як на теперішній час так і на час скоєння злочину перебував у стані, в якому мав можливість розуміти свої дії та керувати ними. Має постійне місце мешкання.

При вирішенні питання про вид та міру покарання обвинуваченому, суд враховує також ставлення обвинуваченого до скоєного кримінального правопорушення та вважає, що його виправлення можливе без ізоляції від суспільства, в зв`язку з чим призначає йому покарання у межах санкції ч.1 ст. 262 КК України з застосуванням ст. 75 КК України з подальшим звільненням від відбування покарання з іспитовим строком, а також покладенням на нього деяких обов`язків, відповідно до вимог ст. 76 КК України.

Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлений, збитки потерпілому відшкодовані під час досудового слідства. Судові витрати підлягають стягненню з винної особи. Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України. Запобіжний захід не обирався.

Керуючись ст. ст. 369, 370,373, 374 КПК України, суд
П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 визнати винним у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 262 КК України та призначити покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі звільнити з іспитовим строком у 2 роки.

Відповідно до вимог пп. 2, 3, 4 ч. 1 ст.76 КК України зобов`язати засудженого не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та періодично з`являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції.

Речові докази по справі вважати повернутими потерпілому.

Стягнути з засудженого ОСОБА_4 судові витрати за проведення криміналістичної та дактилоскопічної експертиз у загальній сумі 1473 гривні 12 копійок на користь держави.

Вирок може бути оскаржений через Московський районний суд м. Харкова до апеляційного суду Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України.

Копію вироку вручити прокурору, засудженому, потерпілому.

Суддя ОСОБА_1