Справа180/912/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 травня 2015 р. м. Марганець

Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000230про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше судимого:

- 13.12.2010 року Марганецьким міським судом Дніпроптеровської області за ч. 1 ст. 190, 75 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки;

- 05.04.2011 року Марганецьким міським судом Дніпроптеровської області за ч. 2 ст. 186, 69, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі;

- 13.02.2015 року Марганецьким міським судом Дніпроптеровської області за ч. 1 ст. 263-1, 75 КК України до 4 років обмеження волі з випробувальним терміном на 2 роки,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У відповідності до обвинувального акту, затвердженого 31 березня 2015 року, під час досудового розслідування встановлено, що 24 лютого 2015 року приблизно о 11-00 годині ОСОБА_5 , знаходячись біля торгівельного кіоску, розташованого навпроти магазину Варус по вул.. Лермонтова в м. Марганці, з метою заволодіння майном шляхом зловживання довірою, діючи умисно, повторно, попросив у потерпілого ОСОБА_4 мобільний телефон Самсунг Е 1200, вартістю 285 грн., для здійснення дзвінків, після чого поклав телефон у карман і зник з місця злочину, чим спричинив ОСОБА_4 матеріальну шкоду на суму 285 грн.

Зазначені дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування правильно кваліфіковані за ч.2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинено повторно.

28 березня 2015 року, під час досудового розслідування, між потерпілим ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 укладена угода про примирення.

Згідно вказаної угоди ОСОБА_5 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України в обсязі підозри. Також вказаною угодою сторони погодили покарання, просять призначити останньому за ч. 2 ст. 190 КК України покарання у виді 2 років позбавлення волі, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України, шляхом часткового приєднання до призначеного покарання не відбутої частини покарання за вироком Марганецького міського суду від 13.02.2015 року остаточно призначити покарання у вигляді 4 років 1 місяця позбавлення волі.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення між потерпілою та підозрюваним, суд виходив з наступного.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Потерпілий ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні просить затвердити угоду і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні не заперечив про затвердження угоди про примирення.

Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні також просив затвердити угоду про примирення і призначити узгоджену міру покарання, при цьому визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України, дав згоду на застосування узгодженого виду покарання.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_5 визнав себе винуватим, відповідно до ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені ч.5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що сторони уклали угоду добровільно.

Згідно ч. 5 ст. 65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про примирення, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угодою.

Узгоджені вид і міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

За таких обставин, угоду про примирення, укладену між потерпілим та ОСОБА_5 належить затвердити, ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України та призначити останньому узгоджену сторонами міру покарання.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 368, 370-374, 474, 475 КПК України, суд -

УХВАЛИВ :
Затвердити угоду про примирення від 28 березня 2015 року, укладену між потерпілим ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у вигляді 2 років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, частково, у вигляді 2 років і 1 місяця, приєднати не відбуту частину покарання за вироком Марганецького міського суду Дніпроптеровської області від 13.02.2015 року і призначити остаточне покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки 1 місяць.

Термін відбування покарання відраховувати з моменту затримання.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України.

У разі невиконання угоди про примирення потерпілий чи прокурор мають право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Суддя: ОСОБА_1