Справа №1490/3173/12 24.07.2012 24.07.2012 24.07.2012
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11/1490/537/12 Категорія: ст. 186 ч.2 КК України
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1 Доповідач апеляційної інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2012 року

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі:

Головуючого Кателіна В.П.

Суддів Гребенюк В.И., Олещук Т.Л.

За участю прокурораАртеменко Л.В.

Засудженого ОСОБА_3,

розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_4 на вирок Центрального районного суду м. Миколаєва від 26 березня 2012 року, яким

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, працюючого за наймом, раніше не судимого, засудженого: - за ст. 186 ч. 2 КК України - на 4 роки позбавлення волі.

Судом стягнуто з ОСОБА_4 в рахунок відшкодування заподіяної матеріальної шкоди, ОСОБА_5 8000 грн.

За вироком суду першої інстанції, 24.06.2011 року, приблизно о 12 годині, ОСОБА_4, повторно з метою відкритого викрадення чужого майна, знаходячись в під'їзді №1 буд. 153 по вул. Потьомкінській в м. Миколаєві, шляхом ривку, відкрито викрав золотий ланцюжок, який знаходився на шиї потерпілої ОСОБА_5, вартістю 8000 грн. З викраденим майном засуджений з місця скоєння злочину зник, розпорядившись ним за власним розсудом.

В апеляції засуджений ОСОБА_4 просить змінити вирок Центрального районного суду м. Миколаєва від 26.03.2012 року в частині призначення покарання. Просить застосувати вимоги ст.ст. 69, 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробовуванням. Вважає, що вирок суду занадто суворим, а при призначені покарання, судом не в повної мірі прийняті до уваги пом'якшуючі обставини справи. Вину свою він визнав повністю, всіляко сприяв швидшому розкриттю злочину та встановленню істини по справі.

Зазначає, що перебування його в місцях позбавлення волі, робить неможливим відшкодування матеріальної шкоди потерпілій в сумі 8000 грн.

Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого в підтримку апеляції думку прокурора, який вважає перекваліфікувати дії засудженого з ч. 2 ст. 186 КК України на ч. 1 ст. 186 КК України тому, що в його діях відсутня кваліфікуюча ознака, як повторність скоєного злочину призначивши покарання пов'язане з позбавленням волі, перевіривши матеріали кримінальної справи, колегія суддів вважає, що апеляція засудженого підлягає частковому задоволенню.

Як встановлено з матеріалів справи, засуджений ОСОБА_4 на підставі ст. 89 КК України являється особою, що не має судимості. Органами досудового слідства, ОСОБА_4 пред'явлено обвинувачення в відкритому викраденні чужого майна, вчинене повторно, тобто за ч. 2 ст. 186 КК України.

Відповідно до ухвали апеляційного суду Миколаївської області від 19 квітня 2012 року встановлено, що ОСОБА_4 26 червня 2011року ще вчинив один злочин за ч. 2 ст. 186 КК України, тобто після того, як вчинив злочин за цим вироком і був засуджений Ленінським районним судом м. Миколаєва на 4 роки позбавлення волі. Зазначений вирок відносно ОСОБА_4 на час розгляду його апеляції на вирок Центрального районного суду м. Миколаєва від 26 березня 2012 року набрав чинності.

Вказані обставини дають підстави для перекваліфікації дій засудженого ОСОБА_4 з ч. 2 ст. 186 КК України на ч. 1 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), тому, що на даний час судимість ОСОБА_4 погашена, а тому кваліфікуюча ознака, як повторність в пред'явленому обвинуваченні ОСОБА_4 - відсутня.

У зв'язку з перекваліфікацією дій засудженого йому слід призначити покарання за санкцією ч. 1 ст. 186 КК України. При цьому колегія суддів враховує характер та ступінь тяжкості скоєного злочину, дані щодо його особи, який характеризується посередньо, його щире каяття, визнання вини, що являються обставинами, які пом'якшують покарання.

Також суд наобгрунтовано врахував як обставину, що обтяжує покарання, рецидив злочинів. Рецидивом злочинів визнається вчинення нового умисного злочину особо, яка має судимість за умисний злочин. Оскільки ОСОБА_4 в силу ст.. 89 КК України являється особою, яка не має судимості, тому з вироку суду першої інстанції підлягає виключенню посилання суду на цю обставину.

Однак перекваліфікація дій засудженого, і виключення зазначеної обтяжуючої покарання обставини не може бути підставою для пом'якшення покарання, як просить в апеляції ОСОБА_4, а тому колегія суддів вважає за необхідне призначити останньому покарання пов'язане лише з позбавленням волі.

Керуючись ст. ст. 365, 366 КГІК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА

Апеляцію засудженого ОСОБА_4 задовольнити частково.

Вирок Центрального районного суду м. Миколаєва від 26 березня 2012 року змінити.

Перекваліфікувати дії засудженого ОСОБА_4 з ч. 2 ст. 186 КК України на ч. 1 ст. 186 КК України.

За ч.І ст. 186 КК України призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на один рік шість місяців. В іншій частині вирок суду першої інстанції залишити без зміни.

Головуючий

Судді