Справа № 461/9224/13-к
Провадження № 1-кп/461/42/14
УХВАЛА
судового засідання

18.03.2014 року Галицький районний суд м.Львова

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю: прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

підозрюваних ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

потерпілого ОСОБА_10

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.364 ч.3, ст.307 ч.2, ст.15 ч.2 ст.368 ч.3 КК України, ОСОБА_7 у вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст.307 ч.1, ст.27 ч.5 ст.364 ч.3, ст.307 ч.2, ст.27 ч.5, ст.15 ч.2 ст.368 ч.3 КК України

в с т а н о в и в :

в провадженні Галицького районного суду м.Львова перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.364 ч.3, ст.307 ч.2, ст.15 ч.2 ст.368 ч.3 КК України, ОСОБА_7 у вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст.307 ч.1, ст.27 ч.5 ст.364 ч.3, ст.307 ч.2, ст.27 ч.5, ст.15 ч.2 ст.368 ч.3 КК України.

14.03.2014 року захисник ОСОБА_8 подала клопотання про зміну ОСОБА_5 та ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на особисте зобов`язання, яке підтримала в судовому засіданні, мотивуючи клопотання тим, що на даний час відсутні ризики, передбачені ст.177 КПК України, що виключає підстави подальшого тримання обвинувачених під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні подав аналогічне клопотання.

Заслухавши думку обвинувачених та їх захисників на підтримання клопотань, думку прокурора, який клопотання заперечив зважаючи не те, такі є передчасними, оскільки у зв`язку із зміною складу суду зазначені в клопотанні обставини не досліджені і не були предметом перевірки, дослідивши матеріали кримінального провадження суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що ухвалами слідчого судді від 19.04.2013 року застосовано щодо обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою. Ухвалами слідчого судді від 14.06.2013 року, від 03.10.2013 року, 11.12.2013 року, 06.02.2013 року продовжено строк дії запобіжного заходу.

Згідно ч.1 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжних захід щодо обвинуваченого.

У відповідності до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Вирішуючи питання про доцільність зміни запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд враховує вимоги п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого (підозрюваного) від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

З врахуванням обставин кримінального провадження, особи обвинувачених, які обвинувачуються у вчиненні тяжких злочинів із погрозою застосування насильства, будучи при цьому працівниками правоохоронного органу, мають досвід оперативної роботи, є достатньо обізнаним із специфікою розслідування кримінальних справ, що свідчить про те, що продовжують існувати достатні підстави, вважати, що обвинувачені можуть переховуватись від суду, перешкоджати встановленню істини у справі шляхом надання порад, схилянням до дачі завідомо неправдивих показань, з метою створення собі алібі, незаконного впливати на потерпілого, що вказує на недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, визначених ст.177 КПК України, а тому суд приходить до переконання, що клопотання не підлягає до задоволення.

Окрім того, відсутні обставини, в тому числі і стан здоров`я обвинувачених на даний час, які б перешкоджали утриманню останніх в слідчому ізоляторі

Керуючись ст.331 КПК України, суд

у х в а л и в :

в задоволенні клопотань захисника ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_5 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1