Справа № 4-68/2010
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2010 року Золочівський районний суд Львівської області

ОСОБА_1 ОСОБА_2

в складі судді при секретарі

розглянувши в відкритому судовому засідання в м. Золочеві скаргу ОСОБА_3 на постанову про відмову в порушенні кримінальної справи проти ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

рішенням Золочівського районного суду Львівської області від 31.03.2008 року було задоволено позов ОСОБА_3 та постановлено стягнути з ОСОБА_4 67680 грн. в користь ОСОБА_3, коштів , який той передав ОСОБА_5 для придбання для нього автомобіля.

Ухвалою судді апеляційного суду Львівської області від 9.06.2008 року апеляційна скарга ОСОБА_4 на це рішення визнана неподаною і повернута ОСОБА_5

На виконання цього рішення виконавчий лист був направлений у відділ виконавчої служби Золочівського районного управління юстиції і постановою державного виконавця від

10.07.2008 року було відкрито виконавче провадження.

9.02.2010 року державний виконавець звернувся з поданням про притягнення ОСОБА_4 до відповідальності покликаючись на те , що 6.04.2009 року були арештовані транспортні засоби ОСОБА_4, які той скриває.

Постановою дільничного інспектора Золочівського РВ ГУМВСУ ОСОБА_6 від 3.06.2010 року в порушенні кримінальної справи проти ОСОБА_4 по ст. 388 КК України відмовлено у звязку з відсутності в його діях складу злочину.

Вважаючи цю постанову незаконною ОСОБА_3 звернувся в суд з скаргою в якій просить цю постанову скасувати.

Покликається на те , що ОСОБА_4 всілякими способами ухиляється від виконання рішення суду.

Під арештом знаходяться його автомобілі «ВАЗ-21122» № 234-249 ТВ , «Фольсьваген» № 93-0018 ТВ , «ВАЗ -2108» № 58-553 ТН . Ці автомобілі ОСОБА_4 відчужив іншим особам оформивши доручення на право керування.

29.06.2010 року йому після офіційного звернення була видана копія постанови .

Ця постанова на його думку є незаконна , бо 6.04.2009 року виконавцем ОСОБА_4 З,В- була направлена постанова про арешт майна , а 8 квітня 2009 року по місці проживання ОСОБА_4 було проведено дії по вилученні описаного майна. В своєму поясненні ОСОБА_4 вказував , що автомобіль він у ОСОБА_7 забрав особисто , то не відповідають дійсності його твердження про те , що він не знає де здходиться автомобіль.

ОСОБА_7 взагалі допитаний не був.

ОСОБА_4 приховує описане майно.

Крім цього в постанові про відмову в порушенні кримінальної справи твердження про необхідність звернення на дії ОСОБА_4 в порядку приватного звинувачення не відповідає положенням ст. 27 КПК України.

Державний виконавець Мартинюк 3.1. підтримав скаргу ОСОБА_3 і пояснив , що

10.07.2008 року на виконання у виконавчу службу надійшов виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_4 боргу в користь ОСОБА_3 6 квітня 2009 року на три автомобілі ОСОБА_4 було накладено арешт і копія постанови про накладення на них арешту в цей же день була направлена ОСОБА_5 8.04.2009 року виконавець Маркевич провів перевірку майнового стану боржника з метою вилучення цих транспортних засобів. Але машин на

10.07.2009 місці стоянки не виявилось , а ОСОБА_4 пояснив , що машини він передав іншим особам по генеральному дорученні , а кому саме він не памятає. В той же день виконавець Маркевич направив у відділення ДАІ лист і постанови про розшук цих автомобілів. 22.05.2009 року ОСОБА_4 в заяві на імя начальника ВДВС повідомив , що йому було відомо про арешт автомобілів.

26.08.2009 року він як державний виконавець виїжджав до ОСОБА_7 і той повідомив , що автомобіль забрав ОСОБА_4 у своє користування.

Він вважає , що в діях ОСОБА_4 є склад злочину , передбачено ст. 388 КК України. Дільничний інспектор Кузьменко Н.Г. подала суду заяву в якій просила справу розглядати без неї , покликаючись на сімейні обставини.

Суд вважає , що скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Як видно з постанови дільничного інспектора Золочівського РВ ГУ МВСУ від 3.06.2010 року , то цією постановою в порушенні кримінальної справи проти ОСОБА_4 по ст. 388 КК України відмовлено на підстав ст. 6 п.2 КПК України , тобто за відсутністю в його діях складу цього злочину.

Однак ця постанова є незаконною виходячи з слідуючого.

Як убачається з копії рішення Золочівського районного суду від 31.03.2008 року , то цим рішенням суд вирішив стягнути з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_3 67680 грн. боргу і 683,30 грн. судових витрат.

Копією постанови про відкриття виконавчого провадження від 10.07.2008 року підтверджено , що на підставі виданого судом виконавчого листа державним виконавцем Маркевичем В.Б. було відкрито виконавче провадження.

З копій постанов державного виконавця Маркевича В.Б. від 6.04.2009 року видно , що на майно ОСОБА_4 , зокрема автомобілі ВАЗ-21081 № 58-553 ТВ , Фольсваген № 93-018 ТВ і ВАЗ-21122 № 24-249 ТВ було накладено арешт.

В цей же день державний виконавець Маркевич В.Б. копії ці направив в Золочівське МРЕВ і копію цього листа самому ОСОБА_5

Отже ОСОБА_4 знав про те , що на його транспортні засоби накладений арешт. Про це він вказує і у своїй заяві від 22.05.2009 рок5у , адресованій начальнику ВДВС ОСОБА_8

З акту від 26.08.2009 року , складеного державним виконавцем Мартинюком З.І., видно , що він виїжджав на місце проживання ОСОБА_7, якому ОСОБА_4 передав автомобіль Фольсваген - поло , і той пояснив , що автомобіль забрав ОСОБА_4 у своє користування .

У відмовному матеріалі навіть нема пояснення самого ОСОБА_7 з цього приводу.

Ст. 388 КК України передбачає кримінальну відповідальність за приховування майна , що підлягає конфіскації або на яке накладено арешт чи яке осипано.

Якщо ОСОБА_4 забрав автомобіль у ОСОБА_7 , про що той підтвердив в присутності державного виконавця і інших осіб , знаючи вже , що на нього накладений арешт , то він діяв з умислом приховати це майно.

Крім цього у постанові від 3.06.2010 року неправильно зазначено , що ОСОБА_3 вправі звернутись в суд в порядку приватного звинувачення , оскільки ст. 388 КК України міститься в главі КК України «Злочини проти правосуддя» і справа про обвинувачення по цій статті є справою не приватного , а публічного звинувачення .

Ст. 27 КПК України на дану ситуацію не поширюється.

Керуючись ст.236-1,236-2 КПК України суд ,

ПОСТАНОВИВ:

скаргу ОСОБА_3 задовольнити. Постанову дільничного інспектора Золочівського РВ ГУ МВСУ ОСОБА_6 від 3.06.2010 року про відмову в порушенні кримінальної справи проти ОСОБА_4 по ст. 388 КК України скасувати а матеріали направити в Золочівський РВ ТУ МВСУ у Львівській області для проведення додаткової перевірки.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Львівської області на протязі 7 діб

з дня проголошення .

Суддя :