Справа № 191/3053/14-к
Провадження № 1-кп/191/50/16
У Х В А Л А
іменем України
25 січня 2016 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі :

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2

ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

за участю обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7

захисників обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове Дніпропетровської області матеріали кримінального провадження №0002969 від 29 грудня 2013 року на підставі обвинувального акту відносно ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення за ст..187 ч.3 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_6 , ОСОБА_7 на 60 днів.

Обвинувачений ОСОБА_6 не заперечував проти заявленого клопотання.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 - ОСОБА_9 погоджується з позицією обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_7 заперечував проти заявленого клопотання, так як вважає, що намірів ухилятися від суду у нього не має, просить змінити йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на домашній арешт.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 ОСОБА_8 заперечував проти клопотання прокурора щодо продовження ОСОБА_7 строків тримання під вартою, погоджується з думкою обвинуваченого та підтримує його клопотання щодо зміни запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт.

З урахуванням ст.. 331 ч.3 КПК України, суд до спливу продовженого строку зобовязаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою.

Відповідно до частини 1 ст.197 КПК України строк дії ухвали суду про тримання під вартою не повинен перевищувати шістдесяти днів.

У відповідності до п.п. 61, 62 рішення Європейського суду з прав людини від 24 липня 2003 року по справі "Смирнов проти Росії", наявність підстав для утримання під вартою повинно бути оцінено по кожній конкретній справі з урахуванням всіх обставин справи. Довготривале утримання під вартою може бути виправданим лише при наявності конкретних ознак того, що цього вимагають інтереси суспільства, які незважаючи на наявність презумпції невинності, перевищують інтереси забезпечення поваги до свободи.

З урахуванням думки учасників кримінального провадження,а також вбачаючи ризики, викладені в ст.178 КПК України, та з урахуванням вимог ст.183 КПК України, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора - продовжити обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт відмовити.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 197, 331, 372 КПК України , суд,-

УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт відмовити.

Запобіжний захід обвинуваченим ОСОБА_6 , ОСОБА_7 - тримання під вартою продовжити на шістдесят днів до 24.03 2016 включно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_1
Судді: ОСОБА_2
ОСОБА_3

Головуючий суддя: ОСОБА_1