Справа № 484/3872/14-к
Провадження № 1-КП/484/10/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 жовтня 2015 року м. Первомайськ
Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Первомайська кримінальну справу за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вознесенська Миколаївської області, громадянина України, освіта вища, не працюючого, раніше обіймав посаду начальника сектору БНОН Южноукраїнського МВ УМВС України в Миколаївській області, звільненого з ОВС з 10.07.2014 року наказом УМВС України в Миколаївській області № 155 о/с від 07.07.2014 року, старшого лейтенанта міліції, одруженого, має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 , виданий 22.10.2001 року Вознесенським МРВ УМВС України в Миколаївській області, ПІН НОМЕР_2 , раніше не судимого, затриманого 22.06.2014 року, звільненого 26.06.2014 року під заставу в розмірі 80 000 грн.,
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ст. 368 ч.3 КК України;
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Южноукраїнськ Миколаївської області, громадянина України, освіта вища, одруженого, має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , не працюючого, раніше обіймав посаду оперуповноваженого сектору БНОН Южноукраїнського МВ УМВС України в Миколаївській області, капітана міліції, звільненого з ОВС з 10.07.2014 року наказом УМВС України в Миколаївській області № 155 о/с від 07.07.2014 року, зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_2 , паспорт НОМЕР_3 , виданий 05.03.2004 року Южноукраїнським МВ УМВС України в Миколаївській області, раніше не судимого, затриманого 17.07.2014 року, звільненого 25.07.2014 року під заставу в розмірі 243 600 грн.;
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ст. 368 ч.3 КК України;
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця м. Вознесенськ Миколаївської області, громадянина України, освіта вища, не одруженого, дітей не має, працюючого ПП «Фенікс», раніше обіймав посаду оперуповноваженого сектору карного розшуку Южноукраїнського МВ УМВС України в Миколаївській області, лейтенанта міліції, звільненого з ОВС з 10.07.2014 року наказом УМВС України в Миколаївській області № 155 о/с від 07.07.2015 року, зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_3 , раніше не судимого, паспорт НОМЕР_4 , виданий 22.01.2008 року Вознесенським МРВ УМВС України в Миколаївській області, затриманого 22.06.2014 року, звільненого 26.06.2014 року під заставу в розмірі 80 000 грн.,
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст. 27, ч.3 ст. 368 КК України.
За участю сторін кримінального провадження:
прокурорів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10
обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13
захисників ОСОБА_14 , ОСОБА_15
потерпілого ОСОБА_16
представника потерпілого ОСОБА_17 , -

ВСТАНОВИВ:
Наказом начальника УМВС України в Миколаївській області № 80 о/с від 21.10.2013 року ОСОБА_12 призначений на посаду начальника сектору боротьби з незаконним обігом наркотиків Южноукраїнського МВ УМВС України в Миколаївській області. Наказом начальника УМВС України в Миколаївській області № 35 від 31.05.2012 року йому присвоєно чергове спеціальне звання старший лейтенант міліції.
Наказом начальника УМВС України в Миколаївській області № 26 о/с від 01.04.2013 року ОСОБА_11 призначений на посаду оперуповноваженого сектору боротьби з незаконним обігом наркотиків Южноукраїнського МВ УМВС України в Миколаївській області. Наказом начальника УМВС України в Миколаївській області № 67 від 31.08.2013 року йому присвоєно чергове спеціальне звання капітан міліції.
Наказом начальника УМВС України в Миколаївській області № 43 о/с від 25.06.2013 року ОСОБА_13 призначений оперуповноваженим сектору карного розшуку Южноукраїнського МВ УМВС України в Миколаївській області. Наказом начальника УМВС України в Миколаївській області № 553 від 28.06.2012 року йому присвоєно чергове спеціальне звання лейтенант міліції.
Відповідно до ст. 2 Закону України «Про міліцію» в обов`язки ОСОБА_12 , ОСОБА_11 та ОСОБА_13 зокрема, входило виявлення і розкриття злочинів, розшук осіб, які їх вчинили, захист власності від злочинних посягань.
Відповідно до ст. 10 Закону України «Про міліцію» вони зобов`язані були також виявляти, запобігати, припиняти та розкривати злочини, вживати з цією метою оперативно-розшукових та профілактичних заходів, передбачених чинним законодавством; приймати і реєструвати заяви й повідомлення про злочини та адміністративні правопорушення, своєчасно приймати по ним рішення.
Для виконання покладених на міліцію обов`язків, ОСОБА_12 , ОСОБА_11 та ОСОБА_13 як співробітникам міліції відповідно до ст. 11 Закону України «Про міліцію» надано право викликати громадян і службових осіб у справах про злочини та у зв`язку з матеріалами, що знаходяться в їх провадженні, у разі ухилення без поважних причин від явки за викликом, піддавати їх приводу у встановленому законом порядку; вимагати від керівників підприємств, установ і організацій пояснення по фактах порушення законодавства, перевірка додержання якого віднесена до компетенції міліції, а також у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, проводити перевірки по фактам порушення законодавства, контроль за додержанням якого віднесено до компетенції міліції.
Відповідно до своїх функціональних обов`язків, з якими ОСОБА_12 був ознайомлений 03.01.2014 року, він безпосередньо мав здійснювати керівництво підлеглим особовим складом підрозділу, контроль за виконанням підлеглими йому працівниками наказів та інших нормативних актів, регламентуючих діяльність ОВС; безпосередньо брати участь у проведенні найбільш складних оперативно-розшукових, профілактичних заходів щодо боротьби із незаконним обігом наркотиків, по попередженню та викриттю злочинів.
Відповідно до своїх функціональних обов`язків, з якими ОСОБА_11 був ознайомлений 03.01.2014 року, він мав, в тому числі, безпосередньо виявляти, припиняти і розкривати злочини, вчинені особами, які вживають наркотичні засоби, проводити роботу по їх попередженню.
Відповідно до своїх функціональних обов`язків, з якими ОСОБА_13 був ознайомлений 04.01.2014 року, він в тому числі мав здійснювати роботу по розкриттю та попередженню злочинів, проводити роботу по документуванню злочинної діяльності окремих осіб та угрупувань, їх затримання.
Таким чином, ОСОБА_12 займав в Южноукраїнському МВ УМВС в Миколаївській області посаду начальника сектору боротьби з незаконним обігом наркотиків, ОСОБА_11 займав в Южноукраїнському МВ УМВС в Миколаївській області посаду оперуповноваженого сектору боротьби з незаконним обігом наркотиків, ОСОБА_13 займав в Южноукраїнському МВ УМВС в Миколаївській області посаду оперуповноваженого карного розшуку. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про міліцію» вони являлися службовими особами, представниками державної виконавчої влади.
Однак ОСОБА_12 , ОСОБА_11 та ОСОБА_13 , перебуваючи на вказаних посадах, вчинили злочин у сфері службової діяльності.
03 червня 2014 року ОСОБА_12 та оперуповноважений сектору боротьби з незаконним обігом наркотиків Южноукраїнського МВ УМВС України в Миколаївській ОСОБА_11 у під`їзді будинку АДРЕСА_4 , згідно одержаної оперативної інформації зустріли ОСОБА_16 , у якого виявили шприц із рідиною, схожою на наркотичний засіб. З метою подальшої перевірки вказаного факту ОСОБА_12 та ОСОБА_11 на службовому автомобілі доставили ОСОБА_16 до Южноукраїнського МВ УМВС України в Миколаївській області.
Прибувши до Южноукраїнського МВ УМВС України в Миколаївській області та доставивши ОСОБА_16 до кабінету сектору БНОН № 306, ОСОБА_12 запросив до кабінету оперуповноваженого сектору карного розшуку Южноукраїнського МВ УМВС України в Миколаївської області ОСОБА_13 та попросив відібрати письмове пояснення у ОСОБА_16 з приводу зберігання наркотичних засобів.
Після того, як пояснення у ОСОБА_16 було відібране, ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , діючи за попередньою змовою, з використанням службового становища запропонували ОСОБА_16 надати їм неправомірну вигоду матеріального характеру у сумі 15 000 гривень за невчинення відносно ОСОБА_16 дій, пов`язаних із притягненням його до відповідальності за зберігання наркотичних засобів.
ОСОБА_16 , перебуваючи у приміщенні Южноукраїнського МВ УМВС України в Миколаївській області та розуміючи, що указану пропозицію висунуто службовими особами СБНОН Южноукраїнського МВ УМВС України в Миколаївській області, тобто особами, які мають владні повноваження, погодився на умови ОСОБА_12 та ОСОБА_11 передати їм гроші у сумі 15 000 гривень, після чого був відпущений з приміщення указаного міськвідділу.
У свою чергу ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , одержавши згоду ОСОБА_16 на передачу їм неправомірної вигоди, діючи за попередньою змовою, та використовуючи своє службове становище, передбачені законодавством заходи щодо вилучення у ОСОБА_16 шприцу з останками речовини не вжили, рапорти про виявлення ознак правопорушення, пов`язаного із можливим зберіганням наркотичної речовини не складали та не реєстрували. Заходів щодо освідування ОСОБА_16 на предмет вживання наркотичної речовини не вжили, слідчий підрозділ міськвідділу про виявлений факт скоєння правопорушення, пов`язаного із незаконним зберіганням наркотичної речовини, не повідомили. Досягнувши між собою згоди, ОСОБА_12 та ОСОБА_11 вирішили поки що не знищувати відібране ОСОБА_13 у ОСОБА_16 пояснення, з метою використання його у своїх злочинних цілях до тих пір, поки ОСОБА_16 не надасть їм обумовлену незаконну вигоду.
У подальшому ОСОБА_12 та ОСОБА_11 повідомили оперуповноваженого сектору карного розшуку Южноукраїнського МВ УМВС ОСОБА_13 про свої злочинні наміри.
Після 03.06.2014 року ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , реалізуючи злочинні наміри, діючи за попередньою змовою, декілька разів зустрічались з ОСОБА_16 та телефонували йому, нагадуючи про передачу грошей. Окрім того, під час цих розмов ОСОБА_16 повторювали, що у разі передачі ОСОБА_12 та ОСОБА_11 обумовленої суми грошей 15 000 гривень, документ, на якому зафіксовано факт зберігання ОСОБА_16 наркотичних засобів - його пояснення, яке відбирав ОСОБА_13 , не буде спрямоване до слідчого, а буде знищене.
14.06.2014 року близько 12.30 години ОСОБА_16 , діючи під контролем правоохоронних органів, під час зустрічі з ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , які діяли за попередньою змовою, у місті Южноукраїнську на виконання їх пропозицій передав останнім частину грошей у сумі 2 000 гривень, а іншу частину грошей зобов`язався передати пізніше, коли збере всю суму.
Одержаними грошима ОСОБА_12 та ОСОБА_11 розпорядилися на власний розсуд.
18.06.2014 року ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , діючи за попередньою змовою, знову зустрілись з ОСОБА_16 . Під час зустрічі ОСОБА_12 та ОСОБА_11 продовжували нагадувати ОСОБА_16 про передачу їм другої частини грошових коштів. При цьому під час розмови на прохання ОСОБА_16 , який діяв під контролем правоохоронних органів, ОСОБА_12 та ОСОБА_11 погодились зменшити загальну суму, яку ОСОБА_16 мав їм передати, до 10 000 гривень.
22.06.2014 близько 23.20 години ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_11 , діючи за попередньою змовою, на службовому автомобілі сектору БНОН Южноукраїнського МВ УМВС України в Миколаївській області, яким на прохання ОСОБА_12 керував ОСОБА_13 , прибули до м. Первомайська Миколаївської області, де у приміщенні наркологічного диспансеру, що розташований у м. Первомайську по вул. Трудової слави, 13, ОСОБА_12 і ОСОБА_13 зустрілися з ОСОБА_16 . Під час зустрічі ОСОБА_16 , діючи під контролем правоохоронних органів передав ОСОБА_13 другу частину грошових коштів у сумі 8 000 гривень, яку ОСОБА_12 та ОСОБА_11 пропонували надати їм. Одержаними грошима ОСОБА_12 , ОСОБА_11 та ОСОБА_13 розпорядитися на власний розсуд не встигли, оскільки безпосередньо після одержання грошей були затримані працівниками правоохоронних органів, а ОСОБА_11 з місця вчинення злочину втік.
Таким чином, ОСОБА_12 і ОСОБА_11 вчинили злочин, передбачений ч.3 ст. 368 КК України одержання службовою особою неправомірної вигоди за невчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду будь-якої дії з використанням наданого їм службового становища, вчинене за попередньою змовою групою осіб. ОСОБА_13 вчинив злочин, передбачений ч.5 ст. 27 - ч.3 ст. 368 КК України пособництво в одержанні службовою особою неправомірної вигоди за невчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду будь-якої дії з використанням наданого йому службового становища, вчинене за попередньою змовою групою осіб.
Допитані під час судового розгляду обвинувачені ОСОБА_12 , ОСОБА_11 та ОСОБА_13 винними себе у пред`явленому обвинуваченні не визнали.
ОСОБА_12 пояснив суду, що працюючи на посаді начальника сектору БНОН Южноукраїнського МВ УМВС, в межах наданих повноважень займався викриттям злочинів, пов`язаних з незаконним обігом наркотиків і мав проводити оперативну закупку амфетаміну, однак кошти на це керівництвом не виділялися. Він намагався позичити кошти для цієї мети у колег, однак йому відмовили. 03.06.2014 року від ОСОБА_18 він отримав інформацію про те, що близько 13-ї години ОСОБА_19 буде повертатися додому в будинок АДРЕСА_4 і при ньому буде шприц з опієм, який він зазвичай ховає на четвертому поверсі за лічильником. Вони разом з ОСОБА_11 прибули на місце і стали чекати ОСОБА_16 . Близько 14 години вони зустріли ОСОБА_16 на першому поверсі, візуально нічого не виявили і вирішили доставити його у відділ міліції для особистого огляду. ОСОБА_16 повідомив, що у нього в сумці знаходиться шприц з опієм об`ємом близько 7 мл і почав пропонувати їм вирішити питання на місці без паперів. Вони відмовили ОСОБА_16 і на службовому автомобілі вирушили до міськвідділу. По дорозі ОСОБА_16 вколов опій собі в ногу і у шприці залишилася незначна кількість наркотичної речовини. Доставивши ОСОБА_16 у кабінет № 306 на третьому поверсі міськвідділу, він відпустив ОСОБА_11 і залишився з ОСОБА_16 в кабінеті удвох. Розуміючи, що речовини у шприці недостатньо для кримінальної відповідальності, він вирішив завербувати його як закупника наркотиків, але ОСОБА_16 категорично від цього відмовлявся і пропонував йому за гроші вирішити питання. Розуміючи, що грошей у ОСОБА_16 нема, він пошуткував з ним і запропонував вирішити питання за 3 000 доларів. ОСОБА_16 все ж таки не погодився бути закупником і продовжував пропонувати 3 000 грн. Оскільки йому були потрібні гроші для оперативної закупки амфетаміну, а ОСОБА_16 наполегливо пропонував гроші, він вирішив домовитись з останнім про те, щоб той надав гроші в сумі 15 000 грн. для проведення оперативної закупки, які потім будуть йому повернуті. ОСОБА_16 погодився на пропозицію, у вільній формі написав заяву про співпрацю із СБНОН і пообіцяв увечері передати гроші. Заяву ОСОБА_16 він сховав до службового сейфу. Однак увечері під час зустрічі ОСОБА_16 повідомив, що грошей у нього нема і просив зачекати деякий час. Через декілька днів він зустрівся з ОСОБА_16 , запитав, чи в силі їх договір, але ОСОБА_16 просив ще зачекати. 14.06.2014 року ОСОБА_16 зателефонував йому і повідомив, що хоче зустрітися. Домовившись про зустріч біля бару «Дакі» в м. Южноукраїнську, він, ОСОБА_11 та третя особа, яку він не може назвати, приїхали на зустріч, підібрали ОСОБА_16 і поїхали за місто для конспірації. Там ОСОБА_16 повідомив, що всієї суми у нього нема, буде згодом, оскільки він продає свій гараж. По дорозі в місто зупинилися, ОСОБА_16 передав гроші третій особі, яка вийшла з машини, а вони поїхали далі. Згодом дізнався, що грошей було 2 000 грн. Ніяких заяв при цьому він від ОСОБА_16 не відбирав, протоколу не складав, номінали, серії та номера купюр не переписував. Після цього він ще декілька разів зустрічався з ОСОБА_16 , однак той говорив, що грошей поки що нема і просив знизити суму до 10 000 грн. 22.06.2015 року він знаходився вдома в м. Вознесенську, був напідпитку. Йому подзвонив ОСОБА_16 і повідомив, що хоче передати решту грошей, однак знаходиться на стаціонарному лікуванні в м. Первомайську. Він відмовив у зустрічі, сказав ОСОБА_16 , що перебуває у відрядженні і не може приїхати, але ОСОБА_16 продовжував дзвонити і наполягати, щоб він забрав гроші. Тоді він попросив ОСОБА_13 , який живе неподалік, і з яким він товаришував з дитинства, відвезти його на службовому автомобілі до м. Первомайська, бо він нетверезий і не може сісти за кермо. ОСОБА_13 він не повідомляв про свої справжні наміри, сказав, що треба їхати у службових справах. По дорозі вони заїхали до м. Южноукраїнська, де зустрілися з ОСОБА_11 , якому він дав вказівку готувати оперативну закупку амфетаміну, оскільки знайшов на це гроші. ОСОБА_13 цієї розмови не чув. В Первомайську він подзвонив ОСОБА_16 , уточнив де саме він знаходиться і запропонував передати гроші через кватирку, однак ОСОБА_16 відмовився, бо не міг ходити. Спочатку не хотів особисто заходити до ОСОБА_16 в палату, оскільки був нетверезий і попросив ОСОБА_13 зайти і забрати гроші, однак потім також зайшов до ОСОБА_16 привітатися. ОСОБА_16 просив знищити написану ним заяву, він пообіцяв і вийшов з палати. Надання грошей ОСОБА_16 для проведення оперативної закупки він ніяк не документував. У коридорі лікарні їх з ОСОБА_13 було затримано, у ОСОБА_13 вилучено гроші в сумі 8 000 грн., які передав ОСОБА_16 . Отримані від ОСОБА_16 гроші він не мав наміру привласнювати як неправомірну вигоду, а мав використати для оперативної закупки амфетаміну. Вважає, що щодо нього та ОСОБА_11 працівниками відділу внутрішньої безпеки області було вчинено провокацію з метою усунути їх від роботи у СБНОН, оскільки вони дуже добре працювали і заважали наркоторгівлі у м. Южноукраїнську.
Обвинувачений ОСОБА_11 в частині затримання та доставлення ОСОБА_16 у міськвідділ надав аналогічні пояснення. Заперечував свою присутність в кабінеті № 306, де ОСОБА_16 залишився з ОСОБА_12 наодинці. Зазначив, що більше ні в яких діях з ОСОБА_16 участі не приймав, гроші від нього не вимагав і не отримував, про домовленість ОСОБА_12 та ОСОБА_16 не знав, у м. Первомайськ з ОСОБА_12 та ОСОБА_13 не їздив. Підтримав думку ОСОБА_12 щодо провокації з боку працівників ВВБ з метою усунути їх з посад в СБНОН м. Южноукраїнська.
Обвинувачений ОСОБА_13 повністю заперечував свою причетність до злочину, пояснивши, що не був обізнаний про домовленості ОСОБА_12 та ОСОБА_16 щодо передачі грошей, ніяких пояснень від ОСОБА_16 не відбирав, лише виконав прохання свого товариша ОСОБА_12 і відвіз його як водій до м. Первомайська, бо той був напідпитку. З цієї ж причини виконав прохання ОСОБА_12 і пішов забирати гроші в ОСОБА_16 , не знаючи при цьому що це за гроші і для чого вони.
Сторона захисту наполягала на тому, що обвинувачення сфабриковане, мала місце провокація з боку працівників ВВБ Миколаївської області, а зібрані у справі докази є нелегітимними, оскільки слідчі дії проводилися неповноважними особами слідчими ОСОБА_20 та ОСОБА_21 , які не входили до складу слідчої групи; поза межами досудового розслідування, оскільки відомості про кримінальне провадження до ЄРДР були внесені несвоєчасно та з порушенням вимог закону, а процесуальні документи містять суттєві недоліки, у зв`язку з чим їх не можна вважати допустимими доказами.
Викладене обвинувачення підтверджується сукупністю безпосередньо досліджених судом доказів.
Перебування обвинувачених на відповідних посадах в ОВС, їх звання та функціональні обов`язки підтверджується наказами № 26 о/с від 01.04.2013 року /т.2 а.с.195/, № 43 о/с від 25.06.2013 року /т.2 а.с.196/, № 80 о/с від 21.10.2013 року /т.2 а.с.197/; довідками про роботу /т.2 а.с.201-203/; посадовими інструкціями /т.2 а.с.176-177, 178-179, 180/.
З наданого суду стороною обвинувачення витягу з ЄРДР /т.3 а.с.185/ вбачається, що відомості про злочин внесені до ЄРДР 06.06.2014 року на підставі «іншого джерела», а не безпосередньо на підставі заяви ОСОБА_16 . Посилання сторони захисту на те, що у численних витягах з ЄРДР, наявних в матеріалах справи, зазначені різні дати внесення відомостей до ЄРДР, є недоречними, оскільки у всіх таких витягах та їх копіях, наданих суду як стороною захисту так і стороною обвинувачення /т.4 а.с.50-52,56,80,82,83/, вказано єдину дату внесення до ЄРДР 06.06.2014 року, а дати, що містяться після підпису реєстратора, вказують лише на час формування самого витягу, що роздруковується. При цьому, у зазначених витягах з ЄРДР зазначено склад слідчих та прокурорів, що повноважні проводити досудове розслідування. Зокрема, слідчими визначені ОСОБА_22 , ОСОБА_23 /т.3 а.с.185/, а також ОСОБА_24 , ОСОБА_20 та ОСОБА_21 /т.4 а.с.82,83/, що відповідає інформації, зазначеній у постановах начальника слідчого відділу прокуратури області ОСОБА_25 від 21.06.2014 року та від 23.06.2014 року /т.4 а.с.317/ та у дорученнях про проведення досудового розслідування від 06.06.2014 року /т. 3 а.с.186,187/. Тож слідчі дії, вчинені зазначеними особами в межах наданого кримінального провадження, є легітимними. Крім того, безпідставними є твердження сторони захисту про те, що інформація до ЄРДР внесена з порушенням закону, оскільки заява ОСОБА_16 складена і зареєстрована неналежним чином. Так, згідно витягу з ЄРДР підставою внесення відомостей постала не сама заява ОСОБА_16 , а інформація правоохоронних органів, зібрана на підставі такої заяви. Зазначені обставини підтверджуються самою заявою ОСОБА_16 , зареєстрованою у ВВБ в Миколаївській області /т.2 а.с.1/, а також супровідним листом Департаменту ВБ ВВБ в Миколаївській області № 515 від 06.06.2015 року, яким до прокуратури Миколаївської області направлено матеріали перевірки на підставі заяви ОСОБА_16 щодо можливих зловживань з боку посадових осіб УМВС України в Миколаївській області з додатками на 11 аркушах /т.3 а.с.189/. Саме такі матеріали стали підставою внесення інформації до ЄРДР, що вбачається з резолюцій на вказаному супровідному листі. Крім того, не заслуговує на увагу твердження захисту про неправомірне продовження прокурором строку досудового розслідування після закінчення такого строку, визначеного законом, оскільки відповідно до п.2 ч.1 ст. 219 КПК України досудове розслідування повинне бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, а повідомлення про підозру було здійснене 23 та 24.06.2014 року.
Тож надані стороною обвинувачення докази з точки зору вчинення їх повноважними особами в межах кримінального провадження є легітимними.
В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_16 пояснив, що 03.06.2014 року близько 13-ї години працівники міліції ОСОБА_12 та ОСОБА_11 затримали його в під`їзді його будинку на першому поверсі біля ліфту начебто у зв`язку з розбійним нападом. Забрали у нього барсетку і, погрожуючи пістолетом, посадили у свій службовий автомобіль з синіми номерами та повезли до відділу міліції. В сумці у нього була наркотична речовина у шприці, яку він мав намір вжити. Керував автомобілем ОСОБА_12 , а він та ОСОБА_11 сиділи позаду. При цьому його сумка була у ОСОБА_11 . Документів йому не пред`являли, але він знав ОСОБА_11 як працівника міліції. У міліції зайшли до кабінету на третьому поверсі, де ОСОБА_11 розкрив його сумку, дістав звідти шприц та покликав ОСОБА_13 для складання протоколу. Він уже зрозумів, що потрапив до відділу БНОН. ОСОБА_13 на бланку склав протокол, який дав йому підписати. Перед підписанням він зазначив у протоколі, що наркотик зберігав для власного вживання. При цьому ОСОБА_12 говорив йому, щоб він дав пояснення, оскільки матеріали передадуть слідчому. Він погодився, ОСОБА_13 записав його пояснення, які він потім підписав, а ОСОБА_11 запакував шприц у пакет з гербом, на якому дав йому розписатися. ОСОБА_13 з поясненнями та ОСОБА_11 з пакунком вийшли, а ОСОБА_12 сказав, що можна вирішити питання за 3 000 доларів, уточнивши, що тоді він знищить протокол і речовий доказ. Розуміючи, що йому загрожує кримінальна відповідальність за ст. 309 КК України, він думав що робити і сказав ОСОБА_12 , що такої суми у нього нема. ОСОБА_11 був присутній при цій розмові. По черзі з ОСОБА_12 вони виходили та заходили до кабінету. Іноді він залишався сам, тоді двері зачиняли на ключ, вільно піти він не міг. ОСОБА_11 сказав, що оскільки він його знає, може допомогти домовитись за меншу суму 15 000 грн., а згодом зійшлися на 12 000 грн., на що він погодився, однак сказав, що йому потрібен час. ОСОБА_12 дав йому слово офіцера, що після отримання грошей знищить всі докази. Дали йому півтори години до 18.30, щоб він знайшов гроші, і відпустили. Весь цей час він звертався до знайомих, розказував ситуацію, але грошей йому ніхто не дав. Тоді він вирішив заявити до СБУ чи прокуратури про вимагання. Особисто до правоохоронних органів він не звертався, а зв`язався із знайомими, які могли в цьому допомогти. Увечері на зустріч пішов без грошей. В назначеному місці зустрівся з ОСОБА_12 , який приїхав на тому ж службовому автомобілі, при цьому ОСОБА_11 сидів у машині. Він сів у машину, вони поїхали до спорткомплексу «Олімпі», де він попросив надати йому трохи часу. ОСОБА_12 погодився, але сказав, що тоді сума буде 15 000 грн., записав його телефон і відпустив. Через пару днів до нього зателефонував співробітник ВВБ на ім`я ОСОБА_26 і сказав, що може допомогти в цій ситуації. Вони зустрілися з ним на околиці міста, де він розповів, що працівники міліції вимагають з нього гроші за непритягнення до кримінальної відповідальності і написав заяву про це, зазначивши у ній прізвища ОСОБА_27 та ОСОБА_28 . Про ОСОБА_29 у заяві не писав, лише усно повідомив, що той відбирав у нього пояснення. Працівник ВВБ сказав, що потрібно тягнути час і дати завдаток. Вже 07.06.2014 року він знайшов 10 000 грн., але ОСОБА_12 про це не повідомив. ОСОБА_12 та ОСОБА_11 постійно йому дзвонили і запитували про гроші. ОСОБА_11 говорив, що слідчому потрібно дати 10 000 грн., щоб справа не пішла в прокуратуру і що його знайдуть, де б він не був, будуть обшукувати і щось підкинуть. Через декілька днів ОСОБА_12 запропонував зустрітися. Він повідомив про це працівників ВВБ, зустрівся з ними біля свого гаражу, де передав їм 2 000 грн., щоб їх переписали та пішов на зустріч з ОСОБА_12 до кафе «Дакі». ОСОБА_12 з ОСОБА_11 та ще одним працівником міліції, якого він потім упізнав як свідка ОСОБА_30 , приїхали на автомобілі ВАЗ-2109 сірого кольору. Він сів на заднє сидіння разом з ОСОБА_31 і вони поїхали в район Бранденбург, впевнившись, що за ними не стежать. Там його обшукали, ОСОБА_11 забрав у нього телефон. Далі сіли в машину, поїхали на вул. Набережну, де він поклав у паперовий згорток, який був у ОСОБА_32 гроші в сумі 2 000 грн. і той вийшов з машини. ОСОБА_12 та ОСОБА_11 підвезли його до дому і сказали, що чекають на іншу суму. 22.06.2014 року він потрапив до наркології в м. Первомайську і мав при собі 8 000 грн., тож подзвонив ОСОБА_12 , щоб той їх забрав, однак ОСОБА_12 відповів, що перебуває в іншій області, сам приїхати не може і пришле свого друга з м. Первомайська. В палаті наркології працівники ВВБ описали наявні у нього купюри, він сховав їх до тумбочки і чекав. Близько 22.00 години ОСОБА_12 зателефонував, і сказав, що зараз знайомий забере гроші, просив винести їх або передати через кватирку, однак він сказав, що не може ходити, тож потрібно зайти до палати. Працівники ВВБ чекали десь поряд. Через декілька хвилин у палату зайшли ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , він дістав гроші і почав їх перераховувати, однак ОСОБА_12 сказав йому поспішити і він віддав гроші ОСОБА_13 , який поклав їх у карман спортивної куртки. Він запитав, де шприц, протокол, пояснення, на що ОСОБА_12 повідомив, що знищить їх. Весь час ОСОБА_12 то заходив, то виходив з палати, а коли вони обидва вийшли з грошима, їх затримали. Потерпілий категорично заперечував факт пропозиції ОСОБА_12 співпрацювати з ним або надати гроші для оперативної закупки. Наполягав на тому, що отримав пропозицію саме про те, щоб за гроші уникнути кримінальної відповідальності. При цьому пропозицію висловлювали як ОСОБА_12 , так і ОСОБА_11 . ОСОБА_13 в таких розмовах участі не приймав, на зустрічі з ним не приїздив, по телефону з ним не розмовляв. 03.06.2014 року ОСОБА_13 роз?яснив йому про відповідальність за ст. 309 КК України і сказав, що всі питання можна вирішити лише з керівництвом, які питання не уточняв. ОСОБА_12 та ОСОБА_11 при зустрічах і по телефону висловлювали погрози, що кожного разу його будуть «шмонать» і підуть «по бєспрєдєлу», а ОСОБА_11 телефоном говорив, що слідчому потрібно віддати 10 000 грн.
Пояснення потерпілого ОСОБА_16 підтверджуються сукупністю досліджених судом доказів, зокрема, його заявою про вимагання в нього грошей ОСОБА_12 та ОСОБА_11 /т.2 а.с.1/; матеріалами негласних слідчих розшукових дій.
Ухвалами слідчого судді апеляційного суду Миколаївської області від 12.06.2014 року надано дозвіл строком на 60 діб на проведення негласних слідчих дій зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж, шляхом спостереження, відбору та фіксації змісту телефонних розмов, іншої інформації та сигналів, які передаються телефонними каналами зв`язку абонентським номером НОМЕР_5 , яким користується ОСОБА_16 /т.3 а.с. 52-53/; і з номером НОМЕР_6 , яким користується ОСОБА_12 /т.3 а.с. 60-61/; також надано дозвіл на аудіо-, відео контроль розмов або інших звуків, рухів та дій ОСОБА_12 , пов`язаних з його діяльністю або місцем перебування /т.3 а.с.34,35/; а також ОСОБА_11 /т.3 а.с.56-57/; та ОСОБА_16 /т.3 а.с.58-59/. При цьому суд не приймає до уваги зауваження сторони захисту щодо неможливості дослідження зазначених документів у зв`язку з тим, що вони не були відкриті стороні захисту. Такі документи мали гриф «Таємно» і були розсекречені лише у 2015 році, тобто під час розгляду справи в суді. На момент закінчення досудового розслідування вони не могли бути розкриті стороні захисту.
Постановами старшого прокурора відділу прокуратури Миколаївської області від 13.06.2014 та від 19.06.2015 року було вирішено провести негласні слідчі (розшукові) дії контроль за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту, під час якого використати ідентифіковані грошові купюри в сумі 2 000 грн. та 8 000 грн. відповідно, які вручити ОСОБА_16 /т.2 а.с.126-128, 130-132/.
Зазначені у цих постановах грошові кошти в сумі 2 000 грн. та 8 000 грн. були надані потерпілим ОСОБА_16 11.06.2015 року та 18.06.2015 року відповідно, що підтверджується його заявами /т.2 а.с.135,134/. Зауваження захисту про те, що такі заяви надруковані на комп`ютері, а тому сфабриковані, не може бути взяте до уваги, оскільки встановлено, що проведення спеціального слідчого експерименту планувалося заздалегідь і гроші були описані до початку проведення самих слідчих дій. Як видно з протоколів проведення спеціальних слідчих експериментів, перед їх початком посадова особавиконавець лише пересвідчувалася, що в ОСОБА_16 наявні саме ті грошові купюри і у тих сумах, які були визначені в його заявах та зазначених вище постановах прокурора. Такі дії відображені у протоколі про результати контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту, який було проведено 14.06.2014 року за участю ОСОБА_16 , під час якого він передав визначені вище гроші в сумі 2 000 грн. особі, що перебувала в автомобілі ВАЗ-21099 сірого кольору д.н.з. НОМЕР_7 разом з ОСОБА_12 та ОСОБА_11 /т.3 а.с.62-66/, а також у протоколі щодо проведення слідчого експерименту 22.06.2014 року, під час якого ОСОБА_16 передав ОСОБА_13 та ОСОБА_12 гроші в сумі 8 000 грн. в палаті наркологічного відділення Первомайської ЦМБЛ /т.3 а.с.67-73/.
У зазначених протоколах повністю відображений хід зустрічей ОСОБА_16 з ОСОБА_12 , ОСОБА_11 та невідомою особою 14.06.2014 року, а також з ОСОБА_13 та ОСОБА_12 22.06.2014 року, який відповідає поясненням потерпілого в суді. Пояснення потерпілого також підтверджуються протоколом про результати аудіо-, відео контролю за особою від 24.06.2014 року та стенограмою розмов, що відбувалися під час цієї зустрічі /т.3 а.с.86-91/, а також звукозаписом вказаних розмов, що був прослуханий в судовому засіданні /т.3 а.с. 92/. При цьому вбачається, що ОСОБА_12 дає вказівку ОСОБА_11 подзвонити слідчому, «щоб там нічого не закрутилося», а потім говорить про те, що розмовляв зі слідчим і той «погодився все віддати». Також ОСОБА_12 запевняв ОСОБА_16 в тому, що крім них та слідчого ніхто нічого не знає, хоча в суді встановлено, що матеріали про незаконні дії ОСОБА_16 з наркотичними засобами до слідчого відділу не передавалися, тобто ОСОБА_12 в присутності ОСОБА_11 та ОСОБА_16 імітував звернення до слідчого. Крім того, ОСОБА_12 говорить про те, що протокол знищить і забуде про «ширку». Такі дії ОСОБА_12 спростовують його пояснення щодо отримання грошей від ОСОБА_16 для проведення оперативної закупки наркотичних засобів. Під час прослуховування аудіозапису розмови, що велася під час цієї зустрічі, встановлено, що ОСОБА_12 о 17.35 годині говорить третій особі: «Костя, вийди на вулицю». В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_16 упізнав у свідкові ОСОБА_33 особу, якій він передав гроші 14.06.2014 року в машині за вказівкою ОСОБА_12 . Зазначену особу звати ОСОБА_34 . Крім того, під час упізнання за фотокартками ОСОБА_16 серед інших осіб упізнав саме ОСОБА_35 як особу, що була присутня при зустрічі 14.06.2014 року і якій він передав гроші /т.2 а.с.140-143/. Судом встановлено, і цього не заперечували ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , що жодного процесуального документу за наслідками отримання грошей від ОСОБА_16 не складалося, номінали купюр, їх серії, номери не переписувалися, заява від ОСОБА_16 на використання його власних грошей для оперативної закупки не відбиралася, протокол не складався. Ніхто з учасників процесу не заперечував того факту, що особа, яка була присутня при зустрічі 14.06.2014 року, просто забрала гроші без оформлення будь-яких документів. Зазначені вище докази про участь ОСОБА_11 у таких розмовах та подіях явно свідчать про його обізнаність у ситуації з отриманням грошей від ОСОБА_16 та безпосередню участь його в ній.
Зазначені вище обставини спростовують версію ОСОБА_12 щодо отримання грошей від ОСОБА_16 для проведення оперативної закупки амфетаміну. При цьому наявність кримінального провадження щодо ОСОБА_36 за ст. 307 ч.2 КК України, а також данні про розкриття злочинів з наркотичними засобами, надані стороною захисту /т.2 а.с.205-211/ не мають доказового значення в даному випадку. Будь-який зв`язок такої справи з отриманням грошей від ОСОБА_16 судом не встановлений, адже як зазначено вище, отримання грошей від ОСОБА_16 з метою проведення оперативної закупки амфетаміну, ані ОСОБА_12 , ані ОСОБА_11 , як посадовими особами СБНОН не документувалося. Постанова про проведення контролю за вчиненням злочину щодо ОСОБА_36 /т.3 а.с.207-208/ була винесена прокурором лише 04.06.2014 року, тобто після того, як ОСОБА_12 та ОСОБА_11 03.06.2014 року домовилися з ОСОБА_16 про передачу їм 15 000 грн.
Крім того, з протоколів про результати зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж (абонентських номерів ОСОБА_12 /т.3 а.с.93-101/ та ОСОБА_16 /т.3 а.с.103-111/) від 14.08.2014 року, вбачається, що 18.06.2014 року ОСОБА_12 та ОСОБА_11 зустрілися з ОСОБА_16 біля кафе «Дакі», що також підтверджує пояснення потерпілого. Судом було прослухано диски з аудіозаписами таких розмов /т.3 а.с.102,112/. З протоколу про результати аудіо-, відео контролю за особою від 24.07.2014 року, стенограми до нього та запису на електронному носії інформації, прослуханому в судовому засіданні /т.3 а.с.80-85,92/ вбачається, що 18.06.2014 року ОСОБА_16 зустрівся з ОСОБА_12 та ОСОБА_11 у період з 15.30 до 16.00 години і просив зменшити суму до 10 000 грн., на що останні погодилися і домовилися про передачу грошей до кінця тижня. При цьому ОСОБА_12 знову говорить, що домовиться зі слідчим і що вони по-людські ідуть на зустріч ОСОБА_16 . Зазначені докази свідчать про те, що гроші ОСОБА_16 мав передати не для проведення оперативної закупки, а для уникнення кримінальної відповідальності. При цьому очевидно, що ОСОБА_11 повністю обізнаний в ситуації і приймає в ній участь.
У зазначених протоколах також відображено розмови між ОСОБА_12 та ОСОБА_16 , та між ОСОБА_12 і ОСОБА_11 22.06.2014 року, під час яких ОСОБА_16 повідомив ОСОБА_12 , що він має гроші, а ОСОБА_12 в свою чергу повідомив про це ОСОБА_11 і разом вони вирішували коли і яким чином слід їхати в м. Первомайськ, щоб забрати в ОСОБА_16 гроші. При цьому ОСОБА_12 говорить ОСОБА_11 , що він випив і буде садити за руль ОСОБА_37 (ім`я ОСОБА_13 ), так як він все одно «в тємє». З цієї ж розмови вбачається, що ОСОБА_12 , їдучи з м. Вознесенськ в м. Первомайськ з ОСОБА_13 , заїхав до ОСОБА_11 в м. Южноукраїнськ, а з розмови, що відбулася 22.06.2014 року о 23.09.15 годині видно, що ОСОБА_11 знаходився разом з ОСОБА_12 та ОСОБА_13 в м. Первомайську, оскільки ОСОБА_12 по телефону говорить йому, що форточки (в наркології, де перебував ОСОБА_16 ) не відкриваються і дає вказівку під`їхати до центрального входу /т.3 а.с.98-101/. У розмові ОСОБА_16 з ОСОБА_12 , що відбулася 22.06.2014 року о 21.41.28 годині, ОСОБА_16 запитав про повернення «папірців по допитам», на що ОСОБА_12 дав йому слово офіцера, що їх привезе /т.3 а.с.107/. Такі факти спростовують пояснення ОСОБА_38 про отримання грошей від ОСОБА_16 за його добровільною згодою на проведення оперативної закупки амфетаміну, і явно свідчать про те, що гроші ОСОБА_12 мав отримати саме за нерпитягнення ОСОБА_16 до кримінальної відповідальності. Судом перевірено відповідність зазначених у стенограмі розмов прослуховуванням дисків з аудіозаписами цих розмов /т.3 а.с.102,112/.
Події, що відбувалися в наркологічному відділенні Первомайської ЦМБЛ 22.06.2014 року з 23.10 години до 23.30 години повністю зафіксовані у протоколі про результати аудіо-, відео контролю за особою від 24.07.2014 року, та додатках до нього: стенограмі та електронних носіях інформації, які були переглянуті судом /т.3 а.с.74-79/. З наведених доказів вбачається, що у вказаний час ОСОБА_13 та ОСОБА_12 зайшли в палату, де перебував ОСОБА_16 , який дістав з шухляди тумбочки гроші і почав їх перераховувати. ОСОБА_13 взяв газету і підніс в розгорнутому стані до ОСОБА_16 , який поклав туди гроші, після чого запитав у ОСОБА_12 , коли той поверне йому протокол, на що ОСОБА_12 відповів, що через пару днів. З відеозапису подій вбачається, що ані ОСОБА_12 , ані ОСОБА_13 , який безпосередньо отримав гроші від ОСОБА_16 , не складали жодних процесуальних документів щодо надання цих грошей для проведення оперативної закупки амфетаміну. При цьому, як зазначено вище, ОСОБА_13 був обізнаний («в тємє», як висловився ОСОБА_12 /т.3 а.с.99/) про обставини, за яких ОСОБА_39 та ОСОБА_11 мали отримати гроші від ОСОБА_16 . Одразу після виходу ОСОБА_12 та ОСОБА_13 з палати, вони були затримані працівниками міліції, що підтверджується протоколами їх затримання /т.2 а.с.5-38,16-21/. При цьому у ОСОБА_12 серед іншого були вилучені його мобільні телефони, а у ОСОБА_13 серед іншого мобільні телефони та гроші в сумі 8 000 грн., номінал, серії та номери яких збігаються з тими, що надав ОСОБА_16 для проведення контролю за вчиненням злочину /т.2 а.с.130-132,134/. Зазначені грошові купюри були оглянуті судом і передані для подальшого зберігання до прокуратури Миколаївської області. Вилучені у ОСОБА_12 та ОСОБА_13 мобільні телефони також були оглянуті /т.2 а.с.144-147/ і виявлено, що дійсно обвинувачені спілкувалися між собою, а ОСОБА_12 також і з ОСОБА_16 у час, зафіксований у протоколах про зняття інформації з транспортних та телекомунікаційних мереж, про які зазначено вище. При цьому вбачається, що після затримання ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , ОСОБА_11 намагався їм додзвонитися, але ніхто не відповідав. Зазначені мобільні телефони з наявними в них СІМ-картками були визнані речовими доказами в наданій справі /т.2 а.с.148-149/. Як зазначено вище, судом встановлено, що ОСОБА_11 також перебував в м. Первомайську в час отримання від ОСОБА_16 8 000 грн., отримував вказівки від ОСОБА_12 щодо руху автомобіля. Ухвалою слідчого судді від 21.06.2014 року було надано дозвіл на обшук транспортного засобу ВАЗ-2107 д.н.з. НОМЕР_8 службового автомобіля, яким користувалися ОСОБА_12 та ОСОБА_11 . Протокол обшуку автомобіля стороною обвинувачення суду не наданий, однак з протоколу огляду предметів і документів від 30.08.2014 року /т.2 а.с.167/ вбачається, що під час обшуку у вказаному автомобілі були вилучені речі і документи, в тому числі і службові, очевидно належні ОСОБА_11 . Як пояснював ОСОБА_12 , ОСОБА_11 залишив свою сумку під час розмови з ним по дорозі в м. Первомайськ. Він виявив у сумці пістолет ОСОБА_11 і взяв його з собою в наркологію, щоб не залишати в машині, яка не зачиняється. Такі пояснення ОСОБА_12 видаються сумнівними, оскільки печатки, ключі і документи, в тому числі і службові, є не менш цінними, ніж зброя і залишати їх в машині, яка не зачиняється, також небезпечно як і пістолет. Пояснення свідків ОСОБА_40 та ОСОБА_41 в даному випадку не мають доказового значення щодо алібі ОСОБА_11 22.06.2014 року у період з 22.30 до 24.00 години, оскільки обидва вони пояснили, що спали і не можуть достовірно стверджувати, що ОСОБА_11 в цей час нікуди не виходив.
З протоколу обшуку в службових кабінетах СБНОН Южноукраїнського МВ УМВС (№№ 305, 306, 324) від 23.06.2014 року вбачається, що речей та предметів, зазначених в ухвалі суду від 21.06.2014 року, не виявлено /т.2 а.с.103/. З ухвали слідчого судді від 21.06.2014 року вбачається, що дозвіл на обшук надано з метою відшукання та вилучення грошових коштів в сумі 2 000 грн., а також документів, складених у зв`язку з доставленням ОСОБА_16 03.06.2014 року до міськвідділу /т.2 а.с.102/. Тобто з протоколу обшуку вбачається, що не було знайдено саме 2 000 грн. та конкретних документів, зазначених в ухвалі, тож твердження ОСОБА_12 про умисне знищення будь-ким з посадових осіб заяви ОСОБА_16 про співпрацю, яку він зберігав у своєму службовому сейфі, не заслуговує на увагу. Даний протокол обшуку не може про це свідчити, оскільки зазначений ОСОБА_12 документ не розшукувався згідно ухвали суду та і взагалі жодних документів, що мають відношення до ОСОБА_16 , не було виявлено.
Свідки ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 та ОСОБА_33 пояснили суду, що з обвинуваченими були колегами по роботі, ОСОБА_12 звертався до них, щоб позичити кошти на оперативну закупку амфетаміну. Однак свідок ОСОБА_42 пояснив, що ОСОБА_12 звернувся до нього з таким проханням, а через пару днів його затримали, тобто звернувся він вже після того, як за його версією домовився з ОСОБА_16 про гроші на оперативну закупку і після того, як вже отримав від нього 2 000 грн. Свідок ОСОБА_43 пояснила, що ОСОБА_12 просив позичити гроші в травні-червні 2014 року, однак суму не називав і не говорив, для чого вони йому потрібні. Зазначені пояснення свідків не містять інформації про те, що ОСОБА_16 погодився надати ОСОБА_45 гроші саме на проведення оперативної закупки амфетаміну.
Факт перебування ОСОБА_16 в кабінеті № 306 СБНОН Южноукраїнського МВ УМВС не оспорюється обвинуваченими і, крім пояснень потерпілого, підтверджується поясненнями свідка ОСОБА_46 , яка бачила його там. У суду відсутні сумніви щодо пояснень потерпілого про присутність там же в цей час ОСОБА_11 та ОСОБА_13 та про участь ОСОБА_11 в обговоренні розміру суми за непритягнення до відповідальності ОСОБА_16 . Усі пояснення потерпілого в суді узгоджуються між собою і повністю підтверджуються зафіксованим в подальшому змістом розмов між ОСОБА_12 , ОСОБА_11 та ОСОБА_16 щодо сум, обставин, документів. При цьому особа потерпілого в даному випадку не має значення. Потерпілим може бути будь-яка особа, в тому числі хвора, неосудна, наркозалежна тощо. За таких обставин надані стороною захисту відомості про те, що у 2012 році ОСОБА_16 був свідком в якійсь кримінальній справі щодо незаконних дій з наркотичними засобами /т.4 а.с.200-283/ не можуть спростовувати його пояснень як потерпілого в наданій справі. Його пояснення оцінені судом у сукупності з іншими доказами, перевірені. Крім того, стороні захисту було забезпечено право на перехресний допит потерпілого, в тому числі і при допиті свідків, і при дослідженні документів, аудіо-, відеоносіїв і всі учасники процесу мали можливість задавати йому питання та перевіряти його пояснення. Однак ОСОБА_16 у своїх показаннях щодо суттєвих обставин обвинувачення був послідовним. Також і довідка про притягнення ОСОБА_16 до відповідальності раніше /т.3 а.с.195/ не спростовує його пояснень. При цьому суд зазначає, що пояснення ОСОБА_16 , дані ним на досудовому розслідуванні, не мають доказового значення, оскільки суд зобов`язаний сприймати докази безпосередньо і перевіряти їх в судовому засіданні, що і було зроблено. Також не впливає на доказування надана стороною захисту довідка Управління охорони здоров`я про те, що у період з 06.06.2014 року по 23.06.2014 року екстрена (швидка) медична допомога на території м. Первомайська ОСОБА_16 не надавалася /т.3 а.с.160/. Підстави перебування ОСОБА_16 в лікарні не впливають на зміст обвинувачення. Також не впливає на легітимність досліджених судом доказів інформація про те, що до СБУ в м. Южноукраїнську та до прокуратури м. Южноукраїнська ОСОБА_16 із заявами про вимагання грошей не звертався /т.3 а.с.253,258/, адже судом встановлено, що заяву він подав працівнику ВВБ в Миколаївській області.
Суд вважає доведеним умисел обвинувачених на отримання неправомірної вигоди матеріального характеру від ОСОБА_16 за невчинення відносно нього дій, пов`язаних із притягненням до відповідальності за зберігання наркотичних засобів, з використанням службового становища. Про такий факт свідчить те, що перебування 03.06.2014 ОСОБА_16 у Южноукраїнському МВ УМВС України ніяким чином ні ОСОБА_12 , ні ОСОБА_11 не оформили; передбачені законом заходи щодо вилучення у ОСОБА_16 шприцу з останками речовини не вживали, рапорти про виявлення ознак правопорушення, пов`язаного із можливим зберіганням наркотичної речовини не складали та не реєстрували; заходів щодо освідування ОСОБА_16 на предмет вживання наркотичної речовини не вжили; слідчий відділ про виявлений факт не повідомили. Від ОСОБА_16 лише відібрали пояснення про обставини зберігання наркотичного засобу і створили перед ним видимість діяльності щодо оформлення доказів, щоб в подальшому мати вплив на потерпілого з метою отримання від нього неправомірної вигоди. Аналіз телефонних розмов та дій обвинувачених свідчить про те, що вони мали намір отримати гроші від ОСОБА_16 саме за непритягнення його до відповідальності, а версія обвинувачених про намір отримати гроші для проведення оперативної закупки амфетаміну спростовується тим, що вони не вжили жодних заходів з належного оформлення таких дій. Також спростована версія обвинувачених щодо провокації їх на вчинення злочину, оскільки сам ОСОБА_12 пояснив, що інформацію про незаконні дії ОСОБА_16 з наркотичними засобами він отримав від відомої йому особи, при виїзді на місце така інформація підтвердилася, однак після доставки ОСОБА_16 у відділ міліції ніщо не перешкоджало ОСОБА_12 та ОСОБА_11 належним чином задокументувати виявлене правопорушення, будь-то злочин чи адміністративне правопорушення в залежності від виявленої ними кількості наркотичної речовини, однак вони самостійно і добровільно не вчинили таких дій, не перебуваючи під впливом жодної сторонньої особи. Також в подальшому обвинувачені мали можливість діяти законно; повідомити ОСОБА_16 , що він не може бути притягнутий до кримінальної відповідальності, або ж притягнути до відповідальності при наявності до того підстав; відмовитися від отримання грошей, адже ніхто не чинив тиску на них, не створював штучних умов для отримання неправомірної вигоди. Про добровільний характер дій обвинувачених свідчить і те, що за останньою сумою грошей вони поїхали у вечірній час, з іншого населеного пункту; при цьому знайшовши особу, яка відвезе їх в м. Первомайськ ОСОБА_13 , оскільки сам ОСОБА_12 перебував у нетверезому стані. Така поведінка обвинувачених свідчить про добровільність їх намірів якнайшвидше отримати неправомірну вигоду. Пособницька функція ОСОБА_13 підтверджується тим, що знаючи про наміри ОСОБА_12 та ОСОБА_11 отримати неправомірну вигоду, про що судом зазначено вище; усвідомлюючи, що ці особи мають вчинити злочин, він усунув перешкоди в пересуванні ОСОБА_12 , погодився відвезти його до м. Первомайська, оскільки той був у стані алкогольного сп`яніння і не міг сам керувати автомобілем. З таких же міркувань ОСОБА_13 в лікарні отримав гроші від ОСОБА_16 замість ОСОБА_12 за його проханням. Про обізнаність ОСОБА_13 про незаконність отримання грошей від ОСОБА_16 свідчить і те, що він прийняв їх у газету, тобто не бажав брати їх руками, що видно з відеозапису подій в лікарні 22.06.2014 року.
Оцінюючи в сукупності досліджені докази, суд приходить до висновку, що обвинувачення знайшло своє повне підтвердження під час судового розгляду. Дії ОСОБА_12 та ОСОБА_11 вірно кваліфіковані за ст. 368 ч.3 КК України, а ОСОБА_13 за ч.5 ст. 27, ч.3 ст. 368 КК України.
Обираючи вид та міру покарання обвинуваченим, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ними злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким, а також данні про особи винних, які своєї вини не визнали, відповідно - у вчиненому не розкаялися; позитивно характеризуються за місцем проживання та роботи /т.2 а.с.191,198-200, т.4 а.с.323-327, т.3 а.с.269/, мають постійне місце проживання /т.2 а.с.192/, сім`ю /т.2 а.с.192, т.3 а.с.170,171/, раніше до кримінальної відповідальності не притягувались /т.2 а.с.204-206/, не перебувають на обліку у нарколога та психіатра /т.2 а.с.189,190/. Суд враховує наявність у ОСОБА_12 та ОСОБА_11 малолітніх дітей, а також негативний стан здоров`я ОСОБА_12 , що підтверджується відповідними медичними документами /т.3 а.с.168,169, т.5 а.с.21/. Суд враховує, що ОСОБА_13 є єдиним членом сім`ї його бабусі, 1948 року народження /т.3 а.с.161-166/, яка має хронічні захворювання /т.4 а.с.362/. Крім того, суд враховує молодий вік обвинувачених, вчинення ними злочину вперше.
Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_12 , суд визнає наявність на утриманні малолітньої дитини, негативний стан здоров`я; щодо ОСОБА_11 наявність на утриманні малолітньої дитини; щодо ОСОБА_13 молодий вік.
Обставини, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинувачених, судом не встановлено.
Враховуючи наведене, а саме данні про особи обвинувачених, їх вік, майновий, сімейний стан, здоров`я, обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, які обтяжують покарання, а також ставлення до вчиненого, суд вважає, що виправлення усіх обвинувачених можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.
Основні покарання їм слід призначити в межах санкції частини статті, за якою вони обвинувачуються із застосуванням передбачених додаткових покарань, а також із застосуванням додаткового покарання, не передбаченого санкцією ч.3 ст. 368 КК України у вигляді позбавлення спеціального звання на підставі ст. 54 КК України. При цьому ОСОБА_13 слід призначити покарання з врахуванням положень ч. 4 ст. 68 КК України.
Крім того, оскільки судом встановлено, що гроші в загальній сумі 10 000 грн. належать ОСОБА_16 , вони відповідно до п.5 ч.9, ч.10 ст. 100 КПК України підлягають поверненню потерпілому. 8 000 грн. вилучені в обвинувачених, тому їх слід повернути ОСОБА_16 . Щодо 2 000 грн., які не були вилучені в обвинувачених, цивільний позов потерпілим не заявлено, але це не позбавляє його права заявити такий позов в майбутньому. Відповідно до ч.5 ст. 69-2 КК України спеціальна конфіскація не застосовується до грошей, одержаних внаслідок злочину, які згідно із законом підлягають поверненню власнику (законному володільцю) або призначені для відшкодування шкоди, завданої злочином. Таким чином, спеціальна конфіскація, передбачена санкцією ч.3 ст. 368 КК України не підлягає застосуванню до обвинувачених.
Оскільки обвинувачені засуджуються до реального відбуття покарання за тяжкий злочин, з метою забезпечити в подальшому виконання вироку, суд на підставі ст. 374 КПК України вважає за необхідне до набрання вироком законної сили обрати щодо усіх обвинувачених запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. При цьому строк відбуття покарання обвинуваченим слід обчислювати з моменту приведення вироку до виконання та зарахувати у строк відбуття покарання час тримання їх під вартою на досудовому розслідуванні. Внесену за обвинувачених заставу слід повернути заставодавцям.
Цивільний позов у справі не заявлений.
Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Судові витрати, які складаються з оплати за проведення балістичної експертизи № 1172 в сумі 393 грн. 12 коп. на підставі ст. 124 КПК України слід віднести на рахунок держави, оскільки така експертиза не має доказового значення в наданій справі.
Відповідно до ст.ст. 170, 173 КПК України слід скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді від 27.06.2014 року на грошові кошти в сумі 8 000 грн. /т.3 а.с.199/ та відповідно до ст. 100 КПК України повернути їх за належністю ОСОБА_16 .
Керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_12 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ст. 54 КК України у вигляді 6 (шести) років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю, з позбавленням права обіймати будь-які посади в правоохоронних органах на 3 (три) роки та з позбавленням спеціального звання «старший лейтенант міліції».
Строк відбуття покарання ОСОБА_12 обчислювати з моменту приведення вироку до виконання та зарахувати у строк відбуття покарання час тримання під вартою з 22.06.2014 року до 26.06.2014 року.
ОСОБА_11 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України та призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю, з позбавленням права обіймати будь-які посади в правоохоронних органах на 3 (три) роки та з позбавленням спеціального звання «капітан міліції».
Строк відбуття покарання ОСОБА_11 обчислювати з моменту приведення вироку до виконання та зарахувати у строк відбуття покарання час тримання під вартою з 17.07.2014 року до 25.07.2014 року.
ОСОБА_13 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст. 27, ч.3 ст. 368 КК України та призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі з конфіскацією ? частини майна, яке є його власністю, з позбавленням права обіймати будь-які посади в правоохоронних органах на 3 (три) роки та з позбавленням спеціального звання «лейтенант міліції».
Строк відбуття покарання ОСОБА_13 обчислювати з моменту приведення вироку до виконання та зарахувати у строк відбуття покарання час тримання під вартою з 22.06.2014 року до 26.06.2014 року.
Змінити ОСОБА_12 , ОСОБА_11 та ОСОБА_13 запобіжний захід із застави на тримання під вартою до набрання вироком законної сили, взявши їх під варту із зали суду.
Внесену за ОСОБА_12 заставу в сумі 80 000 грн. повернути заставодавцю ОСОБА_47 /т.2 а.с.48/; внесену за ОСОБА_11 заставу в сумі 243 600 грн. повернути ОСОБА_48 /т.2 а.с.85/; внесену за ОСОБА_13 заставу в сумі 80 000 грн. повернути заставодавцю ОСОБА_49 /т.2 а.с.60/.
Мобільні телефони ОСОБА_12 та ОСОБА_13 : Fly, Samsung (дві одиниці) та Nokia, які визнані речовими доказами згідно постанови слідчого від 10.07.2014 року /т.2 а.с.148/ та зберігаються в камері зберігання речових доказів Прокуратури Миколаївської області - конфіскувати в дохід держави.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 27.06.2014 року на грошові кошти в сумі 8 000 грн., що належать ОСОБА_16 та зберігаються у Прокуратурі Миколаївської області та повернути зазначені гроші відповідно до номіналів, серій та номерів купюр, зазначених у вказаній вище ухвалі /т.3 а.с.199 на звороті/ ОСОБА_16 .
Витрати на проведення балістичної експертизи № 1172 в сумі 393 грн. 12 коп. віднести на рахунок держави.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
Апеляційну скаргу може бути подано до апеляційного суду Миколаївської області через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженими в той же строк з моменту отримання копії вироку.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
СУДДЯ: