В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24.11.2015 року місто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретарів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_4 ,

сторони захисту: обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

потерпілих: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

представника потерпілої: ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №13 в м. Вінниці кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0004852 від 23.07.2015 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, громадянина України, непрацюючого, з неповною вищою освітою, неодруженого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 03.06.2009 року Замостянським РВ УМВС України у Вінницькій області, раніше не судимого,

- у вчиненні злочинів, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 289 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Никифорівці Немирівського району Вінницької області, громадянина України, непрацюючого, з середньою технічною освітою, одруженого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий 01.03.2007 року Немирівським РВ УМВС України у Вінницькій області, РНОКПП НОМЕР_3 , раніше не судимого,

- у вчиненні злочину, передбаченому ч. 2 ст. 289 КК України,

ВСТАНОВИВ:
23.07.2015 року, близько 02.00 години, ОСОБА_5 , знаходячись в дворі будинку АДРЕСА_4 умисно з корисливих мотивів, незаконно заволодів транспортним засобом - з метою його подальшого розкомплектування та продажу на запчастини. Так ОСОБА_5 підійшов до автомобіля марки «ВАЗ 2101», державний номерний знак НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_9 та скориставшись відсутністю власника, проник всередину автомобіля й шляхом з`єднання проводів, завів автомобіль та розпочав на ньому рух, таким чином заволодівши автомобілем, зник з місця вчинення злочину. В подальшому вказаний автомобіль ОСОБА_5 в с. Никифорівці Немирівського району Вінницької області розібрав на частини та агрегати.

Крім цього, 05.08.2015 року, близько 02.00 години, ОСОБА_5 разом із ОСОБА_6 , знаходячись в дворі будинку № 44 по вулиці Некрасова в м. Вінниці, вступивши в попередню змову, з метою незаконного заволодіння транспортним засобом , умисно з корисливих мотивів з метою його подальшого розкомплектування та продажу на запчастини, підійшли до автомобіля марки «ВАЗ 21063» державний номерний знак НОМЕР_5 , яким користувалась ОСОБА_10 та скориставшись відсутністю власника, ОСОБА_5 проник всередину автомобіля, після чого вони разом з ОСОБА_6 зламали фіксатор рульового колеса та ОСОБА_5 , шляхом з`єднання проводів, завів автомобіль та розпочав на ньому рух, таким чином заволодівши автомобілем, ОСОБА_5 поїхав на ньому з міста Вінниці, до с. Никифорівці, а ОСОБА_6 супроводжував його на своєму автомобілі «ВАЗ-2101», д.н.з. НОМЕР_6 . Прибувши в с. Никифорівці вони заховали автомобіль, та в подальшому, розібрали його на частини.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засідання свою вину у вчиненні інкримінованих злочинів визнав повністю, у вчиненому розкаявся, суду пояснив, що він дійсно вчинив злочин за обставин викладених в обвинувальному акті. Так, він 23.07.2015 року вночі йшов з магазину «АТБ» та в дворі будинку по вулиці Іванова в м. Вінниці помітив автомобіль марки «ВАЗ 2101», який вирішив викрасти. Для цього він відчинив автомобіль, проник в салон та шляхом з`єднання проводів запалювання завів автомобіль та поїхав на ньому в напрямку м. Немирова. Після чого зателефонував ОСОБА_6 , й відвіз авто в с. Никифорівці, де разом з ОСОБА_6 розібрав автомобіль на запчастини, які частково продали. ОСОБА_6 він не повідомляв, що автомобіль крадений.

Також, 05.08.2015 року він запропонував ОСОБА_6 викрасти автомобіль з метою його розкомплектування та продажу по запчастинам, та вони разом в дворі будинку по вулиці Некрасова в м. Вінниці викрали автомобіль марки «ВАЗ 21063», а саме: він проник в салон автомобіля та шляхом з`єднання проводів запалювання завів автомобіль, проте спрацював фіксатор руля, а тому ОСОБА_6 допоміг йому зламати фіксатор та він продовжив рух на автомобілі до будинку ОСОБА_6 в с. Никифорівці. ОСОБА_6 супроводжував його на своєму автомобілі. Наступного дня вони розібрали автомобіль на запчастини, проте продати запчастини не встигли. Документи та речі, які були в багажному відділенні автомобіля вони спалили.

Цивільний позов заявлений потерпілою ОСОБА_10 та потерпілою ОСОБА_9 визнав в повному обсязі.

Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засідання свою вину у вчиненні інкримінованого злочину визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся, суду пояснив, що він дійсно вчинив злочин за обставин викладених в обвинувальному акті, а саме: 05.08.2015 року до нього зателефонував ОСОБА_5 та запропонував викрасти автомобіль, щоб розібрати його на запчастини та продати, на що він погодився та вночі в дворі будинку по вулиці Некрасова в м. Вінниці вони викрали автомобіль марки «ВАЗ 21063», а саме: ОСОБА_5 проник в салон автомобіля та шляхом з`єднання проводів запалювання завів автомобіль, а коли спрацював фіксатор руля, він допоміг ОСОБА_12 його зламати, після чого супроводжував ОСОБА_13 на своєму автомобілі до с. Никифорівці, де вони розібрали автомобіль на запчастини, проте продати їх не встигли. Речі, які були в багажному відділенні автомобіля та пластикові деталі автомобіля вони спалили.

Також повідомив, що 23.07.2015 року вночі до нього на автомобілі «ВАЗ 2101» приїхав ОСОБА_5 й попросив заховати автомобіль на, що він погодився та заховав автомобіль в с. Никифорівні в дворі будинку свого родича, де в подальшому його було розібрано автомобілі.

Цивільний позов заявлений потерпілою ОСОБА_10 визнав в повному обсязі.

Потерпіла ОСОБА_9 в судовому засіданні суду пояснила, що 23.07.2015 року у неї викрали автомобіль марки «ВАЗ 2101», д.н.з. НОМЕР_4 білого кольору, який їй подарував батько без оформлення права власності. Через місяць після викрадення, працівники міліції повідомили, що знайшовся її автомобіль. Коли вона з працівниками міліції приїхала до с. Никифорівці, вони з ще одною потерпілою ОСОБА_10 знайшли частину запчастин від своїх автомобілів.

Підтримала свій цивільний позов про стягнення з ОСОБА_5 50000 гривень у відшкодування завданої їй злочином матеріальної шкоди в повному обсязі.

Потерпіла ОСОБА_10 в судовому засіданні суду пояснила, що 05.08.2015 року вранці вона виявила, що її автомобіль марки «ВАЗ 21063», д.н.з. НОМЕР_5 , який вона залишила в дворі будинку № 44 по вулиці Некрасова в м. Вінниці, викрали, а тому вона звернулась до працівників міліції. Через деякий час вона з працівниками міліції, які повідомили, що знайшли її автомобіль, поїхала в с. Никифорівці, де виявила розібраний автомобіль, на якому не вистачало багатьох запчастин та виявили, що усі її особисті речі, які були в автомобілі - теплий зимовий одяг, були спалені.

Підтримала свій цивільний позов про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 47153,50 гривень у відшкодування завданої їй злочином матеріальної та 15000 гривень у відшкодування завданої злочином моральної шкоди в повному обсязі.

Зважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованих злочинів визнали повністю, відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, суд вважає недоцільним досліджувати фактичні обставини справи, які ніким не оспорюються і проти цього не заперечують учасники процесу. З`ясувавши правильне розуміння обвинуваченими та іншими учасниками судового розгляду змісту цих обставин за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку, на підставі допиту обвинувачених та потерпілих, суд приходить до висновку про винуватість обвинувачених у вчиненні злочинів.
Вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши надані стороною обвинувачення докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 та ОСОБА_6 доведена повністю, а їхні дії слід кваліфікувати:

- ОСОБА_5 по епізоду злочинної діяльності 23.07.2015 року за ч.1 ст. 289 КК України як незаконне заволодіння транспортним засобом та по епізоду злочинної діяльності 05.08.2015 року за ч.2 ст. 289 КК України як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно та за попередньою змовою групою осіб;

- ОСОБА_6 по епізоду злочинної діяльності 05.08.2015 року за ч.2 ст. 289 КК України як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене за попередньою змовою групою осіб.
При визначенні виду та міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кожним із обвинувачених злочинів, особи обвинувачених та обставини, що обтяжують і пом`якшують їх покарання.

Зокрема, судом враховано особу ОСОБА_5 , який являється особою раніше не судимою (т.1 а.с. 87), на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває (т.1 а.с. 88-89), позитивно характеризується за місцем проживання (т. 1 а.с. 86).

Обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 суд вважає повне визнання своєї вини та щире каяття.

Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 судом не встановлено.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, особи обвинуваченого, його ставлення до вчиненого, обставин, які пом`якшують та обтяжують його покарання, думки потерпілих щодо виду та міри покарання, кількість епізодів злочинної діяльності, розміру завданої злочином шкоди, яка не відшкодована, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 та попередження вчинення ним нових злочинів не можливе без його ізоляції від суспільства, а покарання необхідне та достатнє для його виправлення та запобігання вчиненню ним нових злочинів в майбутньому слід призначити у виді позбавлення волі на строк в межах санкції ч.1 ст. 289 КК України та ч.2 ст. 289 КК України, призначивши йому покарання на підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів.

Крім того, оскільки злочин було скоєно з корисливих мотивів, суд вважає за необхідне призначити додаткову міру покарання у виді конфіскації майна.

Також, судом враховано особу ОСОБА_6 , який являється особою раніше не судимою (т.1 а.с. 79), на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває (т.1 а.с.80), позитивно характеризується за місцем проживання (т. 1 а.с. 78).

Обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_6 суд вважає повне визнання своєї вини та щире каяття.

Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 судом не встановлено.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи а саме активної участі у вчиненні злочину у співучасті, що виразилась у безпосередній участі у викрадені автомобіля злому системи блокування керма та у наданні місця для приховування, розбору з метою реалізації викраденого майна, особи обвинуваченого, його ставлення до вчиненого, обставин, які пом`якшують та обтяжують його покарання, думки потерпілої щодо виду та міри покарання, суд вважає, що виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів не можливе без його ізоляції від суспільства, а покарання необхідне та достатнє для його виправлення та запобігання вчиненню ним нових злочинів в майбутньому слід призначити у виді позбавлення волі на строк в межах санкції ч.2 ст. 289 КК України.

Крім того, оскільки злочин було скоєно з корисливих мотивів, суд вважає за необхідне призначити додаткову міру покарання у виді конфіскації майна.

При призначенні покарання обвинуваченим суд не вважає за можливе визнати пом`якшуючою обставиною активне сприяння розкриттю злочину, оскільки розкриття злочину відбулось внаслідок активних дій правоохоронних органів, а не обвинувачених, які після скоєння злочинів навпаки намагались знищити сліди шляхом спалювання особистих речей потерпілих та горючих частин автомобілів.

Також, враховуючи ступінь суспільної небезпеки скоєних обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_5 злочинів, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме того, що обвинувачені перебуваючи на волі та розуміючи тяжкість покарання, яке їй призначено судом у виді позбавлення волі, будуть намагатися уникнути призначеного судом покарання, суд переконується в необхідності обрання обвинуваченим до вступу вироку в законну силу запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання з покладенням на них обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України: 1) не відлучатися із населеного пункту, в якому вони зареєстровані, проживають чи перебувають, без дозволу суду; 2) повідомляти суд про зміну свого місця проживання; 3) прибувати до суду за першою вимогою.

Питання про долю речових доказів слід вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України.

Також, відповідно до ч.2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_5 слід стягнути вартість проведення криміналістичного дослідження за висновок експерта №150 від 27.08.2015 року, проведення якого було зумовлено розслідуванням вчиненого ОСОБА_5 злочину (т.1 а.с. 72), а також з обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в рівних долях слід стягнути вартість проведення криміналістичного дослідження за висновок експерта №149 від 27.08.2015 року та №933 від 20.08.2015 року (т.1 а.с.73-74), проведення яких було зумовлено розслідуванням вчиненого обвинуваченими злочину у співучасті.

Вирішуючи в порядку, передбаченому ст. 129 КПК України, ст. 1166 ЦПК України цивільний позов ОСОБА_9 до відповідача ОСОБА_5 про стягнення з нього 50000 гривень у відшкодування завданої злочином матеріальної шкоди, визнаний ОСОБА_5 в повному обсязі, суд приходить до переконання про доведеність та обґрунтованість позовних вимог та необхідності стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_9 50000 гривень у відшкодування завданої злочином матеріальної шкоди ціна вартості викраденого майна.

Вирішуючи в порядку, передбаченому ст. 129 КПК України, ст. ст. 1166, 1167 ЦПК України цивільний позов ОСОБА_10 до відповідачів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про стягнення з них в солідарному порядку 47153,50 гривень у відшкодування завданої злочином матеріальної шкоди та 15000 гривень у відшкодування злочином моральної шкоди, визнаний ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в повному обсязі, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», враховуючи, що відповідно до статей 386, 395, 396 ЦК України положення щодо захисту права власності поширюються також на осіб, які хоч і не є власниками, але володіють майном на праві господарського відання, оперативного управління або на іншій підставі, передбаченій законом чи договором (речове право), такі особи також мають право вимагати відшкодування шкоди, завданої цьому майну та до таких осіб належить і особа, яка керувала транспортним засобом без доручення, але на підставі документів, визначених пунктом 2.1 Правил дорожнього руху України (посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційного документа на транспортний засіб), суд вважає ОСОБА_10 належним позивачем та приходить до переконання, що позовні вимоги ОСОБА_10 в частині заявленої матеріальної шкоди знайшли своє підтвердження та підлягають задоволенню на заявлену суму - 47153,50 гривень, яку слід стягнути з обвинувачених в солідарному порядку.

Крім того, вирішуючи цивільний позов ОСОБА_10 до відповідачів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про стягнення з них в солідарному порядку моральної шкоди в розмірі 15000 гривень, визнаний обвинуваченими в повному обсязі, суд виходячи з принципів виваженості, розумності й справедливості, вважає позовні вимоги в цій частині обґрунтованими моральними стражданнями, які позивач зазнала внаслідок вчинення відносно неї злочину, та такими, що підлягають задоволенню на вказану суму.

Відповідно до ч.1 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати. Таким чином, суд приходить до переконання про необхідність стягнення з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в солідарному порядку на користь ОСОБА_10 понесених потерпілою процесуальних витрат сплаченого судового збору за подання позовної заяви про відшкодування завданої злочином моральної шкоди в сумі 1218 гривень, що підтверджується квитанцією (т.1 а.с. 61).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 50, 63, 65-67 КК України, ст. ст. 100, 124, 128-129, 349 ч.3, 368, 370, 373, 374 КПК України суд, -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_5 визнати винним у скоєні злочинів, передбачених ч. 1 та ч.2 ст. 289 КК України і призначити йому покарання:

- за ч.1 ст. 289 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі;
- за ч.2 ст. 289 КК України у виді 6 (шести) років позбавлення волі з конфіскацією майна.
На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді 6 (шести) років позбавлення волі з конфіскацією майна.
ОСОБА_6 визнати винним у скоєні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України і призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі з конфіскацією майна.
Цивільний позов ОСОБА_9 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_9 50000 (п`ятдесят тисяч) гривень у відшкодування завданої злочином матеріальної шкоди.

Цивільний позов ОСОБА_10 задовольнити.

Стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на користь ОСОБА_10 47153,50 (сорок сім тисяч сто п`ятдесят три) гривні 50 (п`ятдесят) копійок у відшкодування завданої злочином матеріальної шкоди.

Стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на користь ОСОБА_10 15000 (п`ятнадцять тисяч) гривень у відшкодування завданої злочином моральної шкоди.

Відповідно до ч.1 ст. 124 КПК України стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на користь ОСОБА_10 1218 (одну тисячу двісті вісімнадцять) гривень у відшкодування процесуальних витрат судового збору.

Відповідно до ч.2 ст. 124 КПК України:
- стягнути з ОСОБА_5 на користь держави Україна 537 (п`ятсот тридцять сім) гривень 60 (шістдесят) копійок у відшкодування вартості проведення криміналістичного дослідження за висновок експерта № 150 від 27.08.2015 року;

- стягнути в рівних долях з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на користь держави Україна 905 (дев`ятсот п`ять) гривень 88 (вісімдесят вісім) копійок у відшкодування вартості проведення криміналістичних досліджень за висновок експерта № 149 від 27.08.2015 року та №933 від 20.08.2015 року.

До набрання вироком законної сили, обрати ОСОБА_5 та ОСОБА_6 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Покласти на ОСОБА_5 та ОСОБА_6 наступні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України:

1) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу суду;

2) повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

3) прибувати до суду за першою вимогою.

Відповідно до ст. 100 КПК України, після набрання вироком законної сили речові докази в кримінальному провадженні №0004852:

- частини автомобіля ВАЗ 2101, які передані на зберігання ОСОБА_9 залишити останній;

- частини автомобіля ВАЗ 21063, які передані на зберігання ОСОБА_14 залишити останній;

- державний номерний знак « НОМЕР_5 », який зберігається в камері зберігання речових доказів Вінницького МВ УМВС України у Вінницькій області повернути власнику;

- державний номерний знак « НОМЕР_4 », який зберігається в камері зберігання речових доказів Вінницького МВ УМВС України у Вінницькій області повернути власнику;

- сліди пальців рук, слід долоні, дактилокарти на: ОСОБА_6 , ОСОБА_14 , ОСОБА_5 , які зберігаються в камері зберігання речових доказів Вінницького МВ УМВС України у Вінницькій області знищити.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Відповідно до ч.2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: