АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 серпня 2015 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні за участю прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , адвоката ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0000538 апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_8 на вирок Вижницького районного суду Чернівецької області від 12 лютого 2014 року, яким ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України, з вищою освітою, не одружений, раніше несудимий, засуджений за ст. 289 ч.1 КК України на три роки позбавлення волі та звільнений від відбування призначеного покарання з випробування з іспитовим строком на один рік, -

в с т а н о в и л а :
В апеляційній скарзі потерпіла ОСОБА_8 просить скасувати вирок суду щодо ОСОБА_6 та ухвалити новий вирок, яким призначити обвинуваченому більш суворе покарання. Вважає, що органом досудового розслідування та судом були порушені її права, як потерпілої, передбачені ст.56 КПК України, зокрема щодо відшкодування їй завданих збитків, участі у судових засіданнях, виступу з промовою у судових дебатах, що призвело до неправильного встановлення фактичних обставин справи та призначення обвинуваченому надто м`якого покарання.

Згідно вироку районного суду ОСОБА_6 визнаний винуватим та засуджений за те, що він 21 жовтня 2013 року приблизно о 17 годині, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, за допомогою ключів, які знаходились у замку запалювання, незаконно заволодів належним потерпілій ОСОБА_8

Справа № 11-кп/794/2/15 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_9 Категорія: ст. 289 ч.1 КК України Доповідач: ОСОБА_1

автомобілем марки «Рено-Канго» з державний номером НОМЕР_1 , який знаходився на автостанції по вулиці Головній села Черешенька Вижницького району Чернівецької області. Вказаним автомобілем ОСОБА_6 поїхав у напрямку міста Сторожинець та залишив автомобіль в селі Нові Бросківці Сторожинецького району Чернівецької області.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_6 та адвоката ОСОБА_7 , які просили відмовити у задоволенні апеляційних вимог потерпілої, прокурора, який вважав, що вирок районного суду є законним та обґрунтованим, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційной скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Винуватість ОСОБА_6 у вчиненні злочину при обставинах, наведених у вироку, повністю доведена наданими суду належними та допустимими доказами. Дії ОСОБА_6 правильно кваліфіковані за ч.1 ст.289 КК України, оскільки він незаконно заволодів транспортним засобом, належним потерпілій.

Відповідно до положення ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Крім того, відповідно до вимог ст.349 ч.3 та 404 ч.3 КПК України суд апеляційної інстанції не вправі досліджувати докази та обставини, які в суді першої інстанції не досліджувались.

Посилання потерпілої в апеляційній скарзі на порушення її прав на досудовому слідстві та в судовому засіданні не знайшли свого підтвердження. Так, 26 листопада 2013 року потерпіла була ознайомлена з усіма матеріалами досудового слідства, ніяких клопотань та зауважень від неї не надійшло, так само і цивільний позов про стягнення на її користь матеріальної чи моральної шкоди потерпіла не подавала (а.с.69). За повідомленням Вижницького відділення державного підприємства поштового зв`язку «Укрпошта» рекомендований лист з повідомленням про дату проведення судового засідання від 24 січня 2014 року вручений ОСОБА_8 за адресою село Черешеньки Вижницького району 27 січня 2014 року (а.с. 163). Про те, що потерпілій ОСОБА_8 було відомо про день, час та місце розгляду кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 , свідчить та обставина, що в судове засідання до Вижницького районного суду 06 лютого 2014 року прибув ОСОБА_10 з нотаріально посвідченим дорученням від імені своєї дружини ОСОБА_8 з метою приймати участь у розгляді кримінальної справи. Оскільки ОСОБА_10 не надав суду належного підтвердження на право бути представником потерпілої в суді, передбаченого ст.58 КПК України, він не був допущений до участі в судовому засіданні у якості представника потерпілої.

Судова колегія вважає, що районний суд прийшов до правильного висновку про те, що потерпіла була належним чином повідомлена про день та час розгляду кримінальної справи, та постановив про розгляд провадження за її відсутності.

Твердження потерпілої в апеляційній скарзі про те, що направлений до суду обвинувальний акт по обвинуваченню ОСОБА_6 не відповідає вимогам КПК України через невизначення розміру заподіяної потерпілій шкоди, судова

колегія вважає необґрунтованими, оскільки на час закінчення досудового слідства претензій матеріального характеру потерпіла не заявляла і цивільний позов не подавала. Відповідно до ч.7 ст.128 КПК України особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства. Отже, підстав вважати порушеними права потерпілої у кримінальному провадженні судова колегія не вбачає.

При вирішенні питання про призначення ОСОБА_6 виду та міри покарання районний суд у відповідності до вимог ст.65 КК України врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, які пом`якшували та обтяжували покарання, і призначив покарання в межах санкції ч.1 ст.289 КК України, яке є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів. Крім того, районний суд прийняв до уваги визнання обвинуваченим своєї вини, каяття, відсутність попередніх судимостей, позитивні характеристики, відсутність тяжких наслідків в результаті скоєного та прийшов до правильного висновку про можливість застосування ст.75 КК України та звільнив обвинуваченого від відбування призначеного покарання з випробуванням.

Судова колегія вважає, що апеляційні вимоги потерпілої про необхідність призначення обвинуваченому більш суворого покарання та безпідставність застосування ст.75 КК України задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :
Вирок Вижницького районного суду Чернівецької області від 12 лютого 2014 року відносно ОСОБА_6 залишити без зміни, а апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення. Касаційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до суду касаційної інстанції, яким є Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ, протягом трьох місяців.
Головуючий ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3