Дата документу Справа № 331/8712/14-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
ЄУ № № 331/8712/14-к Головуючий в 1 інстанції
Провадж. № 11-кп/778/271/15 ОСОБА_1
Категорія ч.4 ст. 358, Доповідач в 2 інстанції
ч.2 ст.15 -ч.2 ст. 190 ОСОБА_2
КК України

ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

розглянула 18 лютого 2015 року у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжя кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора на вирок Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 26 листопада 2014 року відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця смт. Малокатеринівка Запорізького району Запорізької області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- вироком Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 14 липня 2014 року за ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України до 1 року позбавлення волі з випробувальним строком на 1 рік,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 358, ч.2 ст. 15- ч.2 ст. 190 КК України.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_7 ,

обвинувачений ОСОБА_6 .
В апеляційній скарзі прокурор, не оскаржуючи доведеність вини та кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_6 , вважає вирок суду незаконним в частині призначення покарання внаслідок його невідповідності ступеню тяжкості скоєних кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого внаслідок м`якості, а також призначення покарання з порушенням правил складання покарань. Просить вирок суду в частині призначення покарання скасувати, ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_6 покарання за ч.2 ст. 15-ч.2 ст. 190 КК України у вигляді 1 року 6 місяців обмеження волі; за ч. 4 ст. 358 КК України у вигляді 1 року обмеження волі. На підставі ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарань визначити покарання у вигляді 2 років обмеження волі. На підставі ч.4 ст. 70 КК України з урахуванням ст. 72 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань за вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 14 липня 2014 року та цим вироком остаточно визначити покарання у вигляді 1 року 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік і покладенням обов`язків, передбачених п.п 2-4 ч.1 ст. 76 КК України. В іншій частині вирок залишити без змін.

Встановлені вироком Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 26 листопада 2014 року обставини:
23 червня 2014 року о 16 годині ОСОБА_6 , маючи умисел на використання завідомо підробленого документу, знаходячись у приміщенні відділення - ПАТ «Дельта-Банк», розташованого по вулиці Гоголя, 32 в місті Запоріжжі, з метою отримання споживчого кредиту, надав кредитному спеціалісту ПАТ «Дельта Банк» підроблений паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з вклеєною в нього його фотографією на першій та п`ятій сторінках, та довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру, заповнену на це ж саме ім`я.

23 червня 2014 року ОСОБА_6 , маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману, діючи за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, перебуваючи у відділенні ПАТ «Дельта Банк», розташованому по вулиці Гоголя, 32 в місті Запоріжжі, шляхом обману, надавши кредитному спеціалісту ПАТ «Дельта Банк» підроблений паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 , з вклеєною в нього його фотографією на першій та п`ятій сторінках, та довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру, заповнену на це ж саме ім`я, представившись ОСОБА_8 , заповнив заявку на отримання товарного кредиту на загальну суму 11595,90 гривень, але йому було відмовлено у видачі кредиту. Таким чином, ОСОБА_6 шляхом обману намагався заволодіти коштами ПАТ «Дельта Банк» у розмірі 11595,90 гривень.

Вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 26 листопада 2014 року:
ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 358, ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 190 КК України і йому призначено покарання:

-за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 190 КК України у виді 1 року 6 місяців обмеження волі;

-за ч.4 ст. 358 КК України у виді 1 року обмеження волі.

На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено покарання у виді 1 року 6 місяців обмеження волі.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 14 липня 2014 року, більш суворим покаранням за цим вироком остаточно призначено покарання у виді 1 року 6 місяців обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 1 рік і з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, а саме: не виїжджати за межі України на постійне мешкання без дозволу кримінально - виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання або роботи, періодично з`являтися до кримінально-виконавчої інспекції за місцем проживання.

Запобіжний захід домашній арешт залишений без змін до набрання вироком законної сили.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав вимоги апеляційної скарги, обвинуваченого ОСОБА_6 , який не заперечував доводам та вимогам апеляції, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_6 визнавав себе винним у скоєнні інкримінованих злочинів за обставин зазначених у вироку суду, у зв`язку з чим, відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, в судовому засіданні зі згоди обвинуваченого та інших учасників судового процесу, суд обмежився допитом ОСОБА_6 та дослідженням обставин, які характеризують його особистість.

Дії ОСОБА_6 кваліфіковані: за ч.4 ст. 358 КК України, як використання завідомо підробленого документу; за ч. 2 ст.15, ч.2 ст. 190 КК України, як закінчений замах на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство) за попередньою змовою групою осіб.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 394, ч. 1 ст. 404 КПК України, враховуючи, що фактичні обставини справи ніким не оспорюються і докази щодо них, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, не досліджувалися, висновки суду першої інстанції щодо цих обставин перевірці апеляційним судом не підлягають.
Натомість, доводи прокурора про неправильність застосування судом норми Закону про кримінальну відповідальність та через невідповідність призначеного покарання тяжкості скоєних злочинів та особі обвинуваченого через м`якість покарання заслуговують на увагу.
При призначені покарання за сукупністю злочинів, як за ч.4 ст. 358, ч. 2 ст.15, ч.2 ст. 190 КК України, так і окремо при призначені покарання за правилами ч.4 ст. 70 КК України суд застосував принцип поглинання менш суворого покарання більш суворим.
Водночас, суд не врахував положення п.21 ППВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 року, відповідно до якого при вирішенні питання про те, який із передбачених ст. 70 КК принципів необхідно застосовувати при призначенні покарання за сукупністю злочинів (поглинення менш суворого покарання більш суворим або повного чи часткового складання покарань, призначених за окремі злочини), суд повинен враховувати крім даних про особу винного й обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, також кількість злочинів, що входять до сукупності, форму вини й мотиви вчинення кожного з них, тяжкість їх наслідків, вид сукупності (реальна чи ідеальна) тощо.
Приймаючи до уваги, що ОСОБА_6 має судимість за скоєння аналогічного ст. 358 КК України злочину, вчинив два умисні кримінальні правопорушення, колегія погоджується з доводами, викладеними в апеляції про доцільність, при призначені покарання за вимогами ст. 70 КК України, застосувати принцип часткового складання покарань.
Злочини, за які обвинувачений засуджений оскаржуваним вироком, він скоїв 23.06.2014 року, тобто до ухвалення стосовно нього першого вироку, що свідчить про сукупність злочинів та необхідність призначення покарання згідно вимог ч.4 ст. 70 КК України.
Згідно ч.4 ст.70 КК України, за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.
Призначаючи ОСОБА_6 покарання за ч.4 ст. 70 КК України, суд першої інстанції застосував принцип поглинання менш суворого покарання, призначеного вирокомКомунарського районного суду м. Запоріжжя від 14 липня 2014 року, більш суворим, яке суд призначив оскаржуваним вироком, з застосуванням ч.1 ст. 70 КК України, у виді 1 року 6 місяців обмеження волі.

При цьому суд не звернув уваги, що вирокомКомунарського районного суду м. Запоріжжя від 14 липня 2014 року ОСОБА_6 було засуджено до 1 року позбавлення волі з випробувальним строком 1 рік.

Отже, суд оскаржуваним вироком, застосувавши принцип поглинання покарання, в дійсності призначив покарання у виді обмеження волі, яке як за своїм видом, так і розміром є більш м`яким ніж те, що призначено попереднім вироком.
Таким чином, суд допустив неправильне застосування положень ст. 70 КК України при призначені покарань за сукупністю злочинів, що відповідно до п.4 ч.1 ст. 409, ч.2 ст. 409 КПК України, є підставою для скасування судового рішення в частині призначення покарання з постановленням нового вироку, призначивши стосовноОСОБА_6 покарання у відповідності з вимогами ст. ст. 70, 72 КК України, що відповідатиме вимогам ст. 420 КПК України.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419, 420 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:
апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Вирок Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 26 листопада 2014 року відносно ОСОБА_6 , засудженого за ч.4 ст. 358, ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 190 КК України в частині призначеного покарання скасувати.

Ухвалити в цій частині новий вирок, яким ОСОБА_6 призначити покарання:

-за ч. 2 ст.15,ч.2 ст.190 КК України у виді обмеження волі строком на 1 рік 6 місяців;

-за ч. 4 ст. 358 КК України у виді обмеження волі строком на 1 рік.

На підставі ст. 70 КК України, шляхом часткового складання покарань, призначити ОСОБА_6 покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, з урахуванням положень ст. 72 КК України, ОСОБА_6 , за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань за цим вироком та вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 14.07.2014 року, призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік, зобов`язавши ОСОБА_6 , в порядку п.п.2, 3, 4 ч.1 ст. 76 КК України, не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

В іншій частині вирок Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 26 листопада 2014 року відносно ОСОБА_6 залишити без змін.

Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення, може бути оскаржений безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення шляхом подачі скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4