Провадження № 1-кс/554/7403/2015

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 грудня 2015 року м.Полтава
Слідчий суддя Октябрського районного суду м.Полтави ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю адвоката ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ПАСІПОЛ» на рішення про закриття кримінального провадження,-
ВСТАНОВИВ :
Представник скаржника ОСОБА_3 в судовому засіданні вимоги скарги підтримав повністю, додатково пояснив, що постанова про закриття кримінального провадження не обґрунтована, оскільки закрите провадження за двома статтями, а в мотивувальній частині йде мова лише за ст.397 ч.2 КК України. Йому взагалі не було відомо про об`єднання кримінальних проваджень. ОСОБА_3 представляв інтереси ТОВ «ПАСІПОЛ», у якого теж є претензії, що охоплюються об`єднаним кримінальним провадженням, але обставин в обґрунтування закриття провадження за ч.3 ст.365 КК України в постанові взагалі не наведено.
Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні скарги, пояснив, що досудове розслідування проведене у повному обсязі. Вважає, що скаргу потрібно розглядати у межах заявленого, а не з доводів скаржника у суді. У скарзі відсутні посилання на неповноту слідства, обшук проведений слідчим відповідно до вимог КПК України. Кримінальні провадження були об`єднані і дії ОСОБА_6 в комплексі розглядалися; і хоча в описовій частині постанови немає ст.365 ч.3 КК України, проте слідчим прийнято рішення про це в резолютивній частині.
Вислухавши представника скаржника, прокурора, дослідивши матеріали скарги, матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно вимог п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
Відповідно до ст. 2 КПК України встановлено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до жодного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Статтею 91 КПК України визначені обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Проте, як перевірено слідчим суддею, при винесенні оскаржуваної постанови слідчим в порушення вимог ч.2 ст.9 КПК України щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, не надано належної правової оцінки обставинам, повідомленим заявником, та прийнято рішення про закриття кримінального провадження за відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, яке не ґрунтується на достатніх, належних та допустимих доказах.
Так, постанова слідчого є недостатньо мотивованою і при прийнятті рішення про закриття кримінального провадження слідчим не дотримано вимоги ст.284 КПК України, ст. 55 КПК України та не були перевірені всі вказані у скарзі обставини, що виключає можливість об`єктивного з`ясування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення і позбавляє слідчого можливості прийняти правильне процесуальне рішення.
Таким чином, не зрозуміло за яких підстав слідчий закрив провадження, в тому числі, за ст.365 ч.3 КК України, тоді як обґрунтування цих обставин в постанові взагалі відсутнє, а , як зазначено в постанові, відомості за цією статтею були внесені в ЄРДР в тому числі і на підставі заяви ОСОБА_3 .
Таким чином, слідчим не було процесуально здійснено заходів по збиранню та дослідженню доказів в порядку ст. 91-94 КПК України, не встановлені інші обставини, на які посилається скаржник, необхідні для повного та об`єктивного розслідування. За таких обставин суд вважає, що прийнята постанова є передчасною, в ході досудового слідства не встановлені і не досліджені всі обставини справи, а винесена постанова без дотримання вимог ст. 9, 91-93, 284 КПК України має бути скасована, а кримінальне провадження має бути проведено та завершено з метою встановлення всіх обставин з прийняттям подальшого рішення в порядку КПК України.
Згідно ч. 3 ст.307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена,
окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.
Керуючись ст.ст.284, 303, 306, 307 КПК України, слідчий судя, -
УХВАЛИВ:
Ухвала на підставі ч. 3 ст. 307 КПК України оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя: ОСОБА_1