АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Єдиний унікальний номер справи: 666/5497/15-к
Справа № 11-кп/791/1079/15 Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія вирок ст. 186 ч.2 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 грудня 2015 р.

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Херсонської області в складі :

Головуючого ОСОБА_2

Суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретарі ОСОБА_5

З участю прокурора ОСОБА_6

Захисника ОСОБА_7

Розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Херсоні матеріали кримінального провадження № 0003376 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Дніпровського районного суду м. Херсона від 22 жовтня 2015 року відносно ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Херсона, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , освіта середня, не одруженого, не працюючого, раніше судимого Білозерським районним судом Херсонської області за ч.1 ст. 185 КК України із призначенням покарання у виді громадських робіт строком на 240 год.,обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч.2 КК України, -

в с т а н о в и л а :

Цим вироком ОСОБА_8 , засуджено за ст. 186 ч.2 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки.

На підставі ч.1 ст. 71 КК України, до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання, призначеного вироком Білозерського районного суду Херсонської області від 20 серпня 2015 року, остаточно призначено покарання у виді чотирьох років десяти днів позбавлення волі з поміщенням до кримінально-виконавчої установи закритого типу.
Запобіжний захід тримання під вартою, залишено без змін.
Вирішено питання щодо речових доказів.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 не оспорюючи кваліфікацію дій обвинуваченого, не погоджується з вироком суду в частині призначення йому покарання, оскільки обвинуваченим впродовж усього досудового слідства та у судовому засіданні, визнавав себе винним і сприяв слідству та суду у встановленні істини у справі. Заподіяні потерпілій матеріальні збитки були ним відшкодовані у повному обсязі. Хоча суд і врахував пом`якшуючі обставини, але призначене йому покарання не відповідає ступеню тяжкості злочину та особі обвинуваченого і за своїм розміром є явно не справедливим в наслідок суворості, оскільки не було належним чином з`ясовані дані про особу обвинуваченого.

Просить вирок суду змінити, обрати ОСОБА_8 покарання за ч.2 ст. 186 КК України із застосуванням ст. 69 КК України, а саме нижче чотирьох років позбавлення волі.

Відповідно до вироку суду ОСОБА_8 визнаний винним та засуджено за те, що він 31 серпня 2015 року, близько 14 год. 30 хв., знаходячись за адресою м. Херсон, вул. 28 Армії, 2-А, біля під`їзду № 2, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом, направленим на відкрите заволодіння чужим майном, умисно, повторно, відкрито, шляхом ривку з шиї потерпілої ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 заволодів її майном на загальну суму 16488, 00 грн., заподіявши матеріальну шкоду на вказану суму.
Заслухавши суддю - доповідача, захисника ОСОБА_7 , який підтримав свою апеляційну скаргу, прокурора, який вважав апеляцію такою, що не підлягає задоволенню, а в судових дебатах, залишилися на своїх позиціях, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів визнає, що апеляція не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_8 у скоєнні відкритого викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно за встановлених і викладених у вироку обставин, та правильність кваліфікації його дій за ч.2 ст. 186 КК України, обґрунтований доказами, дослідженими судом у порядку, передбаченому ч.3 ст. 349 КПК України, і в апеляції не оспорюється.

Призначене ОСОБА_8 покарання є таким, що відповідає вимогам статті 65 КК України та п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику призначення судами кримінального покарання" №7 від 24.10.2003 року, без порушення правил його призначення, з огляду на ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, за обставин, даним про особу ОСОБА_8 , який щиросердечно розкаявся, відшкодував завдані збитки, вчинив злочин щодо особи похилого віку, раніше судимий за вчинення умисного корисливого кримінального правопорушення, відповідно до ст. 12 КК України вчинив тяжкий злочин, а тому визнати його явно несправедливим та для заміни виду покарання, як про це зазначає захисник ОСОБА_7 , колегія суддів не має підстав.

З урахуванням викладеного, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про призначення ОСОБА_8 покарання в межах санкції закону, за який його засуджено, у виді позбавлення волі. Таке покарання є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Тому, колегія суддів, підстав для задоволення апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 , не вбачає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , - залишити без задоволення, а вирок Дніпровського районного суду м. Херсона від 22 жовтня 2015 року щодо нього - без змін.

Ухвала може бути оскаржена учасниками судового провадження протягом трьох місяців з дня його проголошення, безпосередньо до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді : (підпис) ОСОБА_2

(підпис) ОСОБА_3

(підпис) ОСОБА_4

З оригіналом згідно

Суддя Апеляційного суду

Херсонської області ОСОБА_2