АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 січня 2016 р. м. Чернівці
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

Головуючого ОСОБА_1
Суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3
секретар судового засідання ОСОБА_4
учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_5
потерпілий ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ),
обвинувачений ОСОБА_8
захисник ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000015 від 14.07.2014 року, за апеляційною скаргою заступника прокурора Чернівецької області ОСОБА_10 на вирок Шевченківського районного суду м. Чернівці від 19 жовтня 2015 року, яким -
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, уродженця і жителя АДРЕСА_1 , тимчасово не працюючого, одруженого, на утриманні якого перебуває двоє дітей, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,
визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 175, ч. 1 ст. 172 КК України і призначено покарання за ч. 1 ст. 172 КК України у вигляді 850 грн. та ч. 1 ст. 175 КК України у вигляді 10200 грн.,
На підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_8 покарання у вигляді штрафу в сумі 10200 грн.
Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_8 на користь потерпілого ОСОБА_7 в рахунок задоволеного цивільного позову 15892,82 грн. та зобов`язано ОСОБА_8 повернути потерпілому ОСОБА_7 , трудову книжку.
Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_8 на користь потерпілого ОСОБА_11 в рахунок задоволеного цивільного позову 2000 грн.
Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_8 на користь потерпілого ОСОБА_12 в рахунок задоволеного цивільного позову 2000 грн.
Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_8 на користь потерпілого ОСОБА_13 в рахунок задоволеного цивільного позову 2000 грн.
Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_8 на користь потерпілого ОСОБА_14 в рахунок задоволеного цивільного позову 2000 грн.,-
В С Т А Н О В И Л А:
Згідно вироку суду першої інстанції, ОСОБА_8 , обіймаючи посаду директора ПП «Монарх Буд», яке знаходиться на вул. Кобилянської, 22/7, будучи службовою особою наділеною на підставі статуту організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями, пов`язаними з здійсненням загального керівництва фінансово - господарською та поточною діяльністю підприємства, знаючи про порядок виплати заробітної плати, маючи реальну можливість та грошові кошти на рахунках підприємства, необхідні для виплати заробітної плати ОСОБА_7 , який працював у період з травня 2012 року по березень 2014 року, нараховував ОСОБА_7 заробітну плату, однак не виплачував нараховані суми коштів. Разом з цим ОСОБА_8 спрямовував грошові кошти на інші загально-виробничі витрати підприємства.
Крім цього, ОСОБА_8 , перебуваючи на посаді директора ПП «Монарх Буд» у період з листопада 2013 року по січень 2014 року використовував найману працю ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_14 та ОСОБА_13 , без належного оформлення трудових відносин, фактично допустив вказаних громадян до виконання робіт по ремонту приміщень ТОВ «Лігаприм» по вул. Головній, 31 в м. Чернівці. При цьому ОСОБА_8 трудові договори із найманими працівниками не уклав та записів до їх трудових книжок про працевлаштування не здійснив, заробітну плату працівникам всупереч ч.2 ст. 30 ЗУ «Про оплату праці» виплачував «на руки» без належного бухгалтерського обліку, витрат на оплату праці та без ведення достовірного обліку виконуваної ними роботи, чим порушив права громадян ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_11 та ОСОБА_13 на соціальні гарантії з охорони та забезпечення належних умов праці, права на пенсійне забезпечення за стажем роботи, на матеріальне забезпечення в порядку соціального страхування в старості, у разі хвороби, повної або часткової втрати працездатності, на матеріальну допомогу у разі безробіття.
На вказаний вирок суду першої інстанції заступник прокурора Чернівецької області ОСОБА_10 подав апеляційну скаргу в якій просить суд, скасувати вирок районного суду у зв`язку з неправильним застосуванням судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність та призначенням покарання, яке не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення і особі винного та ухвалити новий вирок, при цьому не оспорює висновок районного суду про вірність кваліфікації дій ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 172, ч.1 ст. 175 КК України і доведеність його вини у вчиненні даних кримінальних правопорушень.
Обвинувачений ОСОБА_8 на вище вказану апеляційну скаргу прокурора подав заперечення в якому просить апеляційний суд залишити апеляційну скаргу заступника прокурора Чернівецької області ОСОБА_10 без задоволення, а вирок Шевченківського районного суду м. Чернівці від 19 жовтня 2015 року без змін.
Заслухавши доповідача, який доповів зміст оскаржуваного вироку суду першої інстанції та основні доводи апеляційної скарги, думку прокурора який підтримав апеляційну скаргу тільки в частині призначення обвинуваченому ОСОБА_8 додаткової міри покарання за ч.1 ст.175 КК України у виді позбавлення права обіймати посади, пов`язані із виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно - господарських функцій строком 2 (два) роки та 6 (шість)місяців відмовившись від підтримання інших вимог апеляційної скарги, потерпілого ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ), який підтримав змінені вимоги апеляційної скарги прокурора, та заявив суду, що йому виплачена вся сума заборгованості по заробітній платі, обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_9 , які не заперечували, щодо задоволення змінених вимог апеляційної скарги прокурора, провівши апеляційний розгляд, дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, провівши судові дебати, заслухавши останнє слово обвинуваченого ОСОБА_8 , колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора, в частині, яку прокурор підтримав під час розгляду кримінального провадження в апеляційному суді підлягає до задоволення.
Так, апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_8 , обіймаючи посаду директора ПП «Монарх Буд», яке знаходиться на вул. Кобилянської, 22/7, будучи службовою особою наділеною на підставі статуту організаційно-розпорядчими та адміністративно - господарськими функціями, пов`язаними з здійсненням загального керівництва фінансово - господарською та поточною діяльністю підприємства, знаючи про порядок виплати заробітної плати, маючи реальну можливість та грошові кошти на рахунках підприємства, необхідні для виплати заробітної плати ОСОБА_7 , який працював у період з травня 2012 року по березень 2014 року, нараховував ОСОБА_7 заробітну плату, однак не виплачував нараховані суми коштів. Разом з цим ОСОБА_8 спрямовував грошові кошти на інші загально-виробничі витрати підприємства.
Крім цього, ОСОБА_8 , перебуваючи на посаді директора ПП «Монарх Буд» у період з листопада 2013 року по січень 2014 року використовував найману працю ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_14 та ОСОБА_13 , без належного оформлення трудових відносин, фактично допустив вказаних громадян до виконання робіт по ремонту приміщень ТОВ «Лігаприм» по вул.Головній, 31 в м. Чернівці. При цьому ОСОБА_8 трудові договори із найманими працівниками не уклав та записів до їх трудових книжок про працевлаштування не здійснив, заробітну плату працівникам всупереч ч.2 ст. 30 ЗУ «Про оплату праці» виплачував «на руки» без належного бухгалтерського обліку, витрат на оплату праці та без ведення достовірного обліку виконуваної ними роботи, чим порушив права громадян ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_11 та ОСОБА_13 на соціальні гарантії з охорони та забезпечення належних умов праці, права на пенсійне забезпечення за стажем роботи, на матеріальне забезпечення в порядку соціального страхування в старості, у разі хвороби, повної або часткової втрати працездатності, на матеріальну допомогу у разі безробіття.
Висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 175 КК України, тобто безпідставна невиплата заробітної плати громадянину ОСОБА_7 більш як за один місяць та ч. 1 ст. 172 КК України, а саме вчинення умисного, протиправного грубого порушення законодавства про працю, чим порушив права громадян ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_11 та ОСОБА_13 на соціальні гарантії з охорони і забезпечення належних умов праці, права на пенсійне забезпечення за стажем роботи, на матеріальне забезпечення в порядку соціального страхування в старості, у разі хвороби, повної або часткової втрати працездатності, на матеріальну допомогу у разі безробіття при обставинах, викладених у вироку є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам кримінального провадження та підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами в їх сукупності та учасниками судового провадження не оскаржується.

Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 15.05.2006 року «Про практику постановлення судами вироків (постанов) при розгляді кримінальних справ у апеляційному порядку», вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляції. Зокрема, якщо в апеляції порушено питання про скасування вироку суду першої інстанції у зв`язку із необхідністю застосування більш суворого покарання, апеляційний суд не наводить у вироку докази на підтвердження винуватості особи у вчиненні злочинів та доводи щодо кваліфікації діяння.

Згідно ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Так, відповідно до ч.1 ст. 175 КК України безпідставна невиплата заробітної плати, стипендії, пенсії чи іншої установленої законом виплати громадянам більш як за один місяць, вчинена умисно керівником підприємства, установи або організації незалежно від форми власності чи громадянином - суб`єктом підприємницької діяльності, - карається штрафом від п`ятисот до тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або позбавленням волі на строк до двох років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.
Як вбачається з вироку суду першої інстанції, ОСОБА_8 , визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст.172 та ч.1 ст.175 КК України та призначено останньому покарання за ч.1 ст.172 КК України у вигляді штрафу в розмірі 850 грн., а за ч.1 ст.175 КК України штрафу в розмірі 10200 грн., без застосування обов`язкового додаткового покарання передбаченого санкцією вказаної частини ст.175 КК України.

За таких обставин, колегія судді вважає, що суд першої інстанції необґрунтовано не застосував до обвинуваченого ОСОБА_8 , обов`язкове додаткове покарання, передбачене санкцією ч.1 ст.175 КК України у виді позбавлення права обіймати певні посади чи займатись певною діяльністю, а тому апеляція прокурора в цій частині обґрунтована і підлягає задоволенню.
Призначаючи вид та міру покарання ОСОБА_8 , суд першої інстанції дотримався вимог ст.ст. 65 - 67 КК України і врахував всіх обставини справи, дані про його особу та обставини які пом`якшують покарання, при цьому не знайшовши обставин які обтяжують покарання і прийшов до обґрунтованого висновку про призначення ОСОБА_15 покарання у виді штрафу.
Проте, помилково не призначив обов`язкову додаткову міру покарання передбачену санкцією ч.1 ст.175 КК України у виді позбавлення права обіймати певні посади чи займатись певною діяльністю та зазначив, що ОСОБА_8 є особою раніше судимого, посилаючись на вирок Заставнівського районного суду від 18.12.2014 року, так як кримінальне правопорушення по даному кримінальному проваджені він вчинив до винесення вказаного вироку, а судимість за раніше вчинене ОСОБА_8 кримінальне правопорушення вже погашена і в силу ст.89 КК України, останній вважається раніше не судимим.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_8 , вид та міру покарання, колегія суддів враховує, ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, а саме те, що обвинувачений ОСОБА_8 вчинив відповідно до ст. 12 КК України злочини невеликої тяжкості, всі обставини справи, суму заборгованості, особу обвинуваченого, який позитивно характеризується, знаходження на його утриманні двох малолітніх дітей, заподіяну шкоду потерпілим відшкодував повністю і останні з цього приводу до нього не мають ніяких претензій, а також те, що в силу ст.89 КК України ОСОБА_8 є особою, що не має судимості. З врахуванням наведеного колегія суддів вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_8 можливе без ізоляції від суспільства, а тому призначена судом першої інстанції основна міра покарання ОСОБА_8 у виді штрафу є необхідною й достатньою для його виправлення та попередження нових злочинів..

На думку колегії суддів, суд першої інстанції також допустився помилки і в частині призначення покарання у виді штрафу, а саме не зазначив кільком неоподаткованим мінімумам доходів громадян, відповідає призначена сума штрафу, як це передбачено відповідними санкціями статей КК України.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 374, 404, 405, 407, 409 та 420 КПК України, колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Чернівецької області, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу заступника прокурора Чернівецької області ОСОБА_10 на вирок Шевченківського районного суду м. Чернівці від 19 жовтня 2015 року, в частині яка підтримана прокурором в апеляційній інстанції - задовольнити.
Вирок Шевченківського районного суду м. Чернівці від 19 жовтня 2015 року, відносно ОСОБА_8 , в частині призначення покарання за ч.1 ст.175 КК України та ч.1ст.70 КК України - скасувати.
Призначити ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 175 КК України, покарання у виді штрафу - 600 ( шістсот) не оподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десть тисяч двісті ) грн., з позбавленням права обіймати посади, пов`язані із виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно- господарських функцій строком на 2 ( два ) роки 6 (шість) місяців.
Вважати ОСОБА_8 засудженим за ч.1 ст. 172 КК України до покарання у виді штрафу - 50 (п`ятдесят) не оподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.
На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначених ОСОБА_8 покарань, остаточно призначити йому покарання у виді штрафу - 600 ( шістсот) не оподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десть тисяч двісті ) грн., з позбавленням права обіймати посади, пов`язані із виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно- господарських функцій строком на 2 ( два ) роки 6 (шість) місяців.
Виключити з вступної та мотивувальної частини вироку посилання на те, що ОСОБА_8 неодноразово судимий.
В решті частині вирок Шевченківського районного суду м. Чернівці від 19 жовтня 2015 року, відносно ОСОБА_8 ,- залишити без змін.
Вирок апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, проте може бути оскаржений в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з моменту його проголошення.

Головуючий Судді Копія вірна суддя ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3