АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 614/569/15-к Головуючий 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11КП/790/1767/15 Головуючий апеляційної інстанції: ОСОБА_2
Категорія: ст.185 ч.3 КК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2015 року Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 і ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю: прокурора - ОСОБА_6 ,

адвоката - ОСОБА_7

обвинуваченого - ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові матеріали кримінального провадження № 614/569/15-к по обвинуваченню ОСОБА_8 за ст.185 ч.3 КК України
за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Борівського районного суду Харківської області від 26 червня 2015 року,-
В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Борівського районного суду Харківської області від 26 червня 2015 року щодо
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Борова Борівського району Харківської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого:
-27.03.1995 р. за ч.3 ст. 140 КК України до 3 років позбавлення волі з застосуванням ст.46-1 КК України та іспитовим строком 1 рік;
-17.04.1995 р. ч.2 ст.215-1 КК України до 2 років позбавлення волі з з застосуванням ст.46-1 КК України та іспитовим строком 1 рік;
-26.11.1996 р. за ч.3 ст. 140 КК України до 1 року 7 місяців 15 днів позбавлення волі;
-30.05.1997 p. за ч.2 ст.140, ст. 17, ч.2 ст. 140 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі,
-06.09.2000 р. за ч.2 ст. 140 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік та штрафом в розмірі 680 грн.;
-20.09.2001 р. за ч.2 ст. 185 КК України до 2 років 3 місяці позбавлення волі;
-27.04.2006 р. за ст.198, ч. 1 ст. 309, ч.2 ст. 309, ч.2 ст. 307, ст.395 КК України до 5 років позбавлення волі з застосуванням ст.75 КК України з іспитовим строком 3 роки;
-10.02.2009 р. за ч. 1 ст. 296 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі, 19.12.2013 р. постановою Дзержинського районного суду м. Харкова звільнений від покарання умовно-достроково на 5 місяців 25 днів,
-08.04.2015 року за ч.1 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі з застосуванням ст.75 КК України з іспитовим строком 1 рік,
останнього засуджено ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднано не відбуте покарання за вироком Борівського районного суду Харківської області від 08.04.2015 року і за сукупністю вироків визначено остаточне покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців.

На цей вирок обвинувачений подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вирок, а справу направити на новий судовий розгляд, посилаючись на те, що він засуджений за злочин, якого не скоював. Вважає, що судом було допущено неповноту судового розгляду.

Вислухавши доповідь судді, думки прокурора та адвоката, доводи обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого підлягає задоволенню, а кримінальне провадження закриттю, виходячи з наступного:
Як вважав встановленим суд першої інстанції, і про це зазначив в оскаржуваному вироку, ОСОБА_8 в період іспитового строку, 12 травня 2015 року близько 13.00години проник через незачинену хвіртку на територію домоволодіння ОСОБА_9 по АДРЕСА_2 і здійсни в крадіжку оцинкованої труби довжиною 2,98м. вартістю 326гривень, яку в подальшому продав ОСОБА_10 .
Обвинувачений ОСОБА_8 стверджував, що дійсно взяв трубу у свого рідного дядька (брата матері) ОСОБА_9 , оскільки цю трубу сам приніс до того на подвір`я зі своєї дачі. Повідомити про це дядька він не встиг, оскільки був затриманий і відбував адмінарешт.
У судовому засіданні апеляційного суду обвинувачений ОСОБА_8 надав судові копії 3-х постанов Борівського районного суду Харківської області, згідно однієї з яких, 8 травня 2015 року його ОСОБА_8 було визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.3 ст.178 КУпАП, та призначено адміністративний арешт на 5 діб з утриманням в ІТТ. Строк утримання ухвалено судом рахувати з моменту затримання 8 травня 2015 року 09год.40хв.
Виходячи з цього судового рішення, яке набрало чинності, ОСОБА_8 знаходився під арештом з 9.40години 8 травня 2015 року по 9.40годину 13 травня 2015 року, у зв`язку з чим не міг скоїти крадіжку 12 травня 2015 року близько 13.00години.
Згідно вимог пп.1 та 2 ч.1 ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.
Згідно вимог ч.1 ст.92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.
Доказів того, що обвинувачений у зазначений період не знаходився в ІТТ, як про те зазначено у постанові суду від 8.05.2015 року, орган досудового слідства і прокурор у визначеному законом порядку не надали, і процесуальна можливість надання таких доказів втрачена, оскільки відповідно до вимог ч.11 та 12 ст.290 КПК України сторони кримінального провадження зобов`язані здійснювати відкриття одне одній додаткових матеріалів, отриманих до або під час судового розгляду. Якщо сторона кримінального провадження не здійснить відкриття матеріалів відповідно до положень цієї статті, суд не має права допустити відомості, що містяться в них, як докази.
Хоча, заперечуючи свою вину у злочині, обвинувачений не заперечував того, що вилучив трубу з території домоволодіння ОСОБА_9 саме він, посилаючись на правомірність своїх дій, колегія суддів виходить з загального принципу презумпції невинуватості, закріпленого у ч. 4 ст.17 КПК України, згідно якої усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.
Згідно вимог ч.2 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що вирок Борівського районного суду Харківської області від 26 червня 2015 року щодо ОСОБА_8 має бути скасований, а кримінальне провадження - закриттю у зв`язку з не встановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи в суді і вичерпанням можливостей їх отримати, за п.3 ч.1 ст.284 КПК України.

Запобіжний захід колегія суддів скасовує у зв`язку із закриттям провадження.

Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 задовольнити.

Вирок Борівського районного суду Харківської області від 26 червня 2015 року щодо ОСОБА_8 скасувати.

Закрити кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_8 за ст.185 ч.3 КК України у зв`язку з не встановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи в суді і вичерпанням можливостей їх отримати, за п.3 ч.1 ст.284 КПК України.

Запобіжний захід скасувати.

Обвинуваченого ОСОБА_8 звільнити з під варти негайно в залі суду.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але на неї може бути подано касаційну скаргу безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту проголошення ухвали.

Головуючий-суддя суддя суддя
_________________ __________________ _________________

ОСОБА_11 ОСОБА_12 ОСОБА_13