Справа №212/6282/15-к
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 серпня 2015 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м.КривогоРогу у складі:

Головуючого-судді ОСОБА_1 ,

ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001036

відносно обвинуваченого

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,уродженця м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області, українець, громадянин України, освіта середня, не одружений, на утримані неповнолітніх дітей не має, не працює, інвалід 2 групи з дитинства, раніше судимий:

08.12.2008 року Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу за ч. 2 ст. 186,190 ч.2, 353 КК України до 4 років позбавлення волі. Звільнений 14.06.2011 року умовно-достроково на невідбутний термін 1 рік 2 місяців 17 днів,

10.11.2011 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 186,190 ч.2КК України до 4 років 3 міс. позбавлення волі. Звільнений 21.02.2015 року умовно-достроково на невідбутний термін 11 місяців 2 дня,

27.07.2015 року Тернівським районним судом м. Кривого Рогу за ч. 2 ст. 190 ст. 353 КК України ст.71 КК України, остаточно призначено 2 роки позбавлення волі

зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкав за адресою АДРЕСА_2 ,

В скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України,
Сторони кримінального провадження: прокурор прокуратури м. Кривого Рогу ОСОБА_4 , захисник ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:
14 квітня 2015 року близько 08 години 25 хвилин, ОСОБА_3 , діючи повторно, знаходячись неподалік Криворізької загальноосвітньої школи № 52, яка розташована по вул. Тухачевського, 7 в Жовтневому районі м. Кривого Рогу, реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману і звернення його на власну користь, з корисливих мотивів, ввівши в оману стосовно своїх дійсних намірів, представився малолітньому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , співробітником міліції, продемонструвавши при цьому невстановлену слідством ламіновану візитку, яку видав за службове посвідчення працівника правоохоронного органу, тим самим присвоїв владні повноваження службової особи, під приводом перевірки належного малолітньому ОСОБА_6 мобільного телефону, попросив у останнього мобільний телефон марки «Леново С650» ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 в корпусі сріблястого кольору, який знаходився у користуванні малолітнього та належав його батькові ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Малолітній ОСОБА_6 , будучи впевненим у доброчесних намірах ОСОБА_3 , сприймаючи його як співробітника міліції, добровільно передав останньому мобільний телефон марки ««Леново С650» ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , вартістю 2300 гривень.

Після чого ОСОБА_3 з місця вчинення злочину зник, використавши майно, яким він заволодів шахрайським шляхом, на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 2300 гривень.

Умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.2 ст.190 КК України за ознаками заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою /шахрайство /, вчинене повторно.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.2ст.190 КК України визнав повністю, пояснив, що скоїв кримінальне правопорушення при обставинах викладених в обвинувальному акті. В скоєному щиро кається.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 і прокурор вважали недоцільним досліджувати докази щодо обставин, які ніким не оспорюються.

Суд, враховуючи, що обвинувачений визнав себе винним у повному обсязі щодо фактичних обставин вчинення злочину та вказані обставини ніким не оспарюються, а йогосвідчення в судовому засіданні дають достатні підстави не сумніватися у добровільності його позиції, на підставі ч.3 ст.349 КПК України вважає необхідним визнати недоцільним дослідження доказів, що маються у криміннальному провадженні, щодо обставин, які ніким не оспорюються (зокрема-щодо факту скоєння обвинуваченим даного злочину та його обставин), та обмежити обсяг доказів, що підлягають дослідженню, допитом обвинуваченого та дослідженням документів, що характеризують його особу.

При цьому судом, відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України встановлено, що учасники судового процесу (зокрема-обвинувачений) правильно розуміють значення цих обставин та відсутні сумніви у добровільності їх позицій, а також роз`яснено їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Кримінальним правопорушенням потерпілому ОСОБА_6 завдано матеріальну шкоду на загальну суму 2300 гривень, шкода не відшкодована, цивільний позов не заявлено.

Судових витрат по кримінальному провадженню не має.

Обставинами, які пом`якшують покарання відповідно до ст. 66 КК України суд визнає щире каяття.

Обставиною, яка обтяжуює покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України є рецидив злочину.

Обвинувачений на обліку в ПНД у лікаря нарколога і у лікаря психіатра в теперішній час не перебуває, за місцем проживання характеризується як особа на яку скарги не поступали

При призначенні покарання суд згідно ст..65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання,необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Обвинувачений ОСОБА_3 скоїв злочин, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості.

Суд приймає до уваги обставини скоєння злочину, повне визнання своєї вини, щире каяння і активне сприяння обвинуваченим розкриттю злочину і вважає, що йому слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції передбаченої законом.

Вироком Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 27.07.2015 року ОСОБА_3 засуджений за ч. 2 ст. 190 ст. 353 КК України з застосуванням ст.71 КК України до 2 років позбавлення волі, злочин скоїв до постановлення вироку, тому остаточне покарання йому слід призначити за сукупністю злочинів відповідно до ч.4 ст.70 КК України.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 у даному кримінальному провадженні обирався у вигляді особистого зобов`язання.

Керуючись ст.370 - 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України та призначити йому покарання по ч.2 ст.185 КК України 2 (два) роки позбавлення волі.

Згідно ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань, приєднати частково, а саме 6 місяців невідбуте покарання, призначене вироком Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 27.07.2015 року і остаточно призначити ОСОБА_3 покарання 2 (два) роки 6 місяців позбавлення волі.

Строк відбуття покарання обчислювати з моменту затримання за вироком Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 27.07.2015 року з 28 липня 2015 року, зарахувавши строк тримання під вартою.

Цивільний позов не заявлено.

Судових витрати по кримінальному провадженню немає.

Речовий доказ - сім. картка з номером НОМЕР_3 оператора «Київстар» передана к камеру речових доказів Жовтневого РВ КМУ повернути потерпілому.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку протягом 30 днів з дня його проголошення, обвинуваченим в той же термін з дня отримання копії вироку.

Суддя ОСОБА_8