АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 527/1602/15-к Номер провадження 11-кп/786/641/15Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
Категорія ч.2 ст. 186 КК України ТЗ
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 вересня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

представника потерпілої ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000238 за апеляційною скаргою прокурора прокуратури міста Глобине ОСОБА_8 на ухвалу Глобинського районного суду Полтавської області від 21 липня 2015 року,

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою обвинувальний акт по обвинуваченню ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України (кримінальне провадження № 0000238 від 27.03.2015), повернуто прокурору.

Приймаючи таке рішення суд зазначив, що обвинувальний акт не містить: даних про місце народження потерпілої ОСОБА_10 ; повного викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, що порушує право ОСОБА_9 на захист, а саме не описано, які саме дії, спрямовані на відкрите викрадення чужого майна, були вчиненні ОСОБА_9 та які дії вчинялися ним, як саме, з якою метою і свідчать про погрозу застосування насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої, зокрема має бути зазначено, яке було застосовано до потерпілої фізичне чи психічне насильство, тобто не викладена об`єктивна сторона злочину, що суперечить п. 1 ч. 1 ст. 91 КПК України.

Також суд, повертаючи обвинувальний акт вказав про те, що з реєстру матеріалів досудового розслідування по даному кримінальному провадженню вбачається, що доступу до матеріалів досудового розслідування не було надано потерпілій ОСОБА_10 , що є порушенням її прав, передбачених п. п. 2, 4, 11, 13 ч. 1 п. 5 ч. 2 ст. 56 КПК України.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції. Свої вимоги прокурор обґрунтовує тим, що не зазначення в обвинувальному акті місця народження потерпілої не створило перешкод для її виклику та призначення судового розгляду. У формулюванні обвинувачення міститься диспозиція ч. 2 ст. 186 КК України, оскільки у ньому зазначено, що ОСОБА_9 умисно, з корисливих мотивів, із погрозою застосування насильства вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України. Крім того прокурор зазначив, що потерпілій про закінчення досудового розслідування та направлення обвинувального акту до суду було направлено повідомлення та роз`яснено, що вона має можливість ознайомитись із матеріалами у суді, якщо заявить клопотання.

Представник потерпілої в інтересах останньої подав заперечення у яких, посилаючись на порушення процесуальних прав потерпілої ОСОБА_10 , яке не можна відновити і забезпечити в повному обсязі реалізацію принципу забезпечення доведеності вини без повернення обвинувального акту прокурору, просить ухвалу залишити без зміни.

При цьому представник потерпілої зазначає, що в порушення ст. 56 КПК України потерпіла не була належним чином повідомлена про завершення досудового розслідування та відкриття сторонам кримінального провадження матеріалів, тобто доступу до матеріалів досудового розслідування їй не надавалося, а якщо сторона кримінального провадження не здійснить відкриття матеріалів відповідно до положень цієї статті, суд не має право допустити відомості, що містяться в них як докази.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні, доводи представника потерпілої, який вважав ухвалу суду законною та обґрунтованою, вивчивши та перевіривши обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000238 з додатками, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, суд має право зі стадії підготовчого судового засідання повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Згідно з п.3 та п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити: дані про місце народження потерпілої; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

При цьому відповідно до вимог ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, крім іншого, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення).

Колегія суддів погоджується з висновками, викладеними в ухвалі суду першої інстанції, про те, що вказаним вимогам закону обвинувальний акт не відповідає, оскільки обвинувальний акт не містить даних про місце народження потерпілої.

Крім того при викладенні в обвинувальному акті фактичних обставин злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, не зазначено, які саме дії ОСОБА_9 , спрямовані на відкрите викрадення чужого майна та які дії вчинялися ним, як саме, з якою метою і свідчать про погрозу застосування насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої і не конкретизовано, яке було застосовано до потерпілої фізичне чи психічне насильство.

Відсутність таких обставин свідчить про порушення органами досудового розслідування вимог п. п. 3, 5 ч. 2 ст. 291 КПК України та є безумовною підставою для повернення обвинувального акту прокурору.

Також колегія суддів погоджується і з висновками суду першої інстанції про те, що реєстр матеріалів досудового розслідування не містить даних про надання доступу до матеріалів досудового розслідування потерпілій ОСОБА_10 , що свідчить про порушення вимог ст. 290 КПК України.

Що стосується тверджень прокурора про те, що ознайомлення з матеріалами провадження є правом потерпілої, яким вона може скористався, після призначення справи до судового розгляду, не спростовують таких висновків суду.

За таких обставин колегія суддів визнає апеляційну скаргу прокурора необґрунтованою.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 376, 405, 407 КПК України, колегія суддів ,

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу прокурора прокуратури міста Глобине ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Глобинського районного суду Полтавської області від 21 липня 2015 року, якою обвинувальний акт по обвинуваченню ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України ( кримінальне провадження № 0000238 від 27.03.2015), повернуто прокурору без зміни.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4