Ширяївський районний суд Одеської області
16.03.2015Справа №: 518/203/15-к Провадження № 1-кс/518/47/2015

УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 березня 2015 року Ширяївський районний суд Одеської області
у складі: слідчого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
скаржника ОСОБА_4
представника скаржника ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Ширяєве справу за скаргою ОСОБА_4 на дії слідчого Ширяївського РВ УМВС України в Одеській області,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 була подана скарга на постанову від 15.12.2014 року про закриття кримінального провадження № 0001016 від 10.10.2013 року, яка була порушена за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України за фактом підробки договору позики від 30.03.2011 року.

В судовому засіданні представник скаржника підтримала позицію свого довірителя, та пояснила, що слідчий СВ Ширяївського РВ винесла постанову про закриття кримінального провадження за фактом підробки договору позики, так я к слідчий ОСОБА_6 передчасно дійшла висновку про відсутність в діях ОСОБА_7 складу злочину, а саме підроблення документу, який надає права або звільняє від обов`язків, в даному випадку договору позики від 30.03.2011 року, укладеної між ОСОБА_8 та ОСОБА_4 . Розслідуючи вказане кримінальне провадження, слідчий ОСОБА_6 халатно поставилась до з`ясування фактичних обставин щодо складання документу - договору позики від 30.03.2011 року. Для з`ясування питання чи саме сторонами договору був підписаний договір позики від 30.03.2011 року, ОСОБА_6 відібрала зразки підпису лише ОСОБА_4 , при цьому зразки підпису другої сторони договору - ОСОБА_9 не відбирались. У ОСОБА_9 взагалі не відбиралось пояснення, при яких обставинах укладався договір позики від 30.03. 2011 року, де саме та коли набирався текст вказаної угоди та за допомогою якої комп`ютерної та коп`ютерно-множувальної техніки. Неповнота та односторонність у зборі доказів по вказаному кримінальному провадженні призвело до того, що призначені в рамках розслідуваного кримінального провадження судові почеркознавчі експертиз за постановами слідчого надали неповний та недостатній висновок про те, що підписи ОСОБА_4 були зроблені саме на оригіналі договору позики від 30.03.2011 року та саме в день складання вказаного договору. Для проведення почеркознавчої експертизи слідчим ОСОБА_6 чомусь виносяться дві різні постанови від 06.01.2014 року за текстом 2013 року, та від 02.03.2014 року з абсолютно ідентичним текстом. За висновком експерта № 93 п від 11.04.2014 року встановлено, що підпис, прізвище, ініціали та дата від імені ОСОБА_4 у договорі позики від 30 березня 2011 року виконані ОСОБА_4 . На інші питання експерт не змогла відповісти за відсутністю необхідних методик проведення вказаних досліджень. В подальшому за постановою слідчого від 22.05.2014 року було доручено проведення судової почеркознавчої експертизи експертам відділу ОНДІСЕ . Нащо було листом за червень 2014 року за підписом Директора ОНДІСЕ повідомлено про неможливість здійснити технічну експертизу давності написання рукописного тексту за методикою, наведеною в Реєстрі методик проведення експертиз через відсутність в установі сучасного коштовного обладнання, необхідного для виконання подібного роду досліджень. В зв`язку з тим, що основними питаннями були саме питання давності написання та встановлення хто та коли склав підробний документ, слідчий повинна була відмовитись від проведення почеркознавчої експертизи в ОНДІСЕ та призначити проведення експертизи в інституті, який має необхідне обладнання для проведення таких складних експертиз. В порушення норм закону, слідчий ОСОБА_6 наполягла на продовженні терміну проведення вказаної експертизи та отримала відповідний висновок. За висновком проведеної почеркознавчої експертизи від 28.11.2014 року досліджувальний запис « ОСОБА_4 », виконаний саме ОСОБА_4 . Запис « 0.01.2011 року» та короткий підпис ОСОБА_4 якою особою саме виконано, експертним шляхом встановити не вдалось. Відповідно, висновок експерта від 28.11. 2014 року протирічить в цій частині висновку експертизи від 11.04. 2014 року.
Але слідчий ОСОБА_6 , виносячи постанову про закриття кримінального провадження, робить висновок про відсутність в діях ОСОБА_10 складу злочину, передбаченого ч. 1 ст.358 КК України, посилається одночасно як на висновок експерта від 11.04. 2014 року, так і на висновок експерта від 28.11.2014 року, які протирічать один одному. При цьому в порушення порядку проведення експертиз, не усуває протиріччя шляхом призначення та проведення експертизи в іншому експертному закладі України, хоча ОСОБА_4 своєю заявою просила призначити проведення експертизи саме в Львівському науково-дослідному інституті експертиз. Крім того, до призначення почеркознавчої експертизи, 05.05.2014 року слідчим ОСОБА_6 направляється до слідчого судді Ширяївського районного суду клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, в якому ставить питання до доступ до речей, які знаходяться у позивача ОСОБА_10 та виноситься ухвала Ширяївського районного суду про тимчасовий доступ до оригіналу розписки та узгодження до даної розписки, які знаходяться саме у ОСОБА_11 . В рамках кримінального провадження складено протокол тимчасового доступу до речей і їх тимчасового вилучення, при якому ОСОБА_12 , як захисник ОСОБА_9 видав оригінали документів. Вважають, що слідчому видала оригінали документів не уповноважена на те особа - захисник ОСОБА_12 , статус якого в рамках вказаного кримінального провадження не визначений, так як не встановлено статус його довірителя - ОСОБА_9 , який навіть не був допитаний в якості свідка по вказаному кримінальному провадженні. Але навіть якби ОСОБА_10 набув статусу свідка, то ОСОБА_12 видавати слідству будь-які документи, речові докази та інше не мав права, так як ОСОБА_10 в якості свідка відповідно до ст. 66 КПК України має право користуватися під час давання показань та участі у проведенні інших процесуальних дій правовою допомогою адвоката. Відповідно, в даному випадку права ОСОБА_12 як захисника похідні від прав ОСОБА_9 , який не набув ні статусу свідка, ні статусу тим більше підозрюваного. Вказаний факт свідчить про те, що оригінали документів, які видавав ОСОБА_12 під час досудового розслідування кримінального провадження , видані ним в порушення норм КПК України і не можуть слугувати доказами по справі. Не допитавши ОСОБА_9 з приводу вказаних документів і які з них є оригіналами, слідчий не пересвідчилась в том, що їй видано саме оригінали документів, а фактично повірила «на слово», та довіряючи особисто ОСОБА_12 , встановила що видані ним документи є оригіналами та направила їх для проведення експертизи.
Прокурор в судовому засіданні підтримав доводи представника скаржника та не заперечував проти задоволення скарги.

З матеріалів кримінального провадження, досліджених в судовому засіданні, вбачається, що досудове розслідування по даному факту проведено не повно. А саме, не встановлено статус ОСОБА_9 , який навіть не був допитаний в якості свідка по вказаному кримінальному провадженні, а також не встановлено статус ОСОБА_12 , який видавав оригінали документів, але не мав на то права, а тому слідчий не пересвідчилась, в тому, що їй видано саме оригінали документів.

За таких обставин, доводи заявника та її представника є обґрунтованими, а постанова про закриття кримінального провадження №0001016 від 10.10.2013 року підлягає скасуванню.

Керуючись ст. 303-309 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_4 на постанову слідчого Ширяївського РВ УМВС України в Одеській області по кримінальному провадженню № 0001016 від 10.10.2013 року задовольнити.
Скасувати постанову слідчого Ширяївського РВ УМВС України в Одеській області про закриття кримінального провадження № 0001016 від 10.10.2013 року.

Матеріали кримінального провадження повернути прокурору Ширяївського району для організації досудового розслідування з врахуванням доводів заявника, які викладені в мотивувальній частині даної ухвали.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ( підпис)
Суддя ОСОБА_13

Секретар суду