Справа № 1-40/11 р.
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2011 р. року Гадяцький районний суд Полтавської області в складі:

головуючої судді Харлан Н.М.

при секретарі Дроботя Л.М.

з участю прокурора Хижняк І.В., Тетері В.А.

адвоката ОСОБА_1

потерпілої ОСОБА_2

підсудного ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Гадяч кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, працює пасічником СТОВ Воскобійники, українець, громадянин України, розлучений, неповнолітніх утриманців не має, раніше не судимий,

в злочині, передбаченому ч.1 ст. 122 КК України, суд

в с т а н о в и в :

09 травня 2010 року близько 12 години 50 хвилин на території спільного господарства по вул. С. Білохи, 58 в м. Гадяч на грунті особистих неприязних стосунків між колишнім подружжям ОСОБА_3 та ОСОБА_2 виникла сварка. Під час даної сварки ОСОБА_3 умисно наніс удар металевою стулкою гаражних ворітпо тулубу та голові ОСОБА_2 В подальшому конфлікт продовжився і ОСОБА_3 штовхнув ОСОБА_2 на землю та продовжив наносити удари ногами та кулаками по тулубу та голові потерпілої. В результаті нанесених ударів у ОСОБА_2 згідно висновку судово-медичної експертизи №2434 від 02.12.2010 року виявлені тілесні ушкодження у вигляді часткового розриву лівого ключично-акроміального сполучення з пошкодженням звязок лівого плечового суглобу, закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку,перелому кісток носу, гематоми, синців та саден шкіри голови, тулубу, кінцівок та відносяться до ушкоджень середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоровя.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_3 вину в предявленому органами досудового слідства обвинуваченні згідно його пояснень визнав частково і суду показав, що 09 травня 2010 року близько 13 години він приїхав до госпоадсртва по вул. С.Білохи, 58, м. Гадяч, яке на той час було спільною власністю його та потерпілої. Домоволодіння не було розділене на той в час в натурі між ними. ОСОБА_3 приїхав до господарства щоб взяти деякі свої речі та привіз березовий сік для свого сина ОСОБА_4. В цей час вдома буда потерпіла, яка агресивно його зустріла та почала кричати на нього, оскільки між ними вже тривалий час існували неприязні відносини в звязку з розподілом майна. Підсудний спочатку зайшов до літньої кухні, а потім до гаража. Коли він зачинив ворота гаража та повернувся до ОСОБА_2 обличчям, вона вчетилася в його обличчя нігтями. Захищаючись від її протиправних дій, ОСОБА_3 відштовхнув та пішов із подвіря. Від його поштовху потерпіла впала на землю. Більше ніяких тілесних ушкоджень він їй не спричинював.

Потерпіла ОСОБА_2 суду показала, що 09 травня 2010 року вдень вона перебувала вдома. Між нею та колишнім чоловіком ОСОБА_3 склалися неприязні стосунки через розподіл домоволодіння. В цей день підсудний прийшов на територію спільного господарства та почав заходити до приміщення літньої кухні та гаража. Оскільки у потерпілої не було ключів від цих будівеь, так як ОСОБА_3 забрав їх, вона вирішила скористатися тим, що ворота гаража відчинені та забрати свої речі. Зайшовши до приміщення гаража вона раптово відчула удар стілкою поріт по тулубу та голові від чого її рука оніміла. Будучи затиснутою воротами, вона намагалася захищатися і подряпала ОСОБА_3 обличчя. Підсудний послабив тиск на ворота і вона змогла вирватися та почала тікати до будинку. Не втримавшись на ногах вона впала і в цей час ОСОБА_3 наніс їй кілька ударів потголові та тулубу кулаками та ногами. Під час побиття їй на телефон зателефонував син ОСОБА_4. Коли потерпіла намагалася сказати сину що її бє батько, підсудний вибив у ОСОБА_2 з рук телефон і від удару обземлю він розбився. Після цього ОСОБА_3 пішов з господарства. Невдовзі прийшов син ОСОБА_5 та приїхав знайомий ОСОБА_6 які надали їй першу медичну допомогу та викликали працівників міліції та швидку допомогу. ОСОБА_2 переконана, що підсудний вчинив злочин відносно неї з метою залякати та примусити відмовитися від своєї частки у спільному майні. Потерпіла ввжає, що дії ОСОБА_3 слід кваліфікувати за ч.2 ст. 122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, вчинене з метою залякування потерпілого.

Свідок ОСОБА_5 суду показав, що він на даний час навчається в м. Суми. 09 травня 2010 року він був в гостях у матері ОСОБА_2 в м. Гадяч по вул. С.Білохи, 58. В обідній час він пішов у магазин і мати залишилася сама вдома. Близько 13 години він вирішив зателефонувати ОСОБА_2 на мобільний телефон і почув схвилбований голос матері яка повідомила, що батько (тобто ОСОБА_3Г.) її бє і відразу звязок перервався. Свідок відразу направився додому та побачив ОСОБА_2, яка була побита, одяг на ній був порваний. Вдома також був ОСОБА_7, який викликав швидку та дільничного. Свідок після цього розмовляв із ОСОБА_3, на що він відповів, що потерпілу легше вбити а ніж ділити майно.

Свідок ОСОБА_8 суду показав, що він перебуває у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_2 та проживають разом в ІНФОРМАЦІЯ_5. 09 травня 2010 року він знаходився на чергуванні в приймальному відділенні Гадяцької ЦРЛ. Після 13 години до нього на мобільний зателефонувала кувшинова К.Г. і повідомила, що ОСОБА_3 щойно побив ОСОБА_9 в господарстві де вона мешкає. При огляді потерпілої було виявлено гематому лівого ока, носова кровотеча, за лівим вухом гематома, в області голови 5-6 гематом, перелом носа зі зміщенням, на тілі безліч гематом, на спині відпечатка підошви черевика і пісця цього поміщено до неврологічного відділення. Підсудний неодноразово приходив до них додому та вчиняв сварки, виганяв із будинку.

Свідок ОСОБА_6 суду показав, що 09 травня 2010 року на прохання ОСОБА_2 він заїхав в обідній час до неї додому за адресою вул. С. Білохи, 58 м. Гадяч щоб забрати передачу в м. Київ. ОСОБА_6 побачив автомобіль ОСОБА_3 ВАЗ 2104, який стояв біля воріт і вирішив заїхати пізніше. Через 40 хвилин він повернувся і бачив як підсудний відїзджає від будинку, саме він був за кермом. Пройшовши у двір ОСОБА_6 побачив ОСОБА_2, яка лежала на порозі будинку. На тілі та обличчі потерпілої було видно кров, вона була в порваному та брудному одязі. ОСОБА_2 повідомила, що її побив ОСОБА_3 Через деякий час прийшов її син ОСОБА_10 та вони разом надавали потерпілій допомогу. Також пізніше прийшла подруга ОСОБА_11, з якою ОСОБА_2 доправили до лікарні.

Свідок ОСОБА_11 дала суду покази, аналогічні показав інших свідків.

Свідок ОСОБА_12 суду показала, що вона проживає по-сусідству із вертелецькою А.О. та перебувала в добрих стосунках з підсудним та потерпілою. 09 травня 2010 року вона знаходилася вдома та бачила як в обідній час на своєм автомобілі приїхав ОСОБА_3 Потім ОСОБА_3 пішов в підвал будинку, де взяв якусь пляшку та вийшов. Потерпіла весь час ходила за ним та провокувала суперечки. Підсудний кілька разів сказав їй: ОСОБА_2, не чіпай мене!. Після цього свідок чула по голосам, що вони конфліктують біля гаража, а потім сідок бачила як ОСОБА_3 вибіг з літньої кухні, а ОСОБА_2 бігла за ним слідом та хапала його за плечі. Підсудний відштовхнув її і вона впала на землю. ОСОБА_3 пішов із господарства, а потерпіла після цього йшла до будинку та розмовляла по мобільному телефону.

Свідки ОСОБА_13 та ОСОБА_14 суду показали, що вони як працівники міліції відбирали пояснення у потерпілої ОСОБА_2 та проводили її допит під час досудового слідства. Потерпіла жодного разу не говорила про те, що ОСОБА_3 прибув у їхнє спільне господарство та побив її 09 травня 2010 року з метою залякати ОСОБА_2 та примусити відмовитися від частки у спільному майні.

Крім показів потерпілої та свідків, вина ОСОБА_3 у вчиненні злочину підтверджується такими матеріалами кримінальної справи:

- протоколом огляду місця події та фототаблицями де зафіксовано місце скоєння злочину; /а.с.41-44/

- висновком судово-медичної експертизи №2434 від 02.12.2010 р., згідно якого гр.ОСОБА_2 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді часткового розриву лівого ключично-акроміального сполучення з ушкодженням зв?язок лівого плечового суглобу, закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, перелому кісток носу, гематоми, синців та саден шкіри голови, тулубу, кінцівок та відносяться до ушкоджень середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров?я; /а.с.167-170/

- висновком судово-медичної експертизи №2435 від 02.12.2010 р., згідно якого покази потерпілої ОСОБА_2 надані нею в ході проведення відтворення обстановки та обставин події злочину загалом не протирічать об?єктивним даним судово-медичної експертизи гр.ОСОБА_2; /а.с.162-163/

- висновком судово-медичної експертизи №2436 від 02.12.2010 р., згідно якого покази підозрюваного ОСОБА_3 дані ним в ході проведення відтворення обстановки та обставин події злочину відповідають давності нанесення тілесних ушкоджень, та протирічать в кількості та механізму нанесення тілесних ушкоджень об?єктивним даним судово-медичної експертизи гр.ОСОБА_2; /а.с.174-175/

- висновком судово-медичної експертизи №281 від 17.11.2010 року, згідно якого у ОСОБА_3 виявлені слідуючі тілесні ушкодження: а) подряпини обличчя, правого передпліччя, що кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасний розлад здоров?я; б)садна лівого передпліччя, що кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасний розлад здоров?я./а.с.156-157/

- протоколом відтворення обстановки та обставин події за участю потерпілої ОСОБА_2 від 10.11.2010 року, згідно якого остання показав яким чином їй заподіяв тілесні ушкодження гр.ОСОБА_3 та фототаблицями; /а.с.108-123/

- протоколом відтворення обстановки та обставин події за участю підозрюваного ОСОБА_3 від 18.11.2010 року, згідно якого останній показав свою версію заподіяння тілесних ушкодженнь ОСОБА_2 та фототаблицями; /а.с.137-147/

- копією ухвали Гадяцького районного суду про відкриття провадження у справі, щодо розподілу спільного майна подружжя ОСОБА_2./а.с.106/

- протоколом очної ставки між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на якій остання підтвердила свої покази, щодо заподіянння їй тілесних ушкоджень та спростувала покази ОСОБА_3

27 грудня 2010 року в.о. прокурора Гадяцького району Перскевичем П.В. було внесено постанову відповідно до ст. 231 КПК України про перекваліфікацію дій підсудного ОСОБА_3 з ч.2 на ч.1 ст. 122 КК України.

Потерпіла ОСОБА_2 та її представник адвокат ОСОБА_15 наполягади в судовому засіданні на визнанні винним ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 122 КК України.

Суд погоджується з постановою в.о. прокурора від 27 грудня 2010 року з наступних підстав: відповідно до протоколу допиту її в якості потерпілої на досудовому слідстві (а.с.80) вона не зазначала, що метою візиту колишнього чоловіка ОСОБА_3 09 травня 2010 року до їхнього спільного господарства було залякати ОСОБА_2 та примусити її відмовитися від частки у спільному майні. Не вказувала вона і про те, що наносячи їй удари, ОСОБА_3 діяв з метою залякати її. Крім того, сідок ОСОБА_12 суду показал, що потерпіла перша спровокувала конфлікт між нею та ОСОБА_3.

Таким чином, суд приходить до висновку про кваліфікацію дій підсудного за ч.1 ст. 122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але яке спричинило тривалий розлад здоровя.

Призначаючи підсудному покарання, суд враховує, що ОСОБА_3, будучи раніше не судимий, вчинив нетяжкий злочин, вину визнав частково, по місцю роботи та проживання характеризується позитивно, примусового лікування не потребує, збитки не відшкодував.

Обставин, що помякшують та обтяжують покарання ОСОБА_3, судом не встановлено.

Цивільний позов прокурора Гадяцького району в інтересах держави в особі фінансового управління Гадяцької райдержадміністрації про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, слід задовольнити повністю. вина підсудного доведена досудовим та судовим слідством. Відповідно до довідки Гадяцької ЦРЛ №534 від 16.02.2011 року ОСОБА_2 знаходилася на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділенні протягом 22 календарних днів з 09.05.2010 року по 31.05.2010 рік. На її лікування установою затрачено 1324 грн.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню.

До такого висновку суд приходить на підставі наступного: згідно наданих суду чеків на придбання ліків, в звязку з лікуванням травми, отриманої потерпілою 09 травня 2010 року в результаті протиправних дій підсудного, ОСОБА_2 було затрачено на лікування 6686 грн. 31 коп. Потерпіла надала до суду виписку з історії хвороби №2843/412 про перебування її на лікуванні в неврологічному відділенні Гадяцької ЦРЛ з 09 по 31 травня 2010 року, ксерокопію медичної книжки про перебування її на прийомі у лікаря 25.06.2010 року та виписний епікріз з історії хвороби від 05.11.2010 року. Даними документами підтверджено факт лікування ОСОБА_2 отриманих травм 09.05.2010 року. Як пояснили свідки та сама потерпіла, її одяг під час описаних подій було пошкоджено, а саме халат та натільна білизна. Відповідно до наданих суду чеків вартість халата становить 450 грн., а білизни 350 грн.

Суд вважає, що не підлягають задоволенню позовні вимоги про відшкодування вартості мобільного телефону на суму 3999 грн. досудовим слідством не було встановлено даного факту. ОСОБА_2, будучи допитаною на досудовому слідстві не повідомляла про те, що ОСОБА_3 розбив її телефон. Також дана обставина не підтверджується показами сідка ОСОБА_12, яка була очевидцем конфлікту і повідомила, що по завершенню бійки, ОСОБА_3 пішов із господарства, а ОСОБА_2 почала розмовляти по мобільному телефону.

Позовні вимоги ОСОБА_2 морального характеру підлягають частковому задоволенню: суд бере до уваги те, що потерпіла пережила фізичний біль та страждання, потребувала значного часу для відновлення свого здоровя. Вживала заходів для налагодження звичного способу життя.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд

з а с у д и в :

ОСОБА_3 за ч.1 ст. 122 КК України до обмеження волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити від відбування покарання ОСОБА_3, якщо він протягом 1 року та 6 місяців не вчинить нового злочину та відповідно до ст. 76 КК України виконуватиме покладені на нього обовязки, а саме: повідомляти органи КВІ про зміну місця проживання та роботи, періодично зявлятиметься на реєстрацію.

Міру запобіжного заходу залишии попередню- підписку про невиїзд.

Цивільний позов прокурора прокурора Гадяцького району в інтересах держави в особі фінансового управління Гадяцької райдержадміністрації про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь фінансового управління Гадяцької райдержадміністрації 1324 (одна тисяча триста двадцять чотири) гривні.

Цивільний позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду в сумі 7486 (сім тисяч чотириста вісімдесят шість) гривень 31 копійку та моральну шкоду в сумі 7000 (сім тисяч) гривень.

На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Полтавської області через Гадяцький районний суд протягом 15 діб з часу проголошення.

Головуюча: Н. М. Харлан