Справа № 171/1764/15-к

В И Р О К
іменем України
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, у шлюбі не перебуває, раніше не судимого, не працюючого,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та мешканця АДРЕСА_2 , громадянина України, у шлюбі не перебуває, раніше не судимого, не працюючого,
у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України,
встановив:
26 червня 2015 року близько 23 год. ОСОБА_4 , знаходячись в гостях у ОСОБА_5 , що проживає в АДРЕСА_2 , запропонував останньому вчинити крадіжку металевих виробів з літньої бані, що розташована на подвір`ї домоволодіння АДРЕСА_3 вказаного населеного пункту та належить гр. ОСОБА_6 , на що останній погодився.
В цей же вечір близько 23 год. 30 хв. ОСОБА_4 за попередньою змовою із ОСОБА_5 прийшли до домоволодіння, що належить потерпілій ОСОБА_6 , після чого ОСОБА_5 залишився чекати ОСОБА_4 та слідити, щоб їх ніхто не побачив, а ОСОБА_4 шляхом вільного доступу через паркан зайшов на територію вказаного домоволодіння, де проник в приміщення літньої бані, звідки скоїв крадіжку чавунних тисків, вартістю 800 гр., та сокири, вартістю 50 гр., які переніс до огорожі домоволодіння, після чого ОСОБА_4 разом із ОСОБА_5 перенесли викрадене майно до місця проживання ОСОБА_5 . Злочинними діями ОСОБА_4 та ОСОБА_5 потерпілій ОСОБА_6 завдано майнову шкоду на загальну суму 850 гр.
Обвинувачений ОСОБА_4 вину свою визнав повністю та пояснив, що він дійсно за попередньою змовою із ОСОБА_5 вчинив крадіжку чавунних тисків та сокири з літньої бані потерпілої ОСОБА_6 . Вказаний злочин вчинив з метою отримання коштів від продажу викраденого, оскільки його мати та вітчим зловживають спиртними напоями, він не працює, у нього не було коштів для придбання продуктів харчування, тому отриманні від продажу викраденого майна кошти він витратив на придбання продуктів.
Обвинувачений ОСОБА_5 вину визнав повністю та пояснив, що на пропозицію ОСОБА_4 , який є його другом, він погодився вчинити крадіжку майна у ОСОБА_6 , оскільки ОСОБА_4 потрібні були гроші на придбання продуктів харчування. Крадіжку з бані ОСОБА_4 вчиняв самостійно, а він чекав його біля огорожі будинку і спостерігав, чи ніхто їх не бачить, після чого викрадене допоміг ОСОБА_7 віднести додому, а на наступний день викрадене продали, а кошти витратили на придбання продуктів харчування.
На підставі ч.3 ст.349 КПК України та за згодою сторін суд вважає недоцільним дослідження доказів по справі в повному обсязі, оскільки фактичні обставини ніким не оспорюються та відсутні сумніви стосовно добровільності та істинності їх позиції.
Оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вина обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, доведена.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 та ОСОБА_5 правильно кваліфіковано за ч.3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у приміщення чи інше сховище.
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжкого злочину, особу обвинувачених, обставини, які обтяжують та пом`якшують покарання.
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 раніше не судимі, характеризуються посередньо, на обліку у нарколога та психіатра не перебувають, не працюють, громадською корисною працею не займаються. Також суд враховує думку потерпілої, яка не має матеріальних претензій до обвинувачених.
Обставинами, що пом`якшують покарання, являється відшкодування завданої потерпілій шкоди, щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.
Суд, приймаючи до уваги вищевикладене, враховуючи конкретні обставини справи, дані щодо особи обвинувачених, вважає, що необхідним та достатнім для виправлення обвинувачених та попередження інших правопорушень з їх боку, є призначення покарання в межах санкції ч.3 ст.185 КК України у вигляді позбавлення волі зі звільненням від відбуття покарання з випробуванням згідно ст. 75 КК України.
Речовий доказ чавунні тиски, що знаходяться на зберіганні у потерпілої ОСОБА_6 , суд вважає за необхідне залишити власнику у відповідності до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 368-371, 373-374 КПК України, суд
ухвалив:
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 визнати винними у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та призначити кожному покарання у вигляді 3 років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити обвинувачених від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 1 рік.
Покласти на обвинувачених відповідно до положень ст.76 КК України наступні обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.
Контроль за поведінкою обвинувачених покласти на КВІ в Апостолівському районі Дніпропетровської області.
Іспитовий строк обчислюється відповідно до положень ст.165 КВК України з моменту проголошення вироку.
Речовий доказ по справі вважати повернутим потерпілій за належністю.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

На вирок може бути подано апеляцію до апеляційного суду Дніпропетровської області через Апостолівський районний суд в строк 30 діб з дня його проголошення, а особою, що перебуває під вартою, в той же строк з моменту вручення його копії.

Копію вироку негайно вручити прокурору, обвинуваченим і потерпілій.

Суддя: