Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/1301/15-к
Провадження № 1-кп/376/82/2015
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"29" липня 2015 р. Сквирський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю прокура ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000293 по обвинуваченню :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки с. Березянка Ружинського району Житомирської області, з професійно-технічною освітою, не працюючої, не одруженої, на утриманні двоє малолітніх дітей, жительки АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.125 ч.1 КК України,-

встановив:

Суд визнав доведеним, що 19 травня 2015 року близько 20 години, ОСОБА_4 знаходячись на проїжджій частині по провулку Молокова в м. Сквира Київської області, а саме навпроти жилого будинку №1, під час вияснення стосунків з ОСОБА_5 , на ґрунті ревнощів та раптово виниклих неприязних відносин, умисно нанесла декілька ударів кулаком в область голови та один удар долонею руки в область обличчя громадянки ОСОБА_5 , після чого схопила останню рукою за волосся ззаді та смикнула голову в сторону. На прохання припинити свої дії, ОСОБА_4 не реагувала та смикнувши ОСОБА_5 за волосся, остання не втрималася на ногах, внаслідок чого впала на асфальтне покриття дороги.

В результаті умисних дій ОСОБА_4 , ОСОБА_5 отримала наступні тілесні ушкодження: в області передньої поверхні лівого стегна в середній третині синець синього кольору овальної форми розміром 5x4 см., в області правого колінного суглобу садно овальної форми коричневого кольору розміром 3x2 см., кірки розташовані вище рівня шкіри, в області правої гомілки 5 синців характеру вищеописаного розміром від 3x2 см. до 4x3 см., в області правого ліктя по задній поверхні синець характеру вищеописаного розміром 2x1 см., в області зовнішньої поверхні лівого передпліччя синець характеру вище описаного розміром 2x1 см. та 1x0,5 см., на боковій поверхні шиї справа подряпина довжиною 0,3 см., в області верхньої та нижньої повіки лівого ока синець характеру вище описаного розміром 6x4 см., м`які тканини в області шиї по задній поверхні набряклі, болючі при пальпації на ділянці 7x4 см. Забій шийного відділу хребта, які згідно висновку експерта №13 від 22.05.2015 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

В ході судового розгляду кримінального провадження встановлено наступне.

Обвинувачена ОСОБА_4 вину свою у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, визнала повністю та пояснила, що на даний час вона проживає разом із цивільним чоловіком та двома малолітніми дітьми та не працює, так як перебуває у декретній відпустці по догляду за дітьми. 18 травня 2015 року до неї звернувся її чоловік та попрохав її віднести грошові кошти ОСОБА_6 , яка проживає в АДРЕСА_2 . Гроші вона мала передати як завдаток за морозильну камеру, про покупку якої домовився її чоловік. На той час ОСОБА_7 вона не знала та де вона проживає їй розповів чоловік. Де чоловік познайомився із ОСОБА_7 їй не відомо. Потім вона пішла до ОСОБА_7 та передала їй гроші в сумі 500 гривень. Наступного дня, тобто 19 травня 2015 року, коли вона взяла мобільний телефон чоловіка то помітила, що о 23 годині 30 хвилин він спілкувався по телефону з ОСОБА_7 . Вона чітко знала, що це телефонний номер ОСОБА_7 , та як раніше неодноразово телефонувала до чоловіка та запам`ятала її номер телефону. Далі, 19 травня 2015 року приблизно о 20 годині, коли вона перебувала в м. Сквира, то зустрілась із своїми кумами - ОСОБА_8 та ОСОБА_9 та розповіла їм, що підозрює свого чоловіка у сімейній зраді та запропонувала подругам піти з нею, для того щоб не було зайвого конфлікту. На її пропозицію дівчата погодились та вони втрьох направились до місця проживання ОСОБА_7 . Коли вони прийшли на вул. Молокова, то ОСОБА_7 була вдома. Вона покликала ОСОБА_7 та запита чому вона телефонувала її чоловікові у нічний час. На її претензії ОСОБА_7 заперечила та сказала, що нікому не дзвонила. Потім вона дістала телефон чоловіка та показала її дзвінок у нічний час. ОСОБА_7 продовжувала настоювати на тому, що вона не телефонувала її чоловікові. Потім вона взяла ОСОБА_7 лівою рукою за волосся та відкритою долонею правої руки нанесла декілька ударів по обличчю ОСОБА_7 . Потім між ними виникла штовханина в ході якої ОСОБА_7 розірвала їй футболку та золотий ланцюжок із кулоном. Внаслідок конфлікту та бійки вона ніяких тілесних ушкоджень не отримала та за медичною допомогою не зверталась. Наступного дня вона направилась до помешкання ОСОБА_7 для того щоб виріши спірні питання. Коли вона прийшла, то ОСОБА_7 сказала щоб вона заплатила їй за лікування 5000 гривень. Потім вона передала ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 500 гривень на лікування. На той час вона вирішила, що з ОСОБА_7 примирилась. Тобто, в сукупності вона ОСОБА_7 передала грошові кошти в сумі 1000 грн., (500 грн. з яких дала напередодні даної події, як завдаток за морозильну камеру та ці гроші вона не забирала). Розписок про те, що вона давала ОСОБА_7 грошові кошти не писали. Позовні вимоги потерпілої про стягнення матеріальної та моральної шкоди не визнала повністю.

Крім того, що обвинувачена ОСОБА_4 повністю визнала свою вину у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, суд оцінюючи в сукупності докази, що зібрані органами досудового розслідування та досліджені безпосередньо в судовому засіданні, дійшов висновку, що прокурором дії обвинуваченого кваліфіковані вірно та обгрунтовано по ч. 1 ст. 125 КК України, а також вина обвинуваченої у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення повністю доведена сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів.

Так, вина обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується показами потерпілої ОСОБА_5 , яка в судовому засіданні пояснила що, 19.05.2015 року в вечірній час вона знаходилась за місцем свого проживання, коли близько 20 год. 30 хв. прийшла невідома їй молода дівчина, яка з криками накинулась на неї, та почала безпідставно звинувачувати не зрозуміло в чому. Вони з цією дівчиною стояли на проїжджій частині дороги по пров . Молокова, саме в цей час до них підбігла обвинувачена та стала обзивати її різними нецензурними словами, звинувачувала її в тому, що вона з її чоловіком відпочивала в сауні в с. В. Єрчики 15.05.2015 року в вечірній час. Під час цих звинувачень ця жінка накинулася на неї та почала наносити удари кулаками по голові, вона як могла ухилялася від цих ударів, прикривалася руками, вона хватала її руками за волосся, а потім схопила рукою за волосся та різко смикнула її голову в сторону, при цьому в неї щось хруснуло в шийному відділі хребта. Після цього, вона не втрималася на ногах та впала на землю і подряпала собі ноги та руки. Так як на її крик прибігли сусіди та її донька з племінницею, то обвинувачена перестала наносити удари та відійшла в сторону. Наступного дня вона намагалася поговорити з обвинуваченою та просила сплатити їй кошти на лікування, але та категорично відмовилася і тому вона звернулася до міліції. Крім цього, під час даної події вона втратила свою золоту сережку, коли точно та де саме сказати не може. Позовні вимоги підтримала повністю

Крім того, вина обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується дослідженими, в ході судового розгляду документами, що є доказами у кримінальному провадженні, зокрема :

-витягом з ЄРДР про реєстрацію 21.05.2015 року кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України ( а.п. 1-2);

- заявою потерпілої ОСОБА_5 про кримінальне правопорушення від 21.05.2015 року ( а.п. 8);

- висновком судово-медичної експертизи №13 від 22.05.2015 року ( а.п. 14).

Таким чином, діяння обвинуваченої ОСОБА_10 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

При призначенні покарання обвинуваченій, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченої, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

ОСОБА_4 , раніше не судима, злочин вчинила невеликої тяжкості, характеризується позитивно, має на утриманні двоє малолітніх дітей.

До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Беручи до уваги те, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, одночасно враховуючи вище вказане, з урахуванням особи винної, яка раніше не судима, вперше притягується до кримінальної відповідальності, злочин вчинила невеликої тяжкості, характеризується позитивно, має на утриманні двоє малолітніх дітей, на цей час не працює та перебуває в декретній відпустці. суд прийшов до висновку про доцільність призначення покарання ОСОБА_4 по ч. 1 ст. 125 КК України у виді штрафу.

Суд вважає, що цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 в частині стягнення матеріальної шкоди в сумі 6671,00 грн. не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Згідно п.1 ч.2 ст. 22 ЦК України, збитками є втрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Суд вважає, що потерпілою ОСОБА_5 до позовної заяви не надано належні та допустимі докази, які підтверджують її витрати в сумі 4256,00 грн. на придбання медикаментів в (фіскальні чеки, накладні, тощо), а також належні та допустимі докази, що підтверджують втрату нею золотої сережки під нанесення обвинуваченою тілесних ушкоджень, а тому такі витрати не підлягають до задоволення.

Таким чином, у задоволенні позовних вимог в частині стягнення матеріальної шкоди, суд відмовляє у зв`язку з їх недоведеністю та необґрунтованістю.

Крім того, суд вважає, що цивільний позов потерпілої в частині стягнення моральної шкоди на суму 5000 грн. підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних міркувань.

П.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди № 4 від 31.03.1995 року вказує, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

По справі встановлено, що потерпілій ОСОБА_5 неправомірними діями обвинуваченої заподіяно моральні страждання, які полягають в тому, що вона пережила сильний душевний стрес та фізичний біль після отримання тілесних ушкоджень та під час проходження лікування. Тривалий час її звичний уклад життя порушився, що спричинило йому додаткові душевні страждання.

П. 9 названої Постанови Пленуму Верховного Суду України вказує, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації (останнє залежить від характеру діяльності потерпілого, посади, часу й зусиль, необхідних для відновлення попереднього стану, наміру, з яким діяв заподіювач шкоди тощо).

Щодо розміру моральної шкоди суд прийшов до переконання, що заявлені потерпілою вимоги завищені, окрім того потерпіла не надала суду достатніх даних з яких міркувань виходила визначаючи розмір завданої їй моральної шкоди, яку вона просила задовольнити.

Тому визначаючи суму заподіяної моральної шкоди, суд бере до уваги вище наведене, одночасно враховує ступінь вини обвинуваченої і виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості визначає розмір заподіяної моральної шкоди у сумі 2000 грн.

Речові докази та процесуальні витрати по справі відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченій не застосовувався.

Виходячи з вищевказаного, керуючись ст. 370,374 КПК України, суд,-

засудив:

ОСОБА_4 , визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу розміром тридцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 510 (п`ятсот десять) грн.

Цивільний позов потерпілої про стягнення матеріальної та моральної шкоди, - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 моральну шкоду в розмірі 2000 грн.

В решті позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до апеляційного суду Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Сквирський районний суд Київської області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1