печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 листопада 2015 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , розглянувши скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність старшого слідчого другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури м. Києва ОСОБА_3 щодо невизнання потерпілою,-

ВСТАНОВИВ:
24.11.2015 р. ОСОБА_2 звернулася до суду зі скаргою на бездіяльність старшого слідчого другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури м. Києва ОСОБА_3 щодо невизнання потерпілою та просить суд зобов`язати старшого слідчого ОСОБА_3 залучити її до кримінального провадження № 0001056 як потерпілу від кримінального правопорушення; здійснити процесуальні дії щодо вручення їй пам`ятки про процесуальні права та обов`язки потерпілої.

Статтею 303 КПК України визначений вичерпний перелік рішень, дій та бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового провадження.

В ч. 1 ст. 303 КПК України визначено рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, та право на оскарження, серед яких, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено право особи, якій відмовлено у визнанні потерпілою, оскаржити рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим.

Так, в ч. 1 ст. 55 КПК України визначено, що потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 55 КПК України, права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Як вказано у ч. 3 ст. 55 КПК України, потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

Згідно до ч. 5 ст. 55 КПК України, за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Права та обов`язки потерпілого визначено ст.ст. 56, 57 КПК України.

Однак в скарзі ОСОБА_2 не ставиться питання про скасування постанови про відмову у визнанні потерпілою, а вимоги про зобов`язання слідчого прокуратури Печерського району м. Києва визнати її потерпілою не підлягають розгляду в порядку ст. 303 КПК України. Розгляд вказаного питання врегульований ст. 55 КПК України.

Відповідно до ч.4 ст. 304 КПК України слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Оскільки постанову про відмову у визнанні потерпілою ОСОБА_2 не оскаржує, у відкритті провадження по зазначеній скарзі слід відмовити, що не позбавляє ОСОБА_2 права оскарження постанови про відмову у визнанні потерпілою у подальшому в порядку п.5 ч.1 ст. 303 КПК України після отримання її копії.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303-307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
У відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність старшого слідчого другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури м. Києва ОСОБА_3 щодо невизнання потерпілою - відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її отримання безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя: ОСОБА_1