Справа № 742/2531/15-к провадження № 11-кп/795/830/2015 Категорія - ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1 Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 жовтня 2015 року місто Чернігів

Апеляційний суд Чернігівської області в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши, у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000185 від 06.12.2014 року, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 05 серпня 2015 року,

про обвинувачення
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця міста Прилуки Чернігівської області, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимого, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 15, частиною 2 статті 185 КК України,
з участю:
прокурора ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В:

В поданій апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 , не оспорюючи доведеність своєї вини в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, кваліфікацію дій, фактичні обставини кримінального провадження, просив пом`якшити призначене місцевим судом покарання, застосувавши статтю 69 КК України.

Вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 05 серпня 2015 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 15, частиною 2 статті 185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк три роки шість місяців.

На підставі статті 71 КК України, до призначеного покарання приєднано частково невідбуте покарання за вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 18 квітня 2012 року і остаточно ОСОБА_6 призначено покарання у виді позбавлення волі на строк три роки дев`ять місяців.

Відбування покарання ОСОБА_6 визначено рахувати з часу його фактичного затримання 03 серпня 2015 року.

Питання про речові докази вирішено в порядку статті 100 КПК України.

Запобіжний захід ОСОБА_6 до вступу вироку в законну силу залишено тримання під вартою.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги обвинувачений ОСОБА_6 послався на призначення суворого покарання, без врахування обставин, які пом`якшують покарання, його стану здоров`я та знаходження у нього на утриманні батьків похилого віку. Мати є інвалідом І групи.

Судом першої інстанції було встановлено, що ОСОБА_6 , 05 грудня 2015 року, близько 13 години ОСОБА_6 з метою крадіжки чужого майна прибув на територію залізничної станції Прилуки. На 10-й залізничній колії з вагону № 68730050 за допомогою слюсарного ключа, який заздалегідь взяв з собою з дому, відкрутив та зняв магістральну частину повітророзподільника, вартість якого складає 1898 гривень 35 копійок, але був затриманий працівниками міліції.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого, який підтримав свою апеляційну скаргу з наведених в них підстав, думку прокурора, котра просила змінити вирок суду, залишивши апеляційну скаргу без задоволення, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання підлягає частковому задоволенню.

Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, за встановлених під час судового розгляду фактичних обставин, підтверджений дослідженими у порядку, передбаченому статтею 349 КПК України доказами, котрим місцевий суд дав належну оцінку, є обґрунтованим, що в апеляційній скарзі не оспорюється.

За встановлених у кримінальному провадженні фактичних обставин, дії обвинуваченого ОСОБА_6 за частиною 2 статті 15 частиною 2 статті 185 КК України, як замах на таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, не доведене до кінця з причин, що не залежали від його волі, кваліфіковано місцевим судом правильно, що також не оспорюється в апеляційній скарзі.

Разом з тим з обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_6 вчинив закінчений замах на злочин 05 грудня 2014 року, проте місцевий суд у вироку помилково вказав дату, вчинення обвинуваченим закінченого замаху на злочин, майбутнього часу 05 грудня 2015 року, що підлягає виправленню.

За змістом статті 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів.

Призначаючи покарання ОСОБА_6 , суд першої інстанції у відповідності до вимог статті 65 КК України врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, посередню характеристику за місцем проживання, розкаяння у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину, і обґрунтовано дійшов висновку про призначення ОСОБА_6 покарання, у виді позбавлення волі з ізоляцією обвинуваченого та поміщення його до кримінально виконавчої установи закритого типу. Підстав для застосування статті 69 КК України не вбачається.

Разом з тим, визначаючи строк покарання, місцевий суд не взяв до уваги, що відповідно до частини 3 статті 68 КК України, за вчинення замаху на злочин строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією частини статті Особливої частини цього Кодексу.

Як вбачається зі змісту частини 2 статті 185 КК України, максимальний строк найбільш суворого покарання за вчинення крадіжки, повторно або за попередньою змовою групою осіб, становить п`ять років позбавлення волі.

За таких підстав, строк покарання у виді позбавлення волі, призначеного ОСОБА_6 за вчинення злочину, передбаченого частиною 2 статті 185 КК України. не може перевищувати 3 років 4 місяців, що в свою чергу тягне за собою зміну вироку в цій частині.

Керуючись статтями 404, 405, 407, 408, 419, 532 Кримінального процесуального кодексу України,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 05 серпня 2015 року, задовольнити частково.

Вирок Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 05 серпня 2015 року, щодо ОСОБА_6 , змінити в частині призначеного покарання.

Вважати датою скоєння кримінального правопорушення 05 грудня 2014 року.

Вважати засудженим ОСОБА_6 за частиною 2 статті 15, частиною 2 статті 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк два роки.

На підставі статті 71 КК України, до призначеного покарання приєднати частково невідбуте покарання за попереднім вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 18 квітня 2012 року і остаточно ОСОБА_6 визначити покарання у виді позбавлення волі на строк два роки три місяці.

В іншій частині вирок Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 05 серпня 2015 року, щодо ОСОБА_6 , залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Касаційна скарга подається безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3