Справа № 473/3334/15-к
ВИРОК
іменем України
"02" жовтня 2015 р. м. Вознесенськ

Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого за призначенням адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Вознесенська кримінальне провадження №0001876 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Олександрівка Вознесенського району Миколаївської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працює, одружений, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий: 17.10.2007 року Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області за ч.2 ст.307, ч.2 ст.309, ст.70 КК України до позбавлення волі строком на 5 років з конфіскацією майна, звільнився 17.10.2012 по відбуттю строку покарання,

- у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

02 серпня 2015 року приблизно о 17.00 годині ОСОБА_4 за попередньою змовою з невстановленою досудовим розслідуванням особою, маючи прямий умисел та корисливий мотив з метою таємного викрадення чужого майна, шляхом пошкодження дверного замку вхідних дверей проникли до домоволодіння, що розташоване по АДРЕСА_2 , звідки таємно намагалися викрасти телевізор марки «Атіка» вартістю 400 гривень, мішок з цукром вагою 40 кг вартість 1-го кілограму цукру 13 гри., загальною вартістю 520 гри., чим заподіяли ОСОБА_6 матеріальну шкоду в розмірі 920 гривень. Однак до кінця свій злочинний умисел довести не змогли, так як були помічені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Обвинувачений ОСОБА_4 вину за пред`явленим обвинуваченням визнав повністю та на підставі положень ст.63 Конституції України від дачі показань відмовився.

Потерпіла ОСОБА_6 суду пояснила, що мешкає в АДРЕСА_3 . В будинку АДРЕСА_2 поруч жили її батьки. Десь після 15 год., коли вона була на подвір`ї свого будинку, то побачила приблизно з відстані 20 метрів, що за межі будинку АДРЕСА_2 двоє чоловіків виносили щось загорнуте в ковдру та мішок цукру. Коли вона зайшла до двору будинку АДРЕСА_2 , то побачила, що в будинку пошкоджено замки, а саме вирвано. Вона повернулась додому, покликала чоловіка, який вийшов і побачив тих двох чоловіків і почав їх наздоганяти. ОСОБА_8 , який є її чоловіком, та ОСОБА_9 наздоганяли цих двох чоловіків і коли вона підійшла до них, то побачила, що ті затримали ОСОБА_10 . Пищалін сидів, оскільки пошкодив ногу. При ньому речей не було. Згідно з поясненнями потерпілої, викрадені речі вже були на території сільгосптехніки, які злочинці покинули, бо їх переслідували. Після чого ОСОБА_9 пішов викликати міліцію. Згідно із поясненнями потерпілої, вона бачила ОСОБА_10 вже після того, як той був затриманий ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , і це була та сама особа, яка була в дворі, оскільки він почав тікати і саме його переслідували ОСОБА_11 та ОСОБА_12 . На території будинку АДРЕСА_2 злочинці залишили сумку з інструментами та рукавиці.

Свідок ОСОБА_13 суду пояснив, що в серпні 2015 року, в неділю, точної дати він не пам`ятає, до нього прибігла ОСОБА_14 і сказала, що їх грабують. Він побіг до двору за місцем проживання потерпілої, звідки побачив, що ОСОБА_11 перебуває на подвір`ї будинку АДРЕСА_2 , а на заборі до подвір`я будинку АДРЕСА_2 були ОСОБА_10 та ще один чоловік, які лізли до двору. Коли ОСОБА_11 крикнув - вони почали тікати. Свідок та ОСОБА_11 кричали їм, щоб ті зупинилися, проте один втік, а ОСОБА_10 вони затримали. Викрадені речі вже були складені під огорожею сусіднього будинку. Коли вони спитали ОСОБА_10 , що він робив на подвір`ї будинку АДРЕСА_2 , то той спочатку сказав, що шукав там коноплю, а потім сказав, що він взагалі там не був і все заперечував. Поки ОСОБА_11 тримав ОСОБА_10 , свідок пішов викликати міліцію. Згідно з поясненнями свідка, він особисто не бачив, чи ніс, чи складав ОСОБА_10 викрадені речі, проте бачив, що коли ОСОБА_10 з іншим чоловіком лізли до двору будинку АДРЕСА_2 через огорожу і ОСОБА_11 на них крикнув - то вони почали тікати. Крім того, свідок зазначив, що коли вони затримали ОСОБА_10 на території сільгосптехніки, до нього підійшла дівчина з «кравчучкою», яка чекала там і спитала безпосередньо у ОСОБА_10 : «І де цукор?». Де потім поділась ця дівчина - свідок не знає, оскільки пішов викликати міліцію.

Свідок ОСОБА_7 суду пояснив, що коли він був вдома, прибігла його дружина і повідомила, що їх обкрадають. Він побіг до будинку АДРЕСА_2 , де сталася крадіжка, і на огорожі побачив ОСОБА_10 та ще одного чоловіка, які переміщали викрадений з їх будинку мішок цукру. Тримаючи в руках палицю, свідок почав їх наздоганяти, злочинці кинули мішок із цукром та почали тікати, в результаті чого ОСОБА_10 пошкодив ногу, а свідок та ОСОБА_13 його затримали. ОСОБА_10 заперечував факт викрадення, проте до нього підійшла жінка з тачкою та запитувала « ОСОБА_15 , де цукор?», яку свідок відігнав. Викрадений телевізор було виявлено вже на АДРЕСА_2 . Також свідок пояснив, що в будинку, де сталася крадіжка, було пошкоджено замки.

Окрім показань потерпілої та свідків, вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України також підтверджується фактичними даними, що містяться в письмових документах, наданих стороною обвинувачення.

Так, згідно із протоколом огляду місця події від 02.08.2015 року за адресою АДРЕСА_2 було оглянуто територію домоволодіння, де було виявлено загорнутий у покривало телевізор чорного кольору «Атіка»; внутрішній дверний замок до будинку мав пошкодження. В ході огляду було вилучено пару перчаток.

Як вбачається із протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 05.08.2015 року потерпіла ОСОБА_6 впізнала особу, зображену на фотознімку №3. Також згідно із протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 05.08.2015 року свідок ОСОБА_7 впізнав особу, зображену на фотознімку №3. Згідно довідок до протоколів на фотознімку під №3 зображений ОСОБА_4 .

Вартість викрадених у потерпілої ОСОБА_6 речей підтверджується довідкою ПП « ОСОБА_16 » від 05.08.2015 року та довідкою ПП « ОСОБА_17 » від 05.08.2015 року.

Оцінюючи зібрані, перевірені та досліджені докази в їх сукупності із врахуванням вимог ч.1 ст.89 та ст.94 КПК України, суд приходить до висновку, що пред`явлене ОСОБА_4 обвинувачення у судовому засіданні доведено повністю і кваліфікує його дії за ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло, вчинена за передньою змовою групою осіб.

Згідно із ст.65 КК України при призначенні обвинуваченому покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого, дані про особу обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Крім того, при призначенні покарання ОСОБА_4 за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України, суд враховує те, що частиною третьою ст.68 КК України передбачено, що за вчинення замаху на злочин строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті, (частини статті) Особливої частини Кримінального кодексу.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ст.66 КК України, - судом встановлено не було. Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, відповідно до ст.67 КК України, є рецидив злочину.

Беручи до уваги обставини справи та дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який вину у вчиненні злочину визнав, раніше судимий, за місцем проживання характеризується негативно; має одну малолітню та одну неповнолітню дитину; не перебуває на обліку у лікаря-психіатра; перебував на обліку у лікаря-нарколога до вчинення злочину за попередньою судимістю; має хронічні інфекційні захворювання; відсутність матеріальних претензій з боку потерпілої; відсутність пом`якшуючих та наявність обтяжуючих обставин, а також те, що злочин, який вчинив ОСОБА_4 в силу ст.12 КК України належить до тяжких злочинів, суд вважає, що його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів можливе у разі призначення йому покарання у вигляді позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі положень ст.75 КК України.

Цивільний позов та процесуальні витрати - відсутні.

Долю речових доказів вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 373-374, 376 КПК України, суд,
У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбуття призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає передбачені п.п.2, 4 ч.1 ст.76 КК України обов`язки, а саме: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Речові докази по справі, а саме: телевізор марки «Атіка», мішок з цукром вагою 40 кг, передані під розписку на зберігання потерпілій ОСОБА_6 - залишити останній, як власнику;

перчатки, які зберігаються в кімнаті речових доказів Вознесенського МВ УМВС України в Миколаївській області, - знищити.

На вирок суду учасниками процесу можуть бути подані апеляції до апеляційного суду Миколаївської області через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області протягом 30-ти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з дня вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарження вироку, якщо його не скасовано - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя

Вознесенського міськрайонного суду (підпис) ОСОБА_1

Згідно оригіналу:

Суддя: