печерський районний суд міста києва
Справа № 757/4796/13-к
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2013 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва Кицюк В.П., за участю секретаря Скрибка А.В., сторін кримінального провадження - прокурора Процишена В.М., слідчого Ренкас В.В., захисника ОСОБА_1, підозрюваного ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Києві клопотання прокурора відділу прокуратури м. Києва Процишена В.М. про продовження строку домашнього арешту до 3-х місяців відносно ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який одружений, має на утриманні малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2, раніше не судимий, підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 305, ч. 3 ст. 307 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 підозрюється в організації переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю наркотичного засобу кокаїну в особливо великих розмірах з метою подальшого його збуту, за ознаками злочинів, передбачених ч. 3 ст. 305, ч. 3 ст. 307 КК України.

Прокурор відділу прокуратури м. Києва Процишен В.М. звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва із клопотанням про продовження строку тримання під домашнім арештом ОСОБА_2

В обґрунтування клопотання посилається на те, що ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 03.01.2013 відмовлено у задоволенні клопотання органу досудового розслідування про продовження строку тримання ОСОБА_2 під вартою до 4-х місяців та відносно ОСОБА_2 обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, з покладенням обов'язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, починаючи з 22 години 05 хвилин 07.01.2013.

Однак, завершити досудове розслідування у чотирьохмісячний строк не представилось можливим, у зв'язку з чим строк досудового розслідування продовжено до п'яти місяців до 07.04.2013, а відтак виникла необхідність продовження строку домашнього арешту відносно ОСОБА_2, оскільки останній підозрюється у вчиненні резонансних злочинів в складі організованої групи, пов'язаних з незаконним обігом особливо небезпечного наркотичного засобу, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі до 12 років, що вказує на можливе з його сторони здійснення впливу на свідків та інших співучасників злочину, або переховування від правосуддя.

Заслухавши думку прокурора та слідчого в обґрунтування заявленого клопотання, пояснення підозрюваного ОСОБА_2 та його захисника, які заперечували проти задоволення клопотання, просили обрати запобіжний захід у вигляді особистого зобов'язання, вивчивши клопотання та дослідивши долучені до нього документи, приходжу до наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що 21.11.2012 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено матеріали досудового розслідування № 000004 стосовно ОСОБА_2 за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 305 КК України, та за № 0000005 стосовно ОСОБА_2 за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України. 21.11.2012 матеріали кримінального провадження об'єднанні в одне провадження та зареєстровані в ЄРДР за № 0000004.

07.11.2012 о 22 год. 05 хв. ОСОБА_2 затримано в порядку ст. 115 КПК України в ред. 1960 за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 305 КК України.

09.11.2012 Печерським районним судом м. Києва відносно ОСОБА_2 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 03.01.2013 відмовлено у задоволенні клопотання органу досудового розслідування про продовження строку тримання ОСОБА_2 під вартою до 4-х місяців та відносно ОСОБА_2 обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Як вбачається з описово - мотивувальної частини зазначеної ухвали, слідчий суддя послався на наявність ризиків, які свідчать про можливість з боку підозрюваного ОСОБА_2 впливати на свідків у кримінальному провадженні і з урахування тяжкості інкримінованих злочинів та даних про особу ОСОБА_2 обрав відносно останнього запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, а також поклав обов'язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КК України.

За змістом пояснень сторін в судовому засіданні при розгляді клопотання, ухвала слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 03.01.2013 була предметом судового контролю Апеляційного суду м. Києва і залишена без зміни.

У відповідності до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов'язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочинну діяльність.

Згідно ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі, наданих сторонами кримінального провадження, матеріалів зобов'язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якої підозрюється особа.

Згідно зі ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Частиною 6 ст. 181 КПК України передбачено, що у разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому ст. 199 КПК України.

Як вбачається з клопотання та долучених до нього документів, у кримінальному провадженні проведено значний обсяг процесуальних та слідчих дій, проте закінчити досудове розслідування не представилось можливим, у зв'язку з тим, що підозрюваний та його захисник безпідставно відмовилися ознайомлюватися з матеріалами кримінального провадження до 13.03.2013.

Підозрюваний ОСОБА_2 та його захисник адвокат ОСОБА_1 в судовому засіданні при розгляді клопотання зазначених обставин не заперечували.

Строк досудового розслідування у справі продовжено заступником прокурора м. Києва до 5-ти місяців до 07 квітня 2013 року.

Незважаючи на те, що ОСОБА_2 вперше притягується до кримінальної відповідальності, одружений, є батьком малолітньої дитини ІНФОРМАЦІЯ_2, та має захворювання хребта, підстав для скасування або зміни йому запобіжного заходу на менш суворий не вбачаю.

Слідчий суддя у відповідність до положень ст.ст. 177, 178, КПК України та практики Європейського Суду з прав людини враховує тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному, зокрема за ч. 3 ст.307 КК України, санкція якої передбачає покарання до 12 років позбавлення волі з конфіскацією майна, конкретні обставини вчинення імовірних злочинів, так як вони викладені в клопотанні слідчого, а саме вчинення злочинів в складі організованої групи з несанкціонованим перетином державного кордону та вид і розмір наркотичного засобу, що був в незаконному обороті, приходить до висновку про наявність підстав вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, а також впливати на встановлення істини у кримінальному провадженні, відтак з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_2 слід продовжити строк цілодобового домашнього арешту.

Що стосується ствердження захисника, що ОСОБА_2 страждає на хронічне захворювання хребта та потребує звернення за медичною допомогою, що не можливе при виконанні запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, то суду не представлено медичних даних про необхідність госпіталізації ОСОБА_2, а, по-друге, стороною захисту перед судом не було ініційовано питання про зміну режиму домашнього арешту, в той час як судовий розгляд здійснюється на засадах змагальності та диспозитивності, а підстав для обрання ОСОБА_2 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов'язання слідчий суддя не вбачає з огляду на вищезазначені обставини.

В судовому засіданні ОСОБА_2 пояснив, що на виконання ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 03.01.2013 він здав на зберігання органу досудового розслідування документ, що надає право на виїзд з України і в'їзд в Україну, а відтак, продовжуючи строк домашнього арешту, вважаю недоцільним покладати на ОСОБА_2 зазначений обов'язок повторно.

Питання щодо доведеності вини ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованих злочинів та правильності кваліфікації його дії слідчим суддею при розгляді клопотання не вирішувались, оскільки підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду справи по суті.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 193, 199 ст. 376 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора відділу прокуратури м. Києва Процишена В.М. - задовольнити.

Продовжити строк тримання підозрюваного ОСОБА_2 під цілодобовим домашнім арештом до 3-х місяців - до 07 квітня 2013 року.

Роз'яснити підозрюваному ОСОБА_2, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з'являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов'язаних із виконанням покладених на нього зобов'язань, використовувати електронні засоби контролю.

Зобов'язати ОСОБА_2 утримуватися від спілкування з особами, визначеними слідчим.

Визначити строк дії ухвали тривалістю до 07 квітня 2013 року до 22.05 год.

Виконання ухвали в частині продовження строку домашнього арешту направити для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного - до Києво - Святошинського РВ ГУ МВС України в Київській області.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя В.П. Кицюк