ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Шумський, Нижньоудінського району, Іркутської області, українця, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, з середньою освітою, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , раніше судимого, 23 жовтня 2014 року Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 190 КК України до штрафу у розмірі 850 грн (штраф сплачений);
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, -
Під час досудового розслідування, на підставі положень ст. 468 КПК України, 26 червня 2015 року між ОСОБА_5 та представником потерпілого СПД ОСОБА_6 - ОСОБА_4 укладено угоду про примирення, у рамках даного кримінального провадження, у зв`язку з чим прокурором, на виконання вимог ч. 1 ст. 474 КПК України, направлено до суду обвинувальний акт з підписаною сторонами угодою.
Ухвалою суду, згідно ч. 1 ст. 314 КПК України, призначено підготовче судове засідання, на розгляд у якому винесено питання, регламентовані ст.ст. 314-316, 474 КПК України та безпосередньо можливості затвердження укладеної угоди.
Обвинувачений в підготовчому судовому засіданні, розуміючи наслідки затвердження угоди та права визначені ч. 5 ст. 474 КПК України, просив суд затвердити угоду про примирення і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст. 185 КК України в повному обсязі сформульованого обвинувачення та зазначив, що в повній мірі розуміє наслідки не виконання останньої, визначені ст. 476 КПК України.
Представник потерпілого, розуміючи наслідки укладання та затвердження даної угоди, визначені ст. 473 ч.1 п. 2 КПК України, у підготовчому судовому засіданні, вважав за необхідне угоду затвердити.
Прокурор, в підготовчому судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди були дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені заходи.
Суд, заслухавши думку сторін угоди та прокурора, дослідивши матеріали провадження, перевіривши угоду на відповідність вимогам Кримінального процесуального Кодексу України(далі - КПК України) та закону приходить до наступного.
Статтею 468 КПК України регламентовано, що в кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Відповідно до ч. 3 ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Згідно з даною угодою, її сторони дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 185 КК України визнаючи, шляхом її укладення доведеним, що останній 23 травня 2015 року приблизно о 20 годині 15 хвилин, перебуваючи на автомийці, яка розташована по вул. Березняківська, 31 в м. Києві, побачив автомобільний пилосос марки «Nilfiks Alto- S» синьо-чорного кольору, який знаходився біля входу до одного з боксу автомийки. В цей час в нього виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, а саме автомобільного пилососу марки «Nilfiks Alto- S» синьо-чорного кольору, який належить СПД ОСОБА_6 . Для досягнення вказаного умислу ОСОБА_5 скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до одного з боксів автомийки, де шляхом вільного доступу взяв автомобільний пилосос марки «Nilfiks Alto- S» синьо-чорного кольору, вартістю 5200 грн та виніс його за межі автомийки.
Після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, а саме заклав пилосос до ломбарду «Скарбниця», який розташований за адресою пр-т Миру, 2/3 в м. Києві, а отримані за нього грошові кошти витратив на власні потреби, чим завдав майнової шкоди СПД « ОСОБА_6 » на загальну суму 5200 грн.
Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки своїми умисними діями вчинив таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно.
Сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_5 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме позбавлення волі строком на 1 (один) рік із звільненням від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України, якщо впродовж 1 (одного) року іспитового строку він не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені пунктами 2, 3, 4 ст. 76 КК України.
Ініціювання та укладення угоди було здійснено у відповідності до положень ст. 469 КПК України та порушень норм останньої, у підготовчому судовому засіданні, судом не встановлено.
Безпосередньо в самій угоді про примирення викладено усі імперативні реквізити останньої, визначені ст. 471 КПК України, та доведено до відома її сторін наслідки укладення та затвердження, регламентовані ст. 473 КПК України, наслідки не виконання, визначені ст. 476 КПК України.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою.
Покарання сторонами угоди визначено у відповідності до положень ст. ст. 50, 65-67 КК України, з урахуванням характеру та тяжкості висунутого обвинувачення, а саме: його класифікації за ст. 12 КК України, особливостей обставин вчинення: форми вини, мотиву і мети, способу, стадії вчинення, характеру і ступеня тяжкості наслідків, що настали, даних про особу обвинуваченого, обставин, що пом`якшують та обтяжують останнє.
Підстав регламентованих п.п. 1-6 ч. 7 ст. 474 КПК України для відмови у затвердженні угоди прокурором не було доведено та судом не виявлено.
Таким чином, судом у підготовчому судовому засіданні встановлено, що умови даної угоди в повній мірі відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України,Кримінального кодексу України та закону.
Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 та ч. 1 ст. 475 КПК України, у підготовчому судовому засіданні, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між сторонами шляхом ухвалення вироку і призначення обвинуваченому узгодженої міри покарання.
Процесуальні витрати у провадженні, згідно реєстру матеріалів досудового розслідування, відсутні, запобіжний захід обвинуваченому не обирався та підстави його визначення на цьому етапі відсутні.
Керуючись ст. ст. 314, 369-371, 373-374, 468-469, 471, 473-475 КПК України, суд, -
ухвалив :
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік із звільненням від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України, якщо впродовж 1 (одного) року іспитового строку він не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально - виконавчої інспекції, повідомляти інспекцію про зміну місця проживання та періодично з`являтися в інспекції для реєстрації.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст. 394 КПК України та з урахуванням обмежень визначених ч. 1 ст. 473 КПК України до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію судового рішення негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору, іншим учасникам судового провадження.

Суддя: