справа № 488/4436/15-к
провадження № 1-кп/488/366/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01.12.2015 року

Корабельний районний суд міста Миколаєва
у складі:
головуючого суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2
за участю
прокурора:ОСОБА_3
обвинуваченого:ОСОБА_4
потерпілої:ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Миколаєва, громадянин України, освіта середня, не працює, раніше не судимий, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
10.09.2015 року о 12 годині 30 хвилин обвинувачений ОСОБА_7 , знаходячись на запрошення своєї знайомої потерпілої ОСОБА_5 в належній останній кімнаті АДРЕСА_2 , скориставшись тим, що потерпіла тимчасово залишила кімнату, таємно, шляхом вільного доступу, керуючись раптово виниклим корисливим умислом, направленим на заволодіння чужим майном, викрав належну потерпілій скарбничку вартістю 200,00 гривень з грошовими коштами у розмірі 163,50 гривень, після чого скрився з місця вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, беззаперечно визнавши, що обставини, викладені в обвинувальному акті відповідають дійсності та мали місце, а він дійсно при вказаних вище обставинах викрав належну потерпілій скарбничку, в якій знаходились грошові кошти. У вчиненому кається, відшкодував частково спричинену шкоду у розмірі 50,00 гривень. Дійсно, як вбачається з заяви обвинуваченого від 16.09.2015 року (а.п. 17), частина майна, що стала предметом кримінального правопорушення, а саме 50,00 гривень, були ним добровільно видані співробітникам міліції, оглянуті (а.п. 18-19), визнані речовими доказами (а.п. 20) та передані потерпілій (а.п. 21).

Підтвердивши викладені вище обставини, потерпіла ОСОБА_5 заявила, що дійсно, обвинувачений повернув їй 50,00 гривень, інше майно не повертав. Показання потерпілої підтверджуються також інформацією, що міститься в протоколі прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (а.п. 22).

Вартість майна, що стала предметом кримінального правопорушення, не заперечується обвинуваченим та підтверджується інформацією, що міститься у товарному чекові № 18 від 15.09.2015 року (а.п. 23).

Місце події було оглянуте 15.09.2015 року (а.п. 26-28). В ході проведення слідчого експерименту обвинувачений на місці події показав, яким саме чином та звідки він викрав майно, належне потерпілій (а.п. 31-36). Окрім того, в ході впізнання особи за фотознімками, свідок ОСОБА_8 впізнала обвинуваченого, як особу, що обмінювала у неї монети на купюри (а.п. 37-38, 39).

У відповідності до частини 3 статті 349 КПК України, з урахуванням думки учасників провадження, судом прийняте рішення про недослідження інших доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, тобто усіх вищевикладених обставин. При цьому судом з`ясовано, що учасники провадження правильно розуміють зміст вказаних обставин, сумніві щодо добровільності їх позиції відсутні. Судом також роз`яснено учасникам, що вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.
Таким чином, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх шляхом аналізу досліджених в судовому засіданні доказів в їх сукупності, суд вважає доказаною вину обвинуваченого у вчиненні інкримінованому йому злочину. Дії обвинуваченого, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), суд кваліфікує за частиною 1 статті 185 КК України.

Вивченням особистості обвинуваченого встановлено, що він повнолітній (а.п. 40), раніше не судимий (а.п. 41), не працює, не одружений, на обліку у лікаря-нарколога (а.п. 42, 43) та лікаря-психіатра (а.п. 44, 45) не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно (а.п. 46).

Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення (злочину), який відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, сукупність усіх обставин, що характеризують дане кримінальне правопорушення (злочин), яке є умисним, корисливим, особистість обвинуваченого, про що детально вказано вище.

Обставиною, що пом`якшує покарання, суд вважає визнання вини та щире каяття обвинуваченого.

Таким чином, суд доходить до висновку про призначення обвинуваченому покарання у вигляді громадських робіт у розмірі, що буде достатнім як для покарання обвинуваченого, так і для його виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів як ним, так і іншими особами.

ОСОБА_5 звернулася до суду із позовом, в якому просить стягнути з обвинуваченого на свою користь 313,50 гривень (а. п. 7). Вказаний позов обвинувачений визнав у повному обсязі.

Відповідно до статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Таким чином, суд доходить висновку про задоволення позову ОСОБА_5 .

На підставі викладеного, керуючись статтями 370, 374 Кримінально-процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого частиною 1 статті 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 80 (вісімдесяти) годин громадських робіт.

Позов ОСОБА_5 задовольнити, стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 313,50 гривень (триста тринадцять гривень 50 копійок).

Речові докази, а саме грошові кошти у сумі 50,00 гривень залишити за належністю потерпілій (а.п. 20, 21).

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Миколаївської області через Корабельний районний суд міста Миколаєва протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1