Провадж. № 1-кп/639/556/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 грудня 2015 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 , за участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2 , сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження №639/10158/15-к (в ЄРДР №0001421 від 05.08.2015 року) за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Шарівка Богодухівського району Харківської області, українця, громадянина України, розлученого, з середньою освітою, офіційно непрацюючого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України,

в с т а н о в и в :
Жовтневим районним судом м. Харкова 10.12.2014 було ухвалено рішення щодо стягнення з ОСОБА_4 на користь його колишньої дружини, ОСОБА_5 , аліментів на утримання неповнолітньої доньки, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щомісяця у розмірі 700 грн., починаючи з 10.04.2014 та до досягнення дитиною повнолітнього віку.
Надалі, 10 грудня 2014 року Жовтневим районним судом м. Харкова видано виконавчий лист № 639/3221/14-ц про стягнення аліментів з ОСОБА_4 , починаючи з 10.04.2014 до досягнення дитиною повнолітнього віку.
Однак, у період з 10.12.2014 по 01.11.2015 ОСОБА_4 , діючи умисно, з метою ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання своєї неповнолітньої доньки, свідомо не здійснив жодної грошової виплати та участі у її вихованні не приймав, матеріальну чи будь-яку іншу допомогу не надавав, чим обмежував доньку у праві на повноцінне життя та всебічний (фізичний, психічний і соціальний) розвиток.
При цьому, ОСОБА_4 у вказаний період часу періодично офіційно працював, на обліку у центрі зайнятості не перебував, мав неофіційний заробіток (дохід), який повинен підлягати обліку при відрахуванні аліментів. Однак, він, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, свій заробіток приховував.
Таким чином, ОСОБА_4 протягом 10 місяців злісно ухилявся від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання своєї неповнолітньої доньки ОСОБА_6 .
В результаті протиправного діяння ОСОБА_4 заборгованість по аліментам згідно розрахунку від 06.11.2015, наданого Жовтневим відділом державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, станом на 01.11.2015 складає 13089 гривень 30 коп., тобто у вищезазначений період часу він, ухиляючись умисно від сплати аліментів, не здійснив жодної виплати згідно рішення Жовтневого районного суду м. Харкова та виконавчого листа, хоча працював, отримував грошові кошти та мав можливість частину їх сплачувати на утримання доньки.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину в інкримінованому йому злочині визнав повністю та пояснив, що скоїв його при вищезазначених обставинах.

Обвинувачений вважав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ним не оспорюються. Цю позицію підтримав і прокурор та потерпіла.

Беручи до уваги повне визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини, а також, що він не піддає сумніву фактичні обставини справи, відсутність у суду сумніву в правильності розуміння обвинуваченим змісту цих обставин, добровільності та істинності позиції обвинуваченого, суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти недоцільності дослідження доказів, розглянув дане кримінальне провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, попередньо роз`яснивши наслідки такого порядку дослідження доказів, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням даних, що характеризують особу обвинуваченого.

Аналізуючи обставини, що визнаються обвинуваченим ОСОБА_4 , суд дійшов висновку, що його вина в обсязі пред`явленого обвинувачення (ст. 337 КПК України), є доведеною. Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфікуються за ч. 1 ст. 164 КК України як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).

Перевіркою даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він раніше не судимий; розлучений; на теперішній час офіційно не працює; має постійне місце проживання та реєстрації; на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України, суд вважає щире каяття обвинуваченого.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Призначаючи ОСОБА_4 покарання, суд виходить з положень ст. 65 КК України, а саме - принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових злочинів як самим обвинуваченим, так і іншими особами, враховує характер та ступінь тяжкості скоєного злочину, пом`якшуючу покарання обставину, особу обвинуваченого, його відношення до скоєного злочину.

Так, окрім зазначених вище даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , суд враховує його ставлення до скоєного злочину, який відповідно до ст. 12 КК України, є злочином невеликої тяжкості, а також його намір в подальшому сплачувати аліменти та погашати виниклу заборгованість.

При цьому, суд дійшов висновку, що виправлення ОСОБА_4 , попередження скоєння ним нових злочинів, та досягнення цілей покарання щодо обвинуваченого в цілому, на теперішній час можливе шляхом призначення йому покарання в межах санкції ч. 1 ст. 164 КК України у виді обмеження волі, зі звільненням від відбування цього покарання на підставі ст. 75 КК України, з випробуванням, з покладенням на нього обов`язків, передбачених п. п. 2, 3 ч. 1 ст. 76 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в :
ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді обмеження волі з випробуванням, з іспитовим строком на 1 (один) рік.

На підставі п. п. 2, 3 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору та потерпілій.

Суддя ОСОБА_1