Справа № 515/1170/15-к
Провадження № 1-кп/515/1569/15

Татарбунарський районний суд Одеської області
В И Р О К

Іменем України

23 листопада 2015 р. Татарбунарський районний суд Одеської області в складі :

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Татарбунари кримінальне провадження за обвинувальним актом, внесеному в ЄДРР за №0000256 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , громадянина України, українця, з середньою освітою, невійськовозобов`язаного, не одруженого, не працюючого, в силу ст.89 КК України, не судимого

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

15.05.2015 року, приблизно о 21 годині, ОСОБА_4 , за попередньою змовою з ОСОБА_5 (матеріали відносно якого 26.05.2015 року виділено в окреме кримінальне провадження під №0000339), умисно, таємно, проникли на територію домоволодіння по АДРЕСА_3 , звідки викрали супутниковий тюнер марки «SKYPRIME 760P» вартістю 415,41 грн., чоловічі сорочки у кількості 8 шт., вартістю 174 грн. за кожну, 3 покривала, 3 вовняні ковдри, електродрель, електротурбіну «Болфат», а також 5кг рису, 4кг гречки, 5 літрів соняшникової олії, які не представляють для потерпілого матеріальної цінності, після чого з місця події зникли, розпорядившись викраденим на власний розсуд, завдавши збиток потерпілому ОСОБА_6 на загальну суму 1807,41 грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, не оспорював фактичних доказів по справі, у вчиненому розкаявся, прохав його суворо не карати та детально пояснив суду про обставини скоєного ним кримінального правопорушення щодо викрадення чужого майна із домоволодіння потерпілого ОСОБА_6 за попередньою змовою з ОСОБА_5 , не оспорюючи кількість та вартість викраденого ними майна, яке згодом було повернуто потерпілому.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про можливість розгляду справи у його відсутності, вказавши, що немає претензій матеріального характеру до обвинуваченого, просить суд призначити обвинуваченому міру покарання, згідно чинного законодавства, а тому, зі згоди учасників кримінального провадження, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності потерпілого.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про обсяг та порядок дослідження доказів по справі, враховуючи, що ОСОБА_4 повністю визнав свою вину в інкримінованому йому діянні, ніхто з учасників провадження не піддає сумніву й не оспорює фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті, вірно розуміють зміст цих обставин, в суду немає сумнівів у добровільності та істинності позиції учасників процесу, а тому відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд вважає за недоцільне проводити дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, обмежившись лише показаннями обвинуваченого та матеріалами кримінального провадження.

Таким чином, суд повно, усестороннє, об`єктивно аналізуючи зібрані у кримінальному провадженні докази, приходить до висновку, що умисні дії обвинуваченого ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ч.3 ст.185 КК України, за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), за попередньою змовою групою осіб, поєднану з проникненням у житло.

При обранні покарання обвинуваченому, суд враховує суспільну небезпеку вчиненого ним кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та всі обставини справи.

Також суд враховує повне визнання вини обвинуваченим в судовому засіданні, його щире каяття у вчиненні кримінального правопорушення, активне сприяння розкриттю злочину, повне відшкодування шкоди потерпілому, посередню характеристику за місцем проживання.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд не виявив.

Враховуючи обставини справи, ступінь тяжкості кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, суд вважає, що обмежувати чи позбавляти його волі немає необхідності, його виправлення і перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, в умовах відбуття покарання з випробуванням, відповідно до ст.75 КК України. Крім того, суд вважає необхідним покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені п.п.2,3 ст.76 КПК України.

Вказане покарання, на думку суду, будуть необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Долю речових доказів вирішити в порядку ст.100 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.100,369, 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Згідно ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання з випробуванням на - 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

Відповідно до п.п.2,3 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Іспитовий строк ОСОБА_4 обчислювати з моменту проголошення вироку суду, відповідно до ч.1 ст.165 КВК України.

Контроль за виконанням вироку покласти на кримінально-виконавчу інспекцію Татарбунарського РВ КВІ УДПтСУ в Одеській області.

Речові докази у справі, передані на зберігання під розписку потерпілому ОСОБА_6 , вважати повернутими за належністю.

Вирок може бути оскаржено впродовж 30 діб з моменту його оголошення до апеляційного суду Одеської області через Татарбунарський районний суд Одеської області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Відповідно до ч.6 ст.376 КПК України копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.

Суддя Сивоконь