Ухвала

іменем україни

12 листопада 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_12,

суддів: ОСОБА_13, ОСОБА_14,

при секретарі ОСОБА_15,

за участю прокурора ОСОБА_16,

розглянувши в судовому засіданні кримінальне провадження, за обвинуваченням

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

в с т а н о в и л а:

Вироком Менського районного суду Чернігівської області від 29 грудня 2014 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки.

Ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 10 квітня 2015 року вирок місцевого суду щодо ОСОБА_1 залишено без зміни.

У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_1, посилаючись на істотне порушення кримінального процесуального закону, просить скасувати судові рішення постановлені щодо нього та закрити кримінальне провадження. Своє прохання обґрунтовує тим, що судові рішення ухвалені незаконно, без урахування всіх обставин справи. Крім того, посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неповноту судового розгляду та неправильне застосування кримінального закону. Вказує, що його вина у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України не доведена. На обґрунтування своїх доводів посилається на те, що розслідування та розгляд даного провадження проведено поверхнево; всі докази його вини були отримані з порушенням вимог процесуального законодавства. Вказує, що ні судом ні слідчими органами не були враховані порушення допущені потерпілим, а саме, керування потерпілим мотоциклом у стані алкогольного сп'яніння, без ввімкненого світла фар та без шолома. Також зазначає, що ухвала апеляційного суду не відповідає вимогам ст. 419 КПК України.

У доповненнях до касаційної скарги засуджений ОСОБА_1 зазначає, що при розгляді даного кримінального провадження в суді першої інстанції були допущені істотні порушення кримінального процесуального закону, а саме, головуюча по справі суддя ОСОБА_17 не мала права розглядати дану справу, оскільки автоматизованою системою документообігу Менського районного суду Чернігівської області було визначено іншого суддю, який мав розглядати дане кримінальне провадження, а тому засуджений вважає, що справу щодо нього розглянуто незаконним складом суду. Крім цього, засуджений ОСОБА_1 зазначає, що суд першої інстанції, а саме головуюча по справі суддя ОСОБА_17, в порушення вимог ст.ст. 366, 367 КПК України, під час перебування в нарадчій кімнаті, порушила її таємницю, оскільки на його думку, під час знаходження в нарадчій кімнаті суддею були винесені рішення по іншим справам від 25 та 29 грудня 2014 року.

За вироком суду ОСОБА_1 визнано винуватим та засуджено за те, що він 27 серпня 2014 року, керуючи в стані алкогольного сп'яніння автомобілем ВАЗ-21099 реєстраційний номер НОМЕР_3, рухався по автодорозі Чернігів-Мена-Сосниця-Грем'яч зі сторони м. Чернігова в напрямку міста Мена по вулиці Гагаріна в селищі Березна Менського району Чернігівської області.

Рухаючись у вказаному напрямку, близько 23 години 15 хвилин, біля повороту на місто Щорс по вулиці Гагаріна в селищі Березна Менського району Чернігівської області, ОСОБА_1 виконуючи поворот ліворуч проявив неуважність, неправильно оцінив дорожню обстановку, перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, перед виконанням повороту ліворуч, не надав перевагу зустрічному транспортному засобу, який наближався з правого боку та при виїзді з перехрещення проїзних частин опинився на смузі зустрічного руху, чим порушив вимоги п.п. 2.3 «б», 2.9 «а», 10.1, 10.4, 10.5, 10.11 Правил дорожнього руху України в результаті чого здійснив зіткнення з мотоциклом марки «ІЖ Юпітер», реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2, який рухався зі сторони міста Мена в напрямку міста Чернігова.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди водій мотоцикла ОСОБА_2 отримав тяжкі тілесні ушкодження, за ознакою небезпеки для життя, від яких помер на місці дорожньо-транспортної пригоди.

Заслухавши доповідь суді, думку прокурора, котра заперечувала проти задоволення касаційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла наступного висновку.

У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_1 порушує питання про перегляд судових рішень щодо нього у касаційному порядку у зв'язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи та неповнотою судового розгляду. Проте, зазначені обставини були предметом розгляду судів першої і апеляційної інстанцій і їм була дана належна оцінка. Відповідно до вимог ст. 438 КПК України вони перегляду в касаційному порядку не підлягають. При розгляді доводів касаційної скарги колегія суддів виходить із фактичних обставин справи, встановлених судом.

Так суд встановив, що вина засудженого ОСОБА_1 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України підтверджується зібраними у встановленому законом порядку доказами, які досліджувались судом. При цьому, суд першої інстанції обґрунтовано поклав в основу обвинувачення, визнаного судом доведеним, показання потерпілої ОСОБА_3, свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9, дані протоколу огляду місця ДТП від 28 серпня 2014 року, даними протоколів огляду транспортних засобів, дані протоколів проведення слідчих експериментів від 7 жовтня 2014 року, висновки авто-технічної експертизи № 492 від 25.10.2014 року, висновки судової експертизи № 407 від 30 вересня 2014 року щодо визначення технічного стану транспортного засобу - мотоцикла ІЖ-Юпітер, висновки трасологічної експертизи № 409 від 29.09.2014 року, які узгоджуються між собою та інші докази по справі, які суд дослідив у відповідності до вимог процесуального закону.

Доводи касаційної скарги про те, що система освітлення мотоцикла під керуванням потерпілого була в несправному стані, і останній керував мотоциклом без освітлення, на думку колегії суддів не заслуговують на увагу, були предметом розгляду суду першої та апеляційної інстанцій і спростовуються матеріалами кримінального провадження.

Так, висновком судової експертизи № 407 від 30 вересня 2014 року щодо визначення технічного стану транспортного засобу - мотоцикла ІЖ-Юпітер, було встановлено, що система рульового керування на момент дослідження знаходилась в відмовному стані, відмова системи рульового керування виникла під час події ДТП; гальмівна система заднього колеса на момент дослідження знаходилась в функціонально придатному стані; система ножного гальма заднього колеса мотоцикла перебувала в функціонально придатному стані; система головного зовнішнього освітлення мотоцикла перебувала в відмовному стані та виникла в результаті свідомого внесення змін в конструкцію системи електрообладнання мотоцикла, особою яка виконувала ці роботи, несправність в системі існувала до події ДТП (т.1, а.п. 118-124).

Даний висновок підтвердив судовий експерт ОСОБА_10 в судовому засіданні, який роз'яснив, що несправність системи головного зовнішнього освітлення мотоцикла полягала у тому, що у ній був відсутній перемикач світла, встановлений заводом-виробником, при цьому був встановлений саморобний перемикач світла. При підключенні живлення до акумулятора та включення саморобного перемикача лампа на передній фарі світила.

Такі показання експерта підтвердив у судовому засіданні і свідок ОСОБА_11, який був присутнім під час проведення експертизи, та у присутності якого перевірялась робота передньої фари, яка після під'єднання до акумулятора, світила.

Те, що потерпілий ОСОБА_2 керував мотоциклом з увімкненим світлом фар підтвердили і свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9

Зазначені обставини органами досудового слідства і судом були встановлені з належною повнотою.

Крім того, доводи касаційної скарги про те, що потерпілий керував мотоциклом у стані алкогольного сп'яніння, без шолома та не мав водійського посвідчення, на думку колегії суддів не заслуговують на увагу, оскільки дані порушення зі сторони потерпілого не знаходяться в причинному зв'язку з виникненням та наслідками ДТП.

У зв'язку з наведеним, суд касаційної інстанції вважає, що за встановлених судом фактичних обставин дії засудженого ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 286 КК України кваліфіковано правильно.

Даних, які б свідчили, що в справі неправильно застосовано кримінальний закон чи допущено істотне порушення кримінального процесуального закону, що призвело до неправильної кваліфікації дій засудженого, колегією суддів не встановлено.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, при призначенні покарання суду необхідно враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом'якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, призначаючи покарання ОСОБА_1, врахував та обґрунтовано визначив ступінь тяжкості вчиненого засудженим кримінального правопорушення, наслідки вчиненого, дані про особу засудженого, який раніше не судимий, його відношення до скоєного, відсутність будь-яких дієвих заходів щодо примирення з потерпілою та відшкодування заподіяних збитків, його позитивні характеристики. Крім того, суд взяв до уваги фактичні обставини справи, те що засуджений не визнав свою вину. Також суд врахував відсутність пом'якшуючих та обтяжуючих покарання засудженому обставин.

Колегія суддів, вважає, що призначене покарання є необхідним та достатнім для виправлення засудженого ОСОБА_1, попередження вчинення ним нових злочинів та є домірним скоєному.

Доводи касаційної скарги засудженого ОСОБА_1 щодо факту порушення судом таємниці наради суддів, на думку колегії суддів, не заслуговують на увагу та спростовуються матеріалами проведеної службової перевірки.

Відповідно до вимог ст. 367 КПК України, вирок постановляється в окремому приміщенні - нарадчій кімнаті, і перервати нараду суд вправі лише для відпочинку, з настанням нічного часу.

Зазначені вимоги закону не були порушені при розгляді даної кримінальної справи.

Як убачається з матеріалів справи, матеріалів проведеної службової перевірки, затвердженої Головою Апеляційного суду Чернігівської області, пояснень головуючої по справі судді - ОСОБА_17, що під час знаходження її в нарадчій кімнаті інші справи не розглядались, та рішення по іншим справам не виносились. Наведене свідчить про відсутність порушення суддею ОСОБА_17 таємниці нарадчої кімнати.

Крім того, кримінальне провадження було розглянуто належним складом суду, а саме суддею ОСОБА_17, яка після задоволення самовідвіду судді ОСОБА_18, була визначена автоматизованою системою у відповідності до вимог ст. 35 КПК України.

Ухвала апеляційної інстанції відповідає вимогам ст. 419 КПК України.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, неправильного застосування кримінального закону, які були б підставою для зміни або скасування судових рішень щодо ОСОБА_1, колегією суддів не встановлено, а тому підстав для задоволення касаційної скарги немає.

Керуючись статтями 433, 434, 442, 436 КПК України , колегія суддів,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Вирок Менського районного суду Чернігівської області від 29 грудня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області від 10 квітня 2015 року щодо ОСОБА_1 залишити без зміни.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________

ОСОБА_20 ОСОБА_19 ОСОБА_13