Справа №538/2111/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"17" грудня 2015 р. Лохвицький районний суд Полтавської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
з участю прокурора - ОСОБА_3
обвинуваченої - ОСОБА_4
потерпілої - ОСОБА_5
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та мешканки
АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, освіта
середня технічна, непрацюючої, розлученої, раніше судимої:
1) 10.01.2007 року Лохвицьким районним судом Полтавської області за ч. 1 ст. 185 КК України до штрафу в розмірі 510 грн.;
2) 21.10.2010 року Лохвицьким районним судом Полтавської області за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки; на підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік; знята з обліку в зв"язку з вироком Лохвицького районного суду від 22.12.2010 року;
3) 22.12.2010 року Лохвицьким районним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 71 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки;
4) 28.05.2013 року Лохвицьким районним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі; на підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з іспитровим строком 2 роки; на підставі ухвали Лохвицького районного суду Полтавської області від 23.12.2013 року іспитовий строк відмінено та направлено в місця позбавлення волі строком на 3 роки, звільнена 21.08.2016 року по закінченню строку покарання,
в скоєнні злочину передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України, -
ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що 12.11.2015 року близько 20.30 год., маючи не погашену та не зняту в установленому законом порядку судимість, перебуваючи в м. Лохвиця Полтавської області, по вул. Леніна та знаходячись в стані алкогольного сп"яніння, побачила ОСОБА_5 , в якої на правому плечі висіла чорна жіноча сумочка. Після чого, на підставі раптововиниклого умислу, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, підійшла з заду до ОСОБА_5 , яка знаходилася біля господарства своїх батьікв по АДРЕСА_2 , із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров"я потерпілого, нанесла останній удар ногою в область спини, після чого ОСОБА_5 впала на землю. ОСОБА_4 підійшла до ОСОБА_5 , сіла зверху та почала виривати її сумочку, вартістю 720 грн., в якій містилися також кошти в розмірі 157 грн. та матеріальні цінності на загальну суму 2790 грн. Остання почала кричати, але ОСОБА_4 правою рукою намагалася закрити ОСОБА_5 рот, щоб та не кричала, та намагалася довести свій злочинний умисел до завершення. На поклик потерпілої про допомогу негайно зреагував ОСОБА_6 , який знаходився неподалік місця скоєння злочину, та в подальшому припинив незаконні дії ОСОБА_4 та попередив завдання матеріальних збитків на загальну суму 3510 грн.
Такі дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України як незакінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров"я потерпілого, вчиненого повторно.
В судовому засіданні ОСОБА_4 вину в скоєнні нею даного кримінального правопорушення визнала повністю.
Заслухавши пояснення обвинуваченої ОСОБА_4 суд прийшов до висновку, що її винуватість повністю доведена.
В судовому засіданні ОСОБА_4 суду пояснила, що вона дійсно 12.11.2015 року близько 20.30 год., перебуваючи в м. Лохвиця Полтавської області, по вул. Леніна та знаходячись в стані алкогольного сп"яніння, побачила ОСОБА_5 , в якої на правому плечі висіла чорна жіноча сумочка. Після чого, підійшла з заду до ОСОБА_5 , нанесла останній удар ногою в область спини, і та впала на землю. Потім підійшла до ОСОБА_5 , сіла зверху та почала виривати її сумочку. Остання почала кричати, але ОСОБА_4 правою рукою намагалася закрити ОСОБА_5 рот, щоб та не кричала. На поклик ОСОБА_5 вийшов ОСОБА_6 .
У відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України суд визнає недоцільним дослідження доказів, які ніким не оскаржуються, зокрема дослідження доказів поданих на підтвердження події кримінального провадження і рахує обмежитись допитом обвинуваченої ОСОБА_4 .
Судом з`ясовано, що обвинувачена ОСОБА_4 правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні сумніви у добровільності її позиції та роз`яснив, що у такому випадку вона буде позбавлена права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.
Розгляд судового провадження проводився відносно обвинуваченої ОСОБА_4 в межах пред`явленого їй обвинувачення.
При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченої ОСОБА_4 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення під час судового провадження доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання її винуватою.
Суд вважає, що умисні дії ОСОБА_4 скоєні нею з прямим умислом, що виразилися у незакінченому замахі на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров"я потрпілого, вчиненого повторно необхідно кваліфікувати за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України.
При визначенні виду і міри покарання суд врахував, що ОСОБА_4 вину в скоєнні злочину визнала, щиро розкаялася. Дані обставини згідно ст. 66 КК України суд визнає обставинами, що пом`якшують покарання. Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_4 згідно ст. 67 КК України є вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп"яніння.
Суд врахував тяжкість вчиненого, особу підсудної, обставини, що пом`якшують покарання, обставини, що обтяжують покарання приходить до висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу залишити у виді тримання під вартою.
Речові докази: жіноча сумка, гаманець, чорні шкіряні рукавички, мобільний телефон марки "Нокіа", купюри номіналом 100 грн. (1 шт.), 20 грн. (1 шт.), 10 грн. (3 шт.), 2 грн. (1 шт.), 1 грн. (5 шт.), що знаходяться на зберіганні у потерпілої ОСОБА_5 передати їй за належністю.
Судові витрати відсутні.
Цивільний позов по справі не заявлено.
Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд -
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки два місяці.
Строк відбуття покарання засудженій ОСОБА_4 обчислювати з 19 листопада 2015 року.
Міру запобіжного заходу засудженій ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу залишити у виді тримання під вартою.
Речові докази: жіноча сумка, гаманець, чорні шкіряні рукавички, мобільний телефон марки "Нокіа", купюри номіналом 100 грн. (1 шт.), 20 грн. (1 шт.), 10 грн. (3 шт.), 2 грн. (1 шт.), 1 грн. (5 шт.), що знаходяться на зберіганні у потерпілої ОСОБА_5 передати їй за належністю.
Судові витрати відсутні.
Цивільний позов не заявлено.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Полтавської області через Лохвицький районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженій ОСОБА_4 в той же строк з моменту вручення копії вироку.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.
СУДДЯ: ОСОБА_7