Справа № 583/2708/15-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"28" грудня 2015 р. м. Охтирка Сумської області
Охтирський міськрайонний суд Сумської області у складі:
головуючого-судді слідчого ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
слідчого Охтирського ВП (м. Охтирка) ГУНП
в Сумській області ОСОБА_4
з фіксацією розгляду справи технічним комплексом «Камертон», розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Охтирка скаргу
ОСОБА_5 від 12.08.2015 року
Внаслідок ДТП ОСОБА_9 заподіяні тяжкі тілесні ушкодження, визначена 2 група інвалідності, непрацездатність.
06.08.2015 року ОСОБА_11 отримав копію постанови слідчого від 09.07.2015 року.
ОСОБА_11 не погодився з підставами та мотивами закриття кримінального провадження, вважав, рішення слідчим прийняте занадто передчасно, без всебічного, повного а об`єктивного дослідження обставин, висновки слідчого не відповідають фактичним обставинам скоєного кримінального правопорушення.
Слідчий, безпідставно приймаючи за основу зі слів водія ОСОБА_10 відомості, що під час ДТП автомобіль рухався зі швидкістю близько 60 км/год. з увімкнутим дальнім світлом фар, не перевірив дану обставину експертним шляхом.
Слідчий помилково вважає, що ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження внаслідок лише падіння з велосипеда внаслідок ДТП, а не через волочіння автомобілем, що рухався.
Слідчий помилково вважає, що нібито велосипедист ОСОБА_6 після зміни руху вліво - проїзду 3.8 м. повернувся у попередній стан руху - в крайнє праве положення по дорозі по напрямку руху, коли і трапився наїзд на задню частину велосипеда, але експериментально - експертним шляхом з його участю цього не перевірив.
Слідчий також нав`язує припущення, що після наїзду на задню частину велосипеда ОСОБА_6 впав з велосипеду і отримав тілесні пошкодження.
Слідчий експеримент проводився тільки з водієм ОСОБА_12 , а з велосипедистом ніяких перевірок не проводилося.
Спроможність або відповідність показів водія ОСОБА_10 фактичним обставинам не перевірена експериментальним або експертним шляхом.
Слідчим зазначено, що по справі були проведені судова транспортна-трасологічна та судова автотехнічна експертиза, але не досліджені питання за участю всіх учасників ДТП, а якщо потрібно, - за участю свідків, по питанням:
- чи мав водій ОСОБА_7 або велосипедист ОСОБА_13 уникнути ДТП при умовах відсутності зигзагообразного руху велосипедиста та в стані алкогольного сп`яніння водія ОСОБА_10 .?
- яка відстань необхідна була для безпечного об`їзду попутного велосипедиста в умовах даної дорожньої обстановки, в тому числі, ввімкнення електроосвітлення на вулиці о 17.30 год. та в стані алкогольного сп`яніння водія ОСОБА_10 А.О.?
-як повинен був діяти водій у даній дорожній обстановці згідно з технічними вимогами Правил дорожнього руху та виниклої перешкоди - якщо дійсно доводиться зигзагоподібний спосіб пересування велосипедистом?
-чи мав водій транспортного засобу у стані алкогольного сп`яніння технічну можливість запобігти наїзду з моменту виникнення небезпеки для руху або з моменту виявлення перешкоди для руху?
-який механізм контактування велосипедиста та ТЗ з урахуванням наявності чітких механічних пошкоджень на транспортному засобі посередині капоту спереду, характеристики механічного пошкодження лобового скла та опилення велосипедиста зліва від автомобілю?
-який механізм утворення слідів (удар, ковзання тощо) під час ДТП з урахуванням наявності чітких механічних пошкоджень на транспортному засобі посередині капоту спереду, характеристики механічного пошкодження лобового скла та опинення велосипедиста зліва від автомобілю?
При призначенні експертиз обставин ДТП необхідно було слідчому, зокрема, вказати: тип покриття дороги (асфальт, ґрунтова тощо), його стан (сухе, мокре, ожеледиця тощо), ширину проїзної частини, наявність і величину ухилів, наявність дорожніх знаків і розміток у районі ДТП, технічний стан ТЗ та його завантаженість; видимість і оглядовість дороги з місця водія, а в умовах обмеженої видимості - ще й видимість перешкоди; розташування ТЗ по ширині дороги, швидкість його руху (швидкість руху вказується, якщо немає сліду гальмування); момент виникнення небезпеки для руху; відстань, яку подолав пішохід з моменту виникнення небезпеки для руху до моменту наїзду, швидкість руху велосипедиста або час його руху з моменту виникнення небезпеки до моменту наїзду; чи застосовував водій термінове гальмування і якщо застосовував, то яка довжина сліду гальмування до задніх коліс автомобіля (якщо сліди розташовані на ділянках дороги з різним покриттям, наприклад на проїзній частині й узбіччі, потрібно зазначити довжину сліду окремо на кожній з ділянок); місце наїзду відносно слідів гальмування (яку відстань пройшов ТЗ у стані гальмування до наїзду чи після наїзду на велосипедиста; якою частиною ТЗ контактував з велосипедом та велосипедистом або якими частинами зіткнулись транспортні засоби; якщо ТЗ після залишення сліду гальмування до його остаточної зупинки рухався накатом, то яку відстань він пройшов у цьому стані).
Слідчий не з`ясував питання про те, чи є дії водія ОСОБА_10 у причинно-наслідковому зв`язку з виниклим ДТП з урахуванням вище перелічених зазначених, виявлених і досліджених обставин і факторів, не перевірив покази учасників ДТП та не витребував належних доказів на їх підтвердження.
Висновки слідчого про рух ОСОБА_8 в стані алкогольного сп`яніння є неправдивими, але поза увагою слідчого залишено перебування в стані алкогольного сп`яніння водія ОСОБА_15 .
Посилаючись на наведені обставини, ОСОБА_6 просив суд:
- поновити строк звернення до суду зі скаргою;
Особа, що подала скаргу, в судове засідання не прибула, 01.09.2015 року подала заяву про розгляд справи у його відсутність /а.с. 22/, вимоги за скаргою підтримала, просила їх задовольнити.
Слідчий і прокурор в судовому засіданні заперечили проти вимог ОСОБА_8 , вважали, що досудовим слідством у кримінальному провадженні проведено вичерпний перелік слідчих дій, вважали оскаржувану постанову слідчого законною, в задоволенні скарги просили відмовити за безпідставністю.
Дане повідомлення зареєстровано в Журналі обліку заяв і повідомлень про вчинення кримінального правопорушення та інші події Охтирського МВ УМВС України в Сумській області за № 4354 від 13.10.2013 року.
10.01.2014 року кримінальне провадження було перекваліфіковано з ч. 1 ст. 286 КК України на ч. 2 ст. 286 КПК України.
Відповідно до ст. 303 ч. 1 п. 3 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
За приписами ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
З огляду на встановлені факти та приведені норми закону, суд дійшов висновку, що ОСОБА_6 , отримавши постанову слідчого 06.08.2015 року, пропустив строк звернення із скаргою, яка подана до суду 20.08.2015 року, тобто, з порушенням визначеного законом 10-денного строку з часу отримання оскаржуваної постанови.
Доводів в обґрунтування поважної причини, яка б слугувала підставою для поновлення строку звернення до суду із скаргою, та доказів на ці обставини, суду не надано. Однак, з урахуванням віку, стану здоров`я ОСОБА_8 та пропуску цього строку лише на 4 дні, суд вважає правомірним цей строк поновити.
Згідно з ч. 1 ст. 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.
За приписами ст. 110 КПК України процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду. Рішення слідчого приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне.
Постанова слідчого, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.
Перевіряючи доводи особи, що звернулася із скаргою, та висновки слідчого в оскаржуваній постанові і докази в кримінальному провадженні № 0001359, суд встановив, що 13.10.2013 року приблизно о 18.20 год., в м. Охтирка Сумської області, ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння середнього ступеню тяжкості (2.4 проміле, згідно з висновком судово-медичної експертизи № 160 від 17.04.2015 року /а.с. 217 КП № 0001359) керував технічно справним велосипедом «Україна», та рухався по дорозі вул. Фрунзе в напрямку до центра міста.
В цей час, ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння тяжкого ступеню (3.0 проміле, згідно з висновком судово-медичної експертизи № 159 від 17.04.2015 року /а.с. 219 КП № 0001359/) керував автомобілем ВАЗ-21214, номерний знак НОМЕР_1 , та рухався зі швидкістю 60 км./год., у попутньому напрямку, позаду ОСОБА_13 , що рухався прямолінійно.
Водій ОСОБА_7 , перебуваючи на відстані 18,5 м від рівня орієнтиру, яким визначена умовна лінія, розташована проти південно-східного куту будинку № 261 по вул. Фрунзе в м. Охтирка, та 0,7 м від правого краю проїзної частини, виявив попереду себе, на відстані 5 метрів велосипедиста, що рухався в попутному до нього напрямку по прилеглому правому узбіччю, на відстані 0.6 м. лівим краєм до правого краю проїзної частини, та знаходився на відстані 1,45 м до рівня орієнтиру.
Наближаючись до велосипедиста, ОСОБА_7 , знаходячись на відстані 9,2 м. відносно рівня орієнтиру та на відстані правого габариту 0,7 м. до правого краю проїзної частини, виявив початок зміни напрямку руху велосипедиста ліворуч.
В момент неочікуваної зміни руху, велосипедист розташовувався переднім краєм на відстані, 3.5 м. відносно рівня орієнтиру та 0,6 м. до правого краю проїзної частини своїм лівим боком.
Велосипедист з моменту зміни напрямку руху ліворуч, подолав відстань, що становить 3.8 м., після чого вирівнявся в межах проїзної частини та продовжив рух в раніше обраному напрямку, у цей момент стався наїзд транспортного засобу на задню частину велосипеду, в результаті чого ОСОБА_17 впав з велосипеду і отримав тілесні ушкодження.
Перевіряючи доводи особи, що звернулася із скаргою, суд встановив, що вони частково не знайшли свого підтвердження, оскільки слідчим проведено ряд слідчих дій з встановлення істини у кримінальному провадженні.
Так, в ході досудового слідства слідчим допитані свідки ОСОБА_18 - 06.11.2013 року /а.с. 56/, ОСОБА_19 - 27.11.2013 року /а.с. 59 КП № 0001359/, ОСОБА_20 - 27.11.2013 р. /а.с. 61 КП № 0001359/, ОСОБА_21 - 04.12.2013 року /а.с. 63 КП № 0001359/, ОСОБА_7 - 14.10.2013 р. /а.с. 66-67 КП № 0001359/, 17.04.2015 року - ОСОБА_22 /а.с. 222-223 КП № 0001359/; ОСОБА_23 /а.с. 224 КП № 0001359/, ОСОБА_24 /а.с. 230-231 КП № 0001359/, ОСОБА_25 /а.с. 226-227 КП № 0001359/, ОСОБА_26 /а.с. 232-233 КП № 0001359/, ОСОБА_27 /а.с. 228-229 КП № 0001359/.
Таким чином, ДТП за участю керованого ОСОБА_12 автомобіля та велосипедиста ОСОБА_8 сталася у відсутність будь-яких прямих свідків подій, що передували ДТП чи бачили її безпосередньо. Щодо обставин події ЛЕБЕДЄВ та ОСОБА_6 дали суперечливі покази, зокрема, ОСОБА_7 повідомив про раптовий маневр велосипедиста ліворуч, внаслідок чого відбулося зіткнення, що заперечує ОСОБА_6 .
Доводи ОСОБА_8 про не перебування його в стані алкогольного сп`яніння спростовані висновком судово-медичної експертизи № 160 від 17.04.2015 року /а.с. 217 КП № 0001359/.
Суд встановив, що 13.10.2013 року та 07.12.2014 року слідчим проведено огляд місця ДТП, складені план-схема та фототаблиця до протоколів огляду /а.с. 10-33, 46-47, 176-178 КП № 0001359/, у тому числі, встановлені та наведені у постановах про призначення експертиз вихідні дані: тип покриття дороги, його стан, ширину проїзної частини, наявність і величину ухилів, технічний стан транспортних засобів та їх завантаженість; видимість і оглядовість дороги з місця водія, а в умовах обмеженої видимості - видимість перешкоди; розташування транспортного засобу по ширині дороги, швидкість його руху; момент виникнення небезпеки для руху; швидкість руху велосипедиста або час його руху з моменту виникнення небезпеки до моменту наїзду.
13.10.2013 року здійснено огляд автомобіля ВАЗ 21214, належного ОСОБА_28 , під час якого встановлені деформації та пошкодження цього транспортного засобу: деформований дах, капот, передній державний номерний знак, передня панель, розбите скло та решітка радіатора; у велосипеда - деформація заднього колеса, заднього щитка, багажник, рама /а.с. 34-36 КП № 0001359/.
Всупереч твердженням ОСОБА_29 з матеріалів кримінального провадження вбачається, що 22.11.2013 року проведено слідчий експеримент з участю ОСОБА_10 /а.с. 68 КП № 0001359/, 24.12.2014 року з участю потерпілого ОСОБА_8 /а.с. 189-190 КП № 0001359/ та свідка ОСОБА_30 /а.с. 191-199 КП № 0001359/.
Безпосередньо ОСОБА_6 допитувався слідчим 21.11.2013, 13.08.2014 /а.с. 53-55, 133 КП № 0001359/.
В ході досудового слідства слідчий отримав висновок судової авто-технічної експертизи № 187 від 03.12.2013 року /а.с. 74-80 КП № 0001359/, судової транспортно-трасологічної експертизи № 131 від 29.11.2013 року /а.с. 83-95 КП № 0001359/.
В результаті ДТП водій ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження, які згідно з висновком судово-медичної експертизи № 359 від 05.12.2013 року відносяться до легких тілесних ушкоджень /а.с. 45 КП № 0001359/.
З висновків судово-медичної експертизи № 21 від 16.01.2014 року та комплексної судово-медичної та транспортно-трасологічної експертизи № 84/2/2014 від 17.01.2015 року /а.с. 205-214 КП № 0001359/ вбачається, що потерпілому ОСОБА_31 було заподіяно тілесні ушкодження, які є небезпечними для життя і на цій підставі відносяться до тяжких тілесних ушкоджень /а.с. 118-119 КП № 0001359/.
З висновку комплексної судово-медичної та транспортно-трасологічної експертизи №84/2/2014 від 17.01.2015 року /а.с. 205-214 КП № 0001359/ вбачається, що враховуючи локалізацію та характер механічних пошкоджень і нашарувань на транспортних засобах, первинний контакт передньої частини автомобіля ВАЗ-21214 , номерний знак НОМЕР_1 , відбувся в напрямку ззаду наперед з заднім колесом велосипеда «Україна».
В подальшому відбулося зміщення потерпілого до автомобіля і контактування ОСОБА_13 з частинами транспортного засобу. Більш ймовірно, що травма правої гомілки спричинена при контактуванні з переднім бампером автомобіля; переломи ребер, розрив правої легені та діафрагми справа, тілесні ушкодження голови при закиданні тіла на капот, переднє вітрове скло та дах автомобіля. При відкиданні тіла на проїзну частину могли утворитися гематоми в ділянках обох здухвинних кісток. Перелом середньої третини лівої променевої кістки міг утворитися як при падінні на проїзну частину, так і при контактуванні з частинами транспортного засобу.
Аналізуючи приведені вище докази, суд встановив відсутність підтвердження експертним шляхом посилань слідчого, що автомобіль марки ВАЗ 21214, яким керував водій ОСОБА_7 , був технічно справним, має лише механічні пошкодження.
Вирішивши питання про вилучення та визнання речовими доказами транспортних засобів /а.с. 48-50 КП № 0001359/, слідчий не вчинив їх процесуальне оформлення в порядку ст.ст. 167-170 КПК України, що ставить під сумнів допустимість вказаних доказів у кримінальному провадженні.
Слідчий, приймаючи за основу зі слів водія ОСОБА_10 відомості, що під час ДТП автомобіль рухався зі швидкістю близько 60 км/год. з увімкнутим дальнім світлом фар, не перевірив дану обставину експертним шляхом; та не з`ясував питання про наявність обмежувальних знаків дорожнього руху та їх розташування шляхом звернення до комунальних установ, які забезпечують встановлення та експлуатацію цих знаків, що ставить під сумнів спроможність показів водія ОСОБА_10 , а також є істотною обставиною для вирішення порушених ОСОБА_14 питань, в тому числі, експертним шляхом; про те, чи є дії водія ОСОБА_10 у причинно-наслідковому зв`язку з виниклим ДТП з урахуванням вище перелічених зазначених, виявлених і досліджених обставин і факторів; про можливість водія автомобіля чи велосипедиста . уникнути ДТП при умовах відсутності зигзагообразного руху велосипедиста та в стані алкогольного сп`яніння водія ОСОБА_10 ; чи відповідала дійсна швидкість автомобілю під керуванням водія ОСОБА_10 , у момент ДТП та у різні моменти розвитку ДТП вимогам дорожніх знаків; чи мав водій транспортного засобу у стані алкогольного сп`яніння технічну можливість запобігти наїзду з моменту виникнення небезпеки для руху або з моменту виявлення перешкоди для руху.
Слідчим безпідставно не надано до вихідних даних для проведення судової авто-технічної експертизи № 71 від 20.05.2015 року відомостей про наявність ввімкнення електроосвітлення на місці ДТП о 17.30 год. /а.с. 52 КП № 0001359/, хоча для висновку судової авто- технічної експертизи такі вихідні дані надавалися /а.с. 72 КП № 0001359/. Наведені протиріччя вказують на необґрунтованість висновків слідчого в оскаржуваній постанові.
При призначенні проведення всіх експертиз слідчий не повідомив експертів про факт перебування водія та велосипедиста в стані алкогольного сп`яніння, тощо.
Кримінальне провадження не містить відомостей про причину відсутності гальмування автомобіля (несправність гальмівної системи чи відсутність відповідної реакції водія, чи інше).
Що стосується вимог скаржника про визнання протиправною бездіяльності слідчого, прокурора, зобов`язання слідчого застосувати і провести всі належні і доступні заходи по проведенню досудового слідства у відповідності з вимогами КПК та зобов`язати прокурора вести належний прокурорський нагляд за кримінальним провадженням, то ці вимоги задоволенню не підлягають, оскільки відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає, в тому числі, у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк.
Крім того, слідчий зобов`язаний в силу закону вчинити всі належні, необхідні і доступні заходи по проведенню досудового слідства, а прокурор повинен здійснювати нагляд, тому додаткового покладення обов`язків рішенням суду на слідчого, прокурора, які передбачені процесуальним законом, не вбачається правомірним.
Під час проведення досудового слідства слідчий зобов`язаний усунути недоліки досудового слідства, зазначені потерпілим, та прийняти на підставі встановлених фактичних обставин законне і обґрунтоване рішення.
Згідно ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала, яка може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 303, 304, 306, 307 КПК України, суд -
ухвалив:
Скаргу ОСОБА_5 від 12.08.2015 року на постанову від 09.07.2015 року про закриття кримінального провадження за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001359 від 14.10.2013 року за ст. 286 ч. 2 КК України за фактом дорожньо-транспортної події, яка мала місце 13.10.2013 року по вул. Фрунзе в м. Охтирка поблизу домоволодіння № 261, задовольнити.

Постанову слідчого СВ Охтирського МВ УМВС України в Сумській області ОСОБА_4 від 09.07.2015 року, перевірену ст.прокурором Охтирської міжрайонної прокуратури ОСОБА_16 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001359 від 14.10.2013 р., за наслідками розгляду матеріалів досудового розслідування у зв`язку з відсутністю в діях водія автомобіля ВАЗ 21214, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_10 складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 ч. 2 КК України, - скасувати.
В задоволенні інших вимог за скаргою ОСОБА_8 відмовити.

Матеріали кримінального провадження № 0001359 від 14.10.2013 року направити керівнику Охтирської місцевої прокуратури для організації перевірки, усунення викладених в ухвалі недоліків досудового слідства та прийняття рішення відповідно до приписів Кримінально-процесуального Кодексу України.

Копії даної ухвали надіслати до виконання - керівнику Охтирської місцевої прокуратури; до відома слідчому та особі, що звернулася із скаргою.
Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.
Суддя-слідчий Охтирського міськрайонного суду
Сумської області ОСОБА_32
Повний текст ухвали виготовлений 29.12.2015 року об 11.00 год.