ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/806/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"30" листопада 2015 р.
Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали кримінального провадження № 0002385 від 14.03.2015 року по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, громадянина України, з середньо - спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185, ч.2 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:
24 лютого 2015 року ОСОБА_3 у невстановлений досудовим розслідуванням час умисно, з корисливих спонукань, з метою таємного викрадення чужого майна, знаходячись в кім. АДРЕСА_3 , куди він був запрошений ОСОБА_5 тимчасово проживати, керуючись раптово виниклим умислом, переконавшись, що ОСОБА_5 немає вдома та за його діями ніхто не спостерігає, з коробки в шафі вищевказаної кімнати, таємно викрав майно, яке належить ОСОБА_5 , а саме: золота каблучка з камінцем, вагою 2, 03 г., вартістю 1116 грн. 50 коп., золота каблучка з камінцем, вагою 1,68 г., вартістю 924 грн., золотий браслет, вагою 5,73 г., вартістю 3140 грн., а всього ОСОБА_3 викрав майна на загальну суму 5 181 грн. 23 коп., після чого з викраденим з місця вчинення злочину зник, а викраденим розпорядився на власний розсуд.

26 лютого 2015 року ОСОБА_3 у невстановлений час умисно, з корисливих спонукань, з метою повторного, таємного викрадення чужого майна, знаходячись в кім. АДРЕСА_3 куди він був запрошений ОСОБА_5 тимчасово проживати, керуючись раптово виниклим умислом, переконавшись, що ОСОБА_5 немає вдома та за його діями ніхто не спостерігає, з коробки в шафі вищевказаної кімнати, таємно викрав майно, яке належить ОСОБА_5 , а саме: золота каблучка з камінцем вагою 2,08 г., вартістю 1144 грн., золота каблучка з камінцем вагою 1, 92 г., вартістю 1056 грн., а всього ОСОБА_3 повторно викрав майна на загальну суму 2200 гривень, після чого з викраденим з місця вчинення злочину зник, а викраденим розпорядився на власний розсуд.

10 березня 2015 року ОСОБА_3 у невстановлений час умисно, з корисливих спонукань, з метою повторного, таємного викрадення чужого майна, знаходячись в кім. АДРЕСА_3 куди він був запрошений ОСОБА_5 тимчасово проживати, керуючись раптово виниклим умислом, переконавшись, що ОСОБА_5 немає вдома та за його діями ніхто не спостерігає, з коробки в шафі вищевказаної кімнати, таємно викрав майно, яке належить ОСОБА_5 , а саме: гроші в сумі 200 доларів США, що складає 4400 гривень. Після чого, ОСОБА_3 з викраденим з місця вчинення злочину зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Будучи допитаним в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе винуватим та заявлений потерпілою цивільний позов, щиро розкаявся та суду показав, що він проживав у своєї знайомої ОСОБА_5 24.02.2015 року коли її не було вдома, він викрав у неї дві золоті каблучки та браслет, які потім здав до ломбарду. 26 лютого 2015 року, так само ОСОБА_3 викрав у потерпілої дві золоті каблучки та знову здав до ломбарду. 10 березня 2015 року обвинувачений викрав у ОСОБА_5 200 доларів. ОСОБА_3 вказав, що йому потрібні були гроші, щоб повернути борг. Обвинувачений заявив, що він усвідомлює протиправність своєї поведінки та висловлює жаль з цього приводу. В останньому слові обвинувачений вибачився перед потерпілою та просив його суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_5 суду показала, що в грудні місяці вона зустріла ОСОБА_3 . Так як йому не було де жити, вона запропонувала певний час пожити у неї, на що він погодився. 28 лютого 2015 року вона повернулась додому з роботи та помітила, що у неї зникли золоті прикраси. ОСОБА_3 зізнався, що це він викрав їх та пообіцяв все повернути. Але через два тижні коли потерпіла прийшла додому, виявила що всі речі в кімнаті розкидані і відсутність належних їй 200 доларів. На сьогоднішній день обвинувачений не відшкодував їй завдані збитки.

Показання обвинуваченого та потерпілої є логічними, послідовними та не викликають у суду сумніву щодо їх щирості.

Дослідження інших доказів щодо тих обставин матеріалів кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 які ніким не оспорюються, судом за згодою учасників судового провадження та на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнано недоцільним. Судом з`ясовано, що обвинувачений та потерпіла правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позицій не має, а також сторонам роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи викладене, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_3 у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжка) та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 185 КК України, а також у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 185 КК України.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року Про практику призначення судами кримінального покарання зі змінами і виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_3 , згідно ст. 66 КК України є щире каяття. Обставин, які обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

Призначаючи покарання ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, які кримінальний закон відносить до злочинів середньої тяжкості, обставину, яка пом`якшує покарання, відсутність обтяжуючих обставин, а також дані, що характеризують особу обвинуваченого.

Так, ОСОБА_3 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, офіційно не працює.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, суд, керується вимогами ч. 2 ст. 65 КК України, відповідно до яких, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

З урахуванням наведеного, суд призначає ОСОБА_3 , покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій ч. 1, ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України. Разом з цим, враховуючи тяжкість вчинених злочинів, дані про особу винного, який має постійне місце реєстрації та проживання, думку потерпілої, яка не наполягає на позбавленні волі обвинуваченого, те що ОСОБА_3 усвідомлює протиправність своєї злочинної поведінки, суд вважає за можливе звільнити його від відбування покарання з випробуванням з призначенням іспитового строку, вважаючи таке покарання необхідним, достатнім і справедливим для його виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів.

Вирішуючи питання заявленого та підтриманого потерпілою цивільного позову, суд виходить з вимог ст. 128, 129 КПК України, вважаючи його належно обґрунтованим і задовольняє в повному обсязі.

Питання речових доказів суд вирішує у відповідності зі ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд,

З А С У Д И В:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі:

за ч. 1 ст. 185 КК України 1 (один) рік;

за ч. 2 ст. 185 КК України 2 (два) роки.

За сукупністю злочинів на підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_3 покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік 6 (шість) місяців. Відповідно до п.п. 2-4 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 задовольнити повністю. Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 матеріальну шкоду в сумі 11 781 (одинадцять тисяч сімсот вісімдесят одна) гривня 23 копійки та 6 890 (шість тисяч вісімсот дев`яносто) гривень моральної шкоди.

Речові докази: 5 договорів з ломбарду залишити при матеріалах провадження.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 395 КПК України, до Апеляційного суду міста Києва через Дарницький районний суд м. Києва шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно вручити прокурору та засудженому. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

СУДДЯ: