Комінтернівський районий суд м.Харкова
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 грудня 2015 року слідчий суддя Комінтернівського районного суду м. Харкова ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі слідчого ОСОБА_3 ,

представника ВДВС ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові клопотання слідчого СВ Комінтернівського відділу поліції ГУ Національної поліції України в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 погоджене з прокурором прокуратури Комінтернівського відділу Харківської місцевої прокуратури № 5 ОСОБА_5 про надання тимчасового доступу до речей і документів за матеріалами досудового розслідування внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002689 від 19.11.2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 382 ч. 1 КК України,-

В С Т А Н О В И В :
До суду надійшло вказане клопотання слідчого.

В обґрунтування свого клопотання слідчий посилається на те, що 23.10.2015 ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова задоволено скаргу гр. ОСОБА_6 , про зобов`язання внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей, щодо вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_7 , а саме не виконання рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 05.09.2012 року, про стягнення матеріальної та моральної шкоди, в розмірі 7691 грн., на користь ОСОБА_6

19.11.2015 року ухвала Комінтернівського районного суду м. Харкова від 23.10.2015 зареєстрована в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0002689 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 382 ч. 1 КК України, тобто умисне невиконання рішення суду, що набрало законної сили.

В ході досудового розслідування в якості потерпілого допитаний ОСОБА_6 , пояснив, що 23 липня 2011 року біля будинку АДРЕСА_1 , йому були спричинені легкі тілесні ушкодження. За даним фактом ІНФОРМАЦІЯ_1 , було порушено кримінальну справу № 62120002 та пред`явлено обвинувачення ОСОБА_7 , який на той момент являвся неповнолітнім. Постановою ІНФОРМАЦІЯ_2 від 30.05.2012 року кримінальна справа № 62120002 по обвинуваченню громадянина ОСОБА_7 була закрита в зв`язку з застосуванням акта амністії. В ході кримінальної справи ОСОБА_6 до ОСОБА_7 цивільний позов не заявлявся, лише після рішення суду від 30.05.2012, в цивільному порядку, потерпілий заявив цивільний позов на стягнення матеріальної та моральної шкоди, спричиненої злочином до неповнолітнього ОСОБА_7 та його батьків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 5 вересня 2012 року ІНФОРМАЦІЯ_3 , було винесене рішення про виплату спричиненої ОСОБА_6 матеріальної та моральної шкоди, у розмірі 11761 грн. 90 коп., з яких матеріальна шкода у розмірі 10691,18 грн. (1856,18 грн. вартість придбаних ліків, 8835 грн. втрачений заробіток) та моральна шкода в розмірі 1000 грн., яка повинна була стягнута з ОСОБА_7 , 1995 року народження. Наявних підстав для стягнення вказаної шкоди з батьків ОСОБА_7 , встановлено не було, оскільки на підставі спільної сумісної власності ОСОБА_7 належить квартира АДРЕСА_2 , що підтверджувалося наданими документами, тому завдану шкоду неповнолітній може відшкодувати сам. Після винесення рішення ОСОБА_7 та його адвокат, вказане рішення суду оскаржили в Харківському апеляційному суді, але колегією суддів, 17.09.2012 у оскарженні було відмовлено та винесене рішення про залишення рішення ІНФОРМАЦІЯ_2 , без змін. 21 лютого 2013 року, ОСОБА_6 разом зі своїм представником ОСОБА_10 , здали рішення суду та виконавчий лист до ІНФОРМАЦІЯ_4 . Провадження було відкрито та поручене виконавцю ОСОБА_11 , справа № 2020/5731/2012, провадження № 2/2020/1802/2012. Протягом 2013 року, до вересня 2014 року ОСОБА_6 отримав грошові кошти в розмірі спочатку 800 грн., а потім 3200 грн., які були отримані переводом на пошту, за адресою вказану позивачем. В грудні 2014 року, він отримав рішення ІНФОРМАЦІЯ_5 від 02.12.2015, про закриття виконавчого провадження стосовно гр.. ОСОБА_7 , у вказаному рішенні було зазначено, що ОСОБА_7 виплатив ОСОБА_6 грошові кошти на загальну суму 5800 грн., та не має речей для вилучення та подальшої виплати грошових коштів на рахунок останнього. Хоча ОСОБА_6 за 2013 та 2014 роки була отримана загальна сума від ОСОБА_7 у розмірі 4000 грн., крім того на протязі цього часу потерпілий, разом з представником, неодноразово звертався до виконавця ОСОБА_11 , з вимогами проведення інших законних дій, для стягнення з ОСОБА_7 матеріальної та моральної шкоди, а саме накладення арешту на його частину кватири, виділ даної частини в натурі та реалізацію на аукціоні. Проте ОСОБА_11 , ніяких дій не виконала та закрила провадження, вказавши при цьому неправильну суму повернених грошових коштів. На початку 2015 року він намагався відкрити провадження знову, але йому було в цьому відмовлено. Після чого він звернувся до Комінтернівського РВ з заявою про невиконання судового рішення ОСОБА_7 та виконавцями Комінтернівського ВДВС, та внесення вказаних відомостей до ЄРДР, але йому було відмовлено. 23 жовтня 2015 року Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова, його скарга про внесення заяв до ЄРДР та початку досудового слідства, була задоволена.

В ході досудового слідства потерпілим ОСОБА_6 , були надані копії документів, а саме: рішення ІНФОРМАЦІЯ_2 від 05.09.2012 року, провадження № 2/2020/1802/12; ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області від 17.09.2012; ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області від 21.11.2012 року; заява про здачу до ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрована 21.02.2013 року; повідомлення про отримання грошових коштів у сумі 800 грн. від 23.10.2012 року № 18639/14-29; розпорядження від 07.02.2014 року; супровідного листа № 16602/м-29 від 02.12.2014 року з постановою державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачеві від 02.12.2014 року, винесену у ході виконання виконавчого документа: виконавчий лист №2/2020/1802/12 від 04.12.2012, що видав ІНФОРМАЦІЯ_6 ; виконавчий лист від 05.09.2012 року.

Згідно наданих копій документів, а саме: повідомлення 18639/14-29 від 23.10.2013 року, на рахунок ОСОБА_6 від ОСОБА_7 , надійшли грошові кошти в сумі 800,00 грн., також мається копія розпорядження від 07.02.2015 року згідно якого 05.12.2013 року на рахунок ОСОБА_6 від ОСОБА_7 надійшли грошові кошти в сумі 3200,00 грн., з урахуванням сплати грошового переказу (1%), який складає 31,60 грн. та збору за електронний переказ у розмірі 8,00 грн., загальна сума грошових коштів, які були переказані ОСОБА_6 складає 3160,40 грн.

У копії постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві від 02.12.2014 року, вказано, що загальна сума стягнених грошових коштів з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 складає 5800 грн., така ж сума вказана у виконавчому листі №2/2020/1802/12 від 04.12.2012, який було повернуто ОСОБА_6 згідно вищевказаної постанови.

25 листопада 2015 року до ІНФОРМАЦІЯ_7 за № 62/152689, направлено запит, про отримання якого мається відмітка.

Згідно отриманої відповіді з ІНФОРМАЦІЯ_8 № 15175 від 10.12.2015, на запит слідчого встановлено, що 25.02.2013 року до відділу надійшов виконавчий лист №2/2020/1802/12 від 04.12.2012, виданий ІНФОРМАЦІЯ_3 про стягнення з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 матеріальну шкоду у розмірі 10691,18 грн., з яких 1856,18 грн. вартість придбаних лікарських засобів, 8835,00 грн. втрачений заробіток, а також моральну шкоду у розмірі 1000,00 грн., а всього 11691,18 грн. За період здійснення виконавчих дій, боржником було сплачено на користь стягувача грошові кошти у розмірі 3944,40 грн. (розпорядження № 1107/6 від 07.02.2014 року). 02.12.2014 року державним виконавцем ОСОБА_11 на підставі п. 2, ч. 1, ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» було винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачеві.
Слідчий вважає, що для встановлення повних та точних відомостей про відшкодування ОСОБА_7 матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином на користь ОСОБА_6 ; уточнення суми відшкодованої ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 ; дій вчинених державним виконавцем та ОСОБА_7 , спрямованих на повне погашення боргу перед ОСОБА_6 ; перевірки законності прийнятого державним виконавцем рішення про повернення виконавчого документа стягувачеві ОСОБА_6 , слідство прийшло до висновку, що є достатні підстави вважати, що документи, які містяться у виконавчому провадженні № 2/2020/1802/12, дають можливість встановити істину, провести повне та не упереджене досудове слідство у даному кримінальному провадженні та мають доказове значення по справі.

У судовому засіданні слідчий клопотання підтримала в повному обсязі.

Представник ІНФОРМАЦІЯ_5 в судовому засіданні заперечувала, пославшись на правильність дій державного виконавця у даному виконавчому провадженні.

Слідчий суддя, розглянувши клопотання, заслухавши пояснення учасників розгляду, дослідивши додані до клопотання документи, вважає, що клопотання підлягає задоволенню.

Статтею 160 КПК України передбачено, що сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу. Слідчий має право звернутися із зазначеним клопотанням за погодженням з прокурором.

Клопотання слідчого, яке надійшло до суду відповідає вимогам КПК України.

Згідно з ч. 5, 6 ст. 163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи:

1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи;

2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні;

3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Слідчий суддя вважає, що слідчим доведено, що відомості перебувають або можуть перебувати у володінні ІНФОРМАЦІЯ_5 та самі по собі мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні - можуть сприяти розкриттю кримінального правопорушення, та мають значення речового доказу по кримінальному провадженню.

Одержати зазначені відомості іншими способами не можливо.

Посилання представника ІНФОРМАЦІЯ_5 на те, що дії державного виконавця у даному виконавчому провадженні є законними не стосуються предмету клопотання слідчого, а висновок щодо законності дій виконавця має зробити слідчий, всебічно та повно дослідивши всі докази, в тому числі і ті, до яких планується доступ.

За таких обставин, слідчій суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого обґрунтовано та підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 159-164, 166 КПК України,-

У Х В А Л И В:
Клопотання слідчого СВ Комінтернівського відділу поліції ГУ Національної поліції України в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про надання тимчасового доступу до речей і документів задовольнити.

Надати слідчому СВ Комінтернівського відділу поліції ГУ Національної поліції України в Харківській області старшому лейтенанту поліції ОСОБА_3 тимчасовий доступ до виконавчого провадження № 2/2020/1802/12, яке перебуває в ІНФОРМАЦІЯ_5 (юридична адреса: АДРЕСА_3 , контактні телефони НОМЕР_1 , НОМЕР_2 ) та надати слідчому СВ Комінтернівського відділу поліції ГУ НП в Харківській області старшому лейтенанту поліції ОСОБА_3 можливість його вилучення та копіювати.

Строк дії ухвали один місяць.

У разі невиконання ухвали про тимчасовий доступ до речей і документів слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, якій надано право на доступ до речей і документів на підставі ухвали, має право постановити ухвалу про дозвіл на проведення обшуку згідно з положеннями цього Кодексу з метою відшукання та вилучення зазначених речей і документів.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя- ОСОБА_1