Справа № 751/6981/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/792/2015
Категорія - ч. 2 ст. 289 КК України Доповідач ОСОБА_2
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

З участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6

захисника адвоката - ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові матеріали кримінального провадження, внесеного 16 квітня 2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002677, за апеляційною скаргою старшого прокурора прокуратури м. Чернігова ОСОБА_9 на вирок Новозаводського районного суду м. Чернігова від 24 липня 2015 року щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігів, українця, громадянина України, не працюючого, не одруженого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 18 травня 2012 року Деснянським районним судом м. Чернігова за ст.ст.187 ч.2, 186 ч.2, 185 ч.2, 185 ч.1, 69, 70 ч.1 КК України до 3 років 8 місяців позбавлення волі; 28 серпня 2014 року на підставі постанови Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 19 серпня 2014 року умовно-достроково звільненого на 11 міс. 27 днів,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

Вироком Новозаводського районного суду м. Чернігова від 24 липня 2015 року ОСОБА_8 визнаний винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України та йому призначено покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

Згідно ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання не відбутої частини покарання за попереднім вироком від 18 травня 2012 року Деснянського районного суду м. Чернігова остаточно ОСОБА_8 призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 3 місяці.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_10 17 830 грн. 27 коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 10000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди; на користь ОСОБА_11 7000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, а також 1967 грн. 52 коп. процесуальних витрат за проведення експертиз на користь держави.

В поданій апеляційній скарзі старший прокурор прокуратури м. Чернігова ОСОБА_9 не оспорюючи фактичних обставин справи, кваліфікацію дій та доведеність вини обвинуваченого, просить скасувати вирок суду в частині призначеного покарання з застосуванням ст. 69 КК України через невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі винного та ухвалити новий, яким ОСОБА_8 призначити покарання по пред`явленому обвинуваченню в межах санкції частини інкримінованої статті. Вважає, що судом в не достатній мірі враховано, що обвинувачений вчинив два тяжких кримінальних правопорушень в період не відбутого покарання за попереднім вироком, притягувався до адміністративної відповідальності, ніде не працює. Також апелянт зазначає, що судом необґрунтовано визнано матеріальний стан, сімейний та стан здоров`я обвинуваченого, як обставини, що пом`якшують покарання.

Інші учасники кримінального провадження апеляційні скарги на вирок суду не подавали.

Суд першої інстанції встановив, що 16 квітня 2015 року, близько 1 год. 20 хв., ОСОБА_8 , знаходячись біля буд.10 по вул. Єськова м. Чернігова, діючи повторно, з корисливих мотивів, незаконно заволодів автомобілем марки «Москвич ІЖ412», державний номерний знак НОМЕР_1 , 1987 року випуску, вартістю 17830 грн. 27 коп., що належить ОСОБА_10 , чим заподіяв їй матеріальну шкоду.

29 травня 2015 року, близько 2 год., ОСОБА_8 , знаходячись біля буд.8 по вул.. Войкова м. Чернігова, діючи повторно, з корисливих мотивів, незаконно заволодів автомобілем марки «ВАЗ 2109 КОМБІ-В», державний номерний знак НОМЕР_2 , 1994 року випуску, вартістю 41 406 грн., що належить ОСОБА_11 , чим заподіяв йому матеріальну шкоду.

Заслухавши доповідача, прокурора, який просив задовольнити подану апеляційну скаргу, думку обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_7 які заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просили вирок суду залишити без змін, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що така підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Під час апеляційного перегляду матеріалів кримінального провадження колегія суддів,

В С Т А Н О В И Л А:

16 квітня 2015 року, близько 01 год. 20 хв., ОСОБА_8 , знаходячись біля буд.10 по вул. Єськова м. Чернігова, діючи повторно, з корисливих мотивів, незаконно заволодів автомобілем марки «Москвич ІЖ412», державний номерний знак НОМЕР_1 , 1987 року випуску, вартістю 17 830 грн. 27 коп., що належить ОСОБА_10 , чим заподіяв їй матеріальну шкоду.

29 травня 2015 року, близько 2 год., ОСОБА_8 , знаходячись біля буд.8 по вул.. Войкова м. Чернігова, діючи повторно, з корисливих мотивів, незаконно заволодів автомобілем марки «ВАЗ 2109 КОМБІ-В», державний номерний знак НОМЕР_2 , 1994 року випуску, вартістю 41 406 грн., що належить ОСОБА_11 , чим заподіяв йому матеріальну шкоду.

У відповідності з вимогами ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

З матеріалів справи вбачається, що у суді першої інстанції справа була розглянута у відповідності з вимогами ст. 349 ч. 3 КПК України, тому вирок в частині правильності кваліфікації дій обвинуваченого, доведеності його вини та повноти зібраних та досліджених доказів щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, апеляційним судом не перевіряється.

За правильно встановлених у справі фактичних обставин, дії обвинуваченого ОСОБА_8 обґрунтовано кваліфіковані за ч. 2 ст. 289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчиненому повторно.

Згідно ст. 409 ч. 2 КПК України підставами для скасування вироку суду при розгляді справи в апеляційному суді є невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Призначаючи ОСОБА_8 покарання за ч. 2 ст. 289 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки, суд першої інстанції врахував особу обвинуваченого, його позитивну характеристику, відношення до скоєного злочину, те що не настало значної матеріальної шкоди, матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я ОСОБА_8 , його вік, прохання представників потерпілих суворо не карати обвинуваченого і ці обставини відніс до пом`якшуючих.

Однак, при цьому, суд першої інстанції не в повній мірі врахував вимоги ст. 69 КК України, згідно якої призначення основного покарання нижче найнижчої межі санкції статті Основної частини цього Кодексу або перехід до іншого більш м`якого покарання не передбаченого санкцією статті можливий лише за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину та з урахуванням особи винного.

Яким чином наведені пом`якшуючі покарання обставини істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину, суд першої інстанції у вироку фактично не вказав. Також суд не в повній мірі врахував, що ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення в період не відбутого покарання за попереднім вироком, притягувався до адміністративної відповідальності, що на думку колегії суддів свідчить про небажання останнього стати на шлях виправлення.

За таких обставин підстав, для застосування ст. 69 КК України і призначення ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 289 КК України іншого, більш м`якого покарання, аніж передбаченого санкцію частини даної статті у суду першої інстанції не було. Тому даний вирок в частині призначеного покарання із застосуванням ст.69 КК України не відповідає вимогам матеріального закону і підлягає скасуванню в даній частині.

Призначаючи ОСОБА_8 покарання апеляційний суд враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного у їх сукупності, обставини, які пом`якшують покарання.

До пом`якшуючих покарання обставин колегія суддів відносить щире каяття та активне сприяння у розкритті злочину.

По відношенню до особи ОСОБА_8 враховується, що останній притягувався до адміністративної відповідальності, кримінальне правопорушення вчинив під час умовно-дострокового звільнення, його характеристики, відношення до скоєного, матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я, вік та думку потерпілих. Крім того, колегією суддів береться до уваги та обставина, що обвинуваченим не відшкодована потерпілим завдана злочинами шкода.

З врахуванням зазначених обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_8 слід призначити покарання у мінімальній межі санкції інкримінованої статті без конфіскації майна, а остаточне покарання - за сукупністю вироків шляхом приєднання до покарання за даним вироком частково не відбутого покарання за вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 18 травня 2012 року трьох місяців позбавлення волі, в зв`язку з чим апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню.

Таке покарання відповідатиме вимогам ст.50, 65 КК України, буде необхідним і достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

З А С У Д И Л А:

Апеляційну скаргу старшого прокурора прокуратури м. Чернігова ОСОБА_9 задовольнити частково.

Вирок Новозаводського районного суду м. Чернігова від 24 липня 2015 року щодо ОСОБА_8 скасувати в частині призначеного покарання.

Вважати ОСОБА_8 засудженим за ч. 2 ст. 289 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років без конфіскації майна.

Згідно ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання не відбутої частини покарання за попереднім вироком від 18 травня 2012 року Деснянського районного суду м. Чернігова остаточно ОСОБА_8 призначити покарання у виді п`яти років і трьох місяців позбавлення волі без конфіскації майна.

В решті вирок Новозаводського районного суду м. Чернігова від 24 липня 2015 року щодо ОСОБА_8 - залишити без змін.

Згідно ч.4 ст.532 КПК України даний вирок набирає законної сили з моменту його проголошення.

Вирок може бути оскаржений в касаційному порядку відповідно до ст.426 КПК України протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим в той самий строк з дня вручення копії вироку.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4