Справа № 495/6042/15-к
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.09.2015 м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючої одноособово судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Білгород-Дністровський Одеської області кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, українця, освіта середня, одруженого, працює на Саратському винзаводі будівельником, на утриманні має одну малолітню дитину ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимого, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , проживає за адресою АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 ч.1 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурор Білгород-Дністровської міжрайонної прокуратури Одеської області ОСОБА_5

потерпіла ОСОБА_6

обвинувачений ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

В березні 2015 року, більш точну дату встановити не представилось можливим обвинувачений ОСОБА_3 , скориставшись довірою своєї знайомої - потерпілої ОСОБА_6 попросив, щоб остання дала йому на два дні ноутбук марки «АСЕR Е-521 45 Q4» для особистого користування, при цьому запевнив її, що через два дні поверне належний ноутбук. Не знаючи і не підозрюючи про наміри обвинуваченого ОСОБА_3 , потерпіла ОСОБА_6 віддала останньому свій ноутбук марки «АСЕR Е-521 45 Q4», безпровідну комп`ютерну мишку марки «Logitech», а також сумку для ноутбуку. Обвинувачений ОСОБА_3 , з корисливих мотивів, переслідуючи свою корисливу мету, спрямовану на заволодіння майном шляхом зловживання довірою, не повідомивши потерпілу ОСОБА_6 про свій намір розпорядитися отриманими речами на свій власний розсуд, 28.03.2015 року о 12:43 годині, знаходячись у відділенні ПТ «Ломбард Скарбниця», розташований за адресою: м. Білгород-Дністровський, вул. Першотравнева, 73, здав в зазначений ломбард ноутбук «АСЕR-521 45 Q4», безпровідну комп`ютерну мишку марки «Logitech», сумку для ноутбуку за що отримав грошові кошти, тим самим скориставшись майном потерпілої ОСОБА_6 на свою користь.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_3 шахрайським шляхом заволодів майном потерпілої ОСОБА_6 , а саме: ноутбуком марки «АСЕR-521 45 Q4», вартістю 6544 грн.; безпровідною комп`ютерною мишкою марки «Logitech» вартістю 179 грн.; сумкою для ноутбука вартістю 279 грн. Всього обвинувачений ОСОБА_3 заволодів майном на суму 7002 грн., чим заподіяв потерпілій ОСОБА_6 матеріальний збиток на зазначену суму.

Обвинувачений ОСОБА_3 винним визнав себе у повному обсязі, щиро розкаявся у скоєному, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення.

Суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, роз`яснив вимоги ч.3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України і наслідки обмеження обсягу доказів, визнає недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинуваченого ОСОБА_3 відносно фактичних обставин кримінального правопорушення, оскільки вони ніким не оспорюються, допитом потерпілої ОСОБА_6 , дослідженням доказів, які характеризують особистість обвинуваченого, та дослідженням доказів щодо цивільного позову потерпілої ОСОБА_6 .

Обвинувачений ОСОБА_3 погодився з тим, щоб судовий розгляд обмежився його допитом, дослідженням доказів, які характеризують його особистість, допитом потерпілої ОСОБА_6 та дослідженням доказів щодо цивільного позову потерпілої ОСОБА_6 . Йому було роз`яснено, що в даному випадку він позбавляється права оспорювати в апеляційному порядку фактичні обставини кримінального правопорушення.

Не оспорюючи фактичні обставини кримінального правопорушення у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 пояснив наступне. В березні 2015 року він попросив потерпілу ОСОБА_6 , щоб вона дала йому на два дні ноутбук для користування, запевнив, що через два дні він поверне її ноутбук в такому ж стані. На його прохання потерпіла віддала свій ноутбук, комп`ютерну мишку, а також сумку для ноутбуку. В зв`язку з тим, що йому потрібні були грошові кошти, 28.03.2015 року він пішов до ломбарду Скарбниця та здав ноутбук, безпровідну комп`ютерну мишку та сумку для ноутбуку в зазначений ломбард, за що отримав грошові кошти у сумі 3400 грн. В ході досудового розслідування він повернув потерпілій грошові кошти у сумі 1000 грн. в рахунок спричиненої матеріальної шкоди. Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 на суму 8202 грн. визнав повністю. Він згоден в подальшому відшкодувати завдану матеріальну шкоду потерпілій. У скоєному щиро розкаявся просив його суворо не карати.

У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 пояснила, що в березні 2015 року до неї звернувся обвинувачений ОСОБА_3 з проханням надати йому у користування на два дні ноутбук. На що вона погодилась, оскільки з обвинуваченим разом навчались в Білгород-Дністровському аграрному технікумі. Через декілька днів обвинувачений ноутбук так і не повернув, не дивлячись на те, що вона неодноразово йому телефонувала. Після чого вона вирішила звернутись до Білгород-Дністровського МВ ГУМВС України в Одеській області із заявою. На даний час обвинувачений відшкодував лише 1000 грн. Просила задовольнити цивільний позов та стягнути з обвинуваченого майнову шкоду у сумі 7202 грн., оскільки обвинувачений відшкодував частково їй завдану матеріальну шкоду. Просила призначити покарання обвинуваченому на розсуд суду.

Оцінюючи докази у сукупності, суд визнає винним обвинуваченого ОСОБА_3 у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні та кваліфікує його дії за ст. 190 ч.1 КК України заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).

Відповідно до ст. 66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, часткове відшкодування завданого збитку.

Відповідно до ст. 67 КК України обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує суспільну небезпеку і характер вчиненого ним кримінального правопорушення, тяжкість скоєного, позитивну характеристику за місцем проживання, працює будівельником на вінзаводі, одружений, на утриманні має малолітню дитину ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимого, вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії невеликої тяжкості, щиро розкаявся у скоєному, частково було відшкодовано завдану матеріальну шкоду та зобов`язався в подальшому повністю відшкодувати спричинений збиток, потерпіла просила призначити покарання на розсуд суду (а.с.32-47).

Враховуючи вищезазначене, суд вважає за можливе призначити покарання обвинуваченому ОСОБА_3 у виді штрафу.

Речові докази та судові витрати по даному кримінальному провадженню відсутні.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 на суму 8202 грн. задовольнити частково, стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь потерпілої майнову шкоду у сумі 7202 грн., оскільки в ході досудового розслідування потерпілій було відшкодовано 1000 грн. (а.с. 8).

Керуючись ст. ст. 370, 374, 392, 395 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 ч.1 КК України і на підставі санкції даної статті призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 850 грн.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 на стадії досудового розслідування не обирався.

Речові докази, судові витрати по даному кримінальному провадженню відсутні.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 задовольнити частково, стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь потерпілої майнову шкоду у сумі 7202 грн., у задоволенні іншої частини цивільного позову відмовити (а.с. 8).

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Одеської області через Білгород-Дністровський міськрайонний суд протягом 30 днів з моменту його проголошення, а засудженим, які перебувають під вартою в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Копію вироку негайно видати обвинуваченому та прокурору.

СУДДЯ