Справа №11-217/10 Головуючий у суді у 1 інстанції -
Номер провадження - Суддя-доповідач - ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2010 року квітня 29 дня колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого - Лугового М.Г.

суддів - Пархоменко О.М., Забари І.К.

з участю прокурора Ворфоломєєвої Н. П.

потерпілого - ОСОБА_2

засудженого - ОСОБА_3

адвоката - ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Суми кримінальну справу за апеляцією потерпілого ОСОБА_2 на вирок Сумського районного суду Сумської області від 18 лютого 2010 року, яким

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканець вул. Колгоспна, буд. 2 с. Нижнє Піщане Сумської області, раніше не судимий, -

засуджений за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки;

На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки.

Постановлено стягнути із засудженого судові витрати, повязані з проведенням експертизи, у сумі 112 грн. 68 коп.

Постановлено стягнути із засудженого на користь потерпілого ОСОБА_2 в рахунок відшкодування моральної шкоди 1000 грн.

Долю речових доказів вирішено відповідно до вимог ст. 81 КПК України.

ВСТАНОВИЛА:

Згідно вироку суду ОСОБА_3 визнаний винним і засуджений за скоєння такого злочину.

29 листопада 2008 року близько 24 години ОСОБА_3 проник на подвіря домоволодіння ОСОБА_2 по вул. Горького, № 37 с. Стецьківка Сумського району, Сумської області звідки таємно викрав 24 листи шиферу, спричинивши потерпілому матеріальну шкоду на суму 864 грн.

25 серпня 2009 року близько 23 години ОСОБА_3, разом з неповнолітньою особою ( справа відносно якої закрита на підставі ст. 6 п. 2 КПК України), проник до подвіря ОСОБА_2 по вул. Горького, № 37 с. Стецьківка Сумського району, звідки таємно викрав 9 листів алюмінію, загальною вагою 36 кг, спричинивши потерпілому матеріальну шкоду на суму 324 грн.. Всього було викрадено майна потерпілого на суму 1188 грн..

В апеляції потерпілий ОСОБА_2 просить вирок суду скасувати у звязку з мякістю призначеного покарання, справу направити на додаткове розслідування, а якщо колегія суддів не знайде підстав для направлення справи на додаткове розслідування, то призначити ОСОБА_3І покарання у виді 3 років позбавлення волі і стягнути 10000 грн. моральної шкоди. Свої вимоги мотивує тим, що незважаючи на його заперечення проти застосування ст. 299 КПК України суд розглянув справу за спрощеним порядком, чим порушив його права як потерпілого. Органами досудового слідства та судом не була зясована та належним чином досліджена та обставина, що ОСОБА_3 викрав у нього не 24 листи шиферу, а 226 листів, не були притягнуті до кримінальної відповідальності всі особи, що фактично вчиняли злочин, не врахована його думка про призначення ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі, оскільки ОСОБА_3 не працює, навчається на заочному відділенні, вчинив тяжкий злочин, не відшкодував моральної шкоди, а стягнута судом сума моральної шкоди є значно заниженою.

Заслухавши доповідь судді, потерпілого, який підтримав доводи апеляції і просив призначити засудженому реальне покарання у виді 3 років позбавлення волі та стягнути з нього 10 тисяч грн.. в рахунок відшкодування моральної шкоди, адвоката та засудженого, котрі вважали вирок суду законним і обгрунтованим і просили залишити його без зміни, апеляцію потерпілого без задоволення, думку прокурора про залишення вироку без зміни, а апеляції потерпілого без задоволення, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція задоволенню не підлягає.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_3 у скоєнні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України за обставин, викладених у вироку, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується дослідженими судом доказами, аналіз яких дано у вироку, зокрема, визнавальними показаннями засудженого ОСОБА_3, який пояснив, що скоїв крадіжку із домоволодіння потерпілого 24 листів шиферу та 9 листів алюмінію, показаннями потерпілого про скоєння крадіжки із його господарства у с.Стецьківка 9 листів алюмінію, алюмінієвої проволки та 94 листів шиферу, показаннями свідка ОСОБА_5 про те, що у його присутності потерпілий виніс із двору ОСОБА_2 9 листів та поклав на мотоцикл. При цьому ОСОБА_3 йому пояснив, що листи бере у знайомих.

Окрім цього, вина ОСОБА_3 підтверджується іншими доказами, які проаналізовані судом і наведені у вироку, зокрема, протоколом виїмки у господарстві ОСОБА_3 викрадених 23 листів шиферу, які він використав для огорожі, при цьому засуджений пояснив, що двадцять четвертий лист шиферу розколовся, тому він його не став використовувати, протоколом огляду місця події та іншими доказами.

Дії ОСОБА_3 за ст.185 ч.3 КК України кваліфіковані правильно, а призначене покарання відповідає вимогам ст.65 КК України. При його обранні суд урахував ступінь тяжкості вчинених злочинів, дані про особу засудженого, обставини, що помякшують покарання, а також відсутність обставин, що обтяжують покарання та призначив ОСОБА_3 покарання в межах передбачених санкцією ч. 3 ст. 185 КК України.

За наведеним у вироку мотивуванням суд, застосувавши положення ст. 75 КК України, звільнив засудженого ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням.

Підстав вважати вирок суду незаконним внаслідок мякості призначеного покарання не має.

Доводи апеляції про неправильне встановлення органами досудового слідства та судом кількості викрадених листів шиферу є необґрунтованими і суперечать матеріалам справи із яких вбачається, що слідчим була винесена постанова про виділення матеріалів з кримінальної справи для проведення додаткової перевірки по факту крадіжки 70 листів шиферу і бухти алюмінієвої проволоки з домоволодіння потерпілого у с.Стецьківка Сумського району (а.с. 16). При цьому бралася до уваги та обставина, що у заяві про скоєння злочину ОСОБА_2 зазначив, що із господарства викрадено 94 листа шиферу. Кількість викраденого шиферу 226 листів зявилася у поясненнях потерпілого при розгляді справи в судовому засіданні.

Вказівка в апеляції ОСОБА_2 про порушення судом його прав як потерпілого внаслідок застосування при судовому розгляді справи ст. 299 КПК України та проведення спрощеного судового розгляду не відповідає дійсності. З протоколу судового засідання від 28 січня 2010 року (а.с. 195) вбачається, що суд прийняв рішення про повний порядок дослідження доказів по справі, зокрема, постановив розпочати порядок дослідження доказів по справі з допиту підсудного, потерпілого, оголосити необхідні матеріали справи, вирішивши питання про явку свідків до суду.

Що стосується вирішення питання щодо розміру відшкодування моральної шкоди , то на думку колегії суддів, і в цій частині вирок суду відповідає вимогам закону і є достатньо обґрунтованим.

Керуючись ст.ст. 362, 365, 366, 377 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Вирок Сумського районного суду Сумської області від 18 лютого 2010 року відносно ОСОБА_3 залишити без зміни, а апеляцію потерпілого ОСОБА_2 без задоволення.

СУДДІ:

ОСОБА_6 ОСОБА_1 ОСОБА_7