АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 грудня 2015 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
з участю прокурораОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 18 грудня 2015 року відносно підозрюваного

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Черкаси, з вищою освітою, працюючого директором ТОВ «Аксел», одруженого, маючого на утриманні дитину 1998 року народження, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

якою йому обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, -

в с т а н о в и л а :
Досудовим розслідуванням встановлено, що посадові особи Комунального підприємства «Інститут розвитку міста» Черкаської міської ради, розташованого за адресою: м. Черкаси, вул. Б. Вишневецького, 36, упродовж 2012 року, зловживаючи своїм службовим становищем, шляхом укладання фіктивних договорів надання послуг (виконання робіт), а також внесення неправдивих даних в бухгалтерські документи, заволоділи грошовими коштами зазначеного вище підприємства.

16 серпня 2013 року відомості про кримінальне провадження внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003420, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.191 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 , відповідно до наказу від 01.06.2010 № 1-к, працюючи на посаді директора ТОВ «Аксел», відповідно до статуту якого директор здійснює керівництво поточною діяльністю товариства; має право самостійно: діяти від імені товариства без довіреності, представляти його інтереси у всіх підприємствах, установах, організаціях, укладати господарські та інші договори, видавати довіреності, розпоряджатися коштами товариства в порядку, визначеному статутом та чинним законодавством, таким чином будучи службовою особою наділеною організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями, вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Так він, 26.03.2012, знаходячись в приміщенні, яке займає комунальне підприємство «Інститут розвитку міста» Черкаської міської ради, (надалі КП «ІРМ»), що розташоване за адресою; м. Черкаси, вул. Байди Вишневецького, 36, діючи умисно, з корисливих мотивів, використовуючи своє службове становище, з метою власної наживи, усвідомлюючи протиправність своїх дій, за попередньою домовленістю з ОСОБА_9 про вступ у договірні відносини, за вказівкою останньої уклав договір на послуги №1 від 26.03.2012 з КП «ІРМ» в особі директора ОСОБА_9 щодо проведення інсталяційних робіт по підключенню сканера Color Trac Smart LF Gx + T28 на загальну суму 43999 гривень 28 копійок (сорок три тисячі дев`ятсот дев`яносто дев`ять гривень двадцять вісім копійок).

В подальшому, ОСОБА_7 , будучи в змові з ОСОБА_9 , переслідуючи єдиний злочинний намір з останньою, направлений на привласнення грошових коштів з метою його реалізації, в невстановлений слідством час та місці, умисно склав та видав завідомо неправдивий офіційний документ, а саме акт № ООО - 002338 здачі - прийняття робіт (надання послуг) від 30.03.2012, відповідно до тексту документу виконавцем робіт являвся ТОВ «Аксел» та вказаним товариством були надані послуги з інсталяційних робіт по підключенню сканера, налагодження та установки елементів на загальну суму 43999 гривень 28 копійок (сорок три тисячі дев`ятсот дев`яносто дев`ять гривень двадцять вісім копійок) однак, в дійсності послуги ТОВ «Аксел» не надавались, а фактично роботи виконували виключно працівники КП «ІРМ».

Відповідно до руху коштів по рахунку ТОВ «Аксел» № НОМЕР_1 відкритого в AT «ОТП Банк» 30.03.2012 вказана сума грошових коштів була оплачена КП «ІРМ» для ТОВ «Аксел».

Також, ОСОБА_7 будучи фізичною особою підприємцем, діючи на підставі виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, 11.06.2012, знаходячись в приміщенні, яке займає КП «ІРМ», що розташоване за адресою: м. Черкаси, вул. Байди Вишневецького, 36, діючи за попередньою змовою групою осіб, повторно, з метою отримання грошових коштів, умисно, за попередньою змовою з ОСОБА_9 , за для власного збагачення, усвідомлюючи протиправність своїх дій, уклав договір на послуги №59 від 11.06.2012 з КП «ІРМ» в особі директора ОСОБА_9 , щодо надання послуг з налаштування програмного комплексу» на загальну суму 39 000 (тридцять дев`ять тисяч) гривень. В подальшому ФОП ОСОБА_7 , за для доведення свого злочинного умислу до кінця, за попередньою домовленістю з ОСОБА_9 , з метою власного збагачення, в невстановлений слідством час та місці, повторно, умисно склав та видано завідомо неправдивий офіційний документ, а саме акт № ЧПЮ - 000051 здачі - прийняття робіт (надання послуг), згідно якого було вказано, що виконавцем (ФОП ОСОБА_7 ) були надані послуги з налаштування програмного комплексу «Енергоплан» за 195 годин на загальну суму 39 000 (тридцять дев`ять тисяч) гривень, однак в дійсності дані послуги ФОП ОСОБА_7 не надавались, а фактично роботи виконували працівники КП «ІРМ» та розробник програмного комплексу «Енергоплан» ПП «ІТ-Менеджмент». Злочинними діями ОСОБА_7 КП «ІРМ» було завдано матеріальну шкоду в розмірі 39 000 ( тридцять дев`ять тисяч) гривень.

Також, ОСОБА_7 , будучи фізичною особою підприємцем, 19.04.2012, знаходячись в приміщенні, яке займає КП «ІРМ», що розташоване за адресою: м. Черкаси, вул. Байди Вишневецького, 36, разом та за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_10 , повторно, з метою отримання грошових коштів, за для власного збагачення, умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, за вказівкою ОСОБА_10 , уклав договір на послуги від 11.06.2012 № 59 з КП «ІРМ» в особі заступника директора з економіки ОСОБА_10 на предмет сканування планшетів та послуг секретарів з виготовлення копій на суму 30 000 (тридцять тисяч) гривень.

В подальшому, ФОП ОСОБА_7 діючи повторно, умисно, з корисливих мотивів, за попередньою домовленістю з ОСОБА_10 за для досягненні кінцевої мети, в невстановленим досудовим слідством час та місці, умисно склав та видав завідомо неправдивий офіційний документ, а саме акт № ЧПЮ-000023 здачі-прийняття робіт (надання послуг), шляхом внесення неправдивої інформації та в якому було вказано, що виконавцем робіт являвся ФОП ОСОБА_7 та ним були надані послуги зі сканування планшетів у кількості 1600 штук на загальну суму 30 (тридцять тисяч) гривень, однак дані послуги ФОП ОСОБА_7 не надавались, а фактично роботи були виконані працівниками КП «ІРМ».

Відповідно до платіжного доручення від 19.04.2012 № 61 вказані послуги були оплачені КП «ІРМ» для ФОП ОСОБА_7 в повному обсязі.

Він же, перебуваючи на посаді директора ТОВ «Аксел» 26.03.2012, задля власного збагачення, діючи разом та за попередньою змовою групою осіб, маючи умисел направлений на складання, видачу завідомо неправдивого офіційного документу шляхом внесення до нього неправдивих відомостей, з метою розтрати чужого майна, уклав договір на послуги №1 від 26.03.2012 з КП «ІРМ» в особі директора ОСОБА_9 щодо проведення інсталяційних робіт по підключенню сканера Color Trac Smart LF Gx + T28 на загальну суму 43999 гривень 28 копійок (сорок три тисячі дев`ятсот дев`яносто дев`ять гривень двадцять вісім копійок), достовірно знаючи, про те, що вказані роботи ним не будуть виконуватися та реалізуючи свій злочинний умисел до кінця, з метою власного збагачення, в невстановлений слідством час та місці, умисно вніс недостовірні відомості та склав завідомо неправдивий офіційний документ, а саме акт № ООО - 002338 здачі - прийняття робіт (надання послуг) від 30.03.2012. Відповідно до тексту документу виконавцем робіт являвся ТОВ «Аксел» та вказаним товариством були надані послуги з інсталяційних робіт: по підключенню сканера, налагодження та установки елементів на загальну суму 43999 гривень 28 копійок (сорок три тисячі дев`ятсот дев`яносто дев`ять гривень двадцять вісім копійок) однак в дійсності послуги ТОВ «Аксел» не надавались, а фактично роботи виконували виключно працівники КП «ІРМ». В наступному, переслідуючи мету подачі вказаного акту замовнику, з метою отримання грошових коштів, 30.03.2012, ОСОБА_7 усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, що виразилися у використанні підробленого документу, за попередньою домовленістю з ОСОБА_9 , надав їй акт № 000-002338 здачі-прийняття робіт (надання послуг) для підписання.

Таким чином, ОСОБА_7 здійснив усі дії щодо доведення свого злочинного умислу до кінця. Відповідно до руху коштів по рахунку ТОВ «Аксел» № НОМЕР_1 відкритого в AT «ОТП Банк» 30.03.2012 вказана сума грошових коштів була оплачена КП «ІРМ» для ТОВ «Аксел».

Він же, будучи фізичною особою підприємцем, маючи умисел, направлений на незаконне збагачення, направлений на використання завідомо підробного офіційного документу та з метою реалізації єдиного злочинного умислу попередньо оговореного з заступником директора з економіки ОСОБА_10 19.04.2012, знаходячись в приміщенні, яке займає КП «ІРМ», що розташоване за адресою: м. Черкаси, вул. Байди Вишневецького, 36, уклав договір на послуги від 11.06.2012 № 59 з КП «ІРМ» в особі заступника директора з економіки ОСОБА_10 на предмет сканування планшетів та послуг секретарів з виготовлення копій на суму 30 000 (тридцять тисяч) гривень, достовірно знаючи, про те, що вказані роботи ним не будуть виконуватися та реалізуючі свій злочинний умисел до кінця, з метою власного збагачення, в невстановлений слідством час та місці, умисно вніс недостовірні відомості та склав завідомо неправдивий офіційний документ, а саме акт № ЧПЮ-000023 здачі-прийняття робіт (надання послуг). Відповідно до тексту документу виконавцем робіт являвся ФОП ОСОБА_7 та вказаним товариством були надані послуги з сканування планшетів у кількості 1600 штук на загальну суму 30000 (тридцять тисяч) гривень, однак в дійсності послуги ТОВ «Аксел» не надавались, а фактично роботи були виконані працівниками КП «ІРМ». В наступному переслідуючи мету подачі вказаного акту замовнику, з метою отримання грошових коштів, ОСОБА_7 усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, що виразилися у використанні підробленого документу, таким чином, ОСОБА_7 здійснив усі дії щодо доведення свого злочинного умислу до кінця. Відповідно до платіжного доручення від19.04.2012 № 61 вказані вище послуги були оплачені КП «ІРМ» для ФОП ОСОБА_7 в повному обсязі.

Також, ОСОБА_7 будучи фізичною особою підприємцем, маючи умисел направлений на незаконне збагачення оговорений попередньо з ОСОБА_9 , направлений на використання завідомо підробного офіційного документу, 11.06.2012, знаходячись в приміщенні, яке займає КП «ІРМ», що розташоване за адресою: м. Черкаси, вул. Байди Вишневецького, 36, уклав договір № 59 від 11.06.2012 з КП «ІРМ» в особі директора ОСОБА_9 , щодо надання послуг з налаштування програмного комплексу «Енергоплан» на загальну суму 39 000 (тридцять дев`ять тисяч) гривень, достовірно знаючи, про те, що вказані роботи ним не будуть виконуватися та реалізуючі свій злочинний умисел до кінця, з метою власного збагачення, в невстановлений слідством час та місці, умисно вніс недостовірні відомості та склав завідомо неправдивий офіційний документ, а саме акт № ЧПЮ-000051 здачі-прийняття робіт (надання послуг). Відповідно до тексту документу виконавцем робіт являвся ФОП ОСОБА_7 та вказаною особою були надані послуги з налаштування програмного комплексу «Енергоплан» за 195 годин на загальну суму 39 000 (тридцять дев`ять тисяч) гривень, однак в дійсності послуги ФОП ОСОБА_7 не надавались, а фактично роботи були виконані працівниками КП «ІРМ». В наступному переслідуючи мету подачі вказаного акту замовнику з метою отримання грошових коштів, ОСОБА_7 усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, що виразилися у використанні підробленого документу, таким чином, ОСОБА_7 здійснив усі дії щодо доведення свого злочинного умислу до кінця, таким чином злочинними діями ОСОБА_7 КП «ІРМ» було завдано матеріальну шкоду в розмірі 39 000 ( тридцять дев`ять тисяч) гривень.

30 вересня 2015 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України.

06 листопада 2015 року ОСОБА_7 повідомлено про зміну повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст.191, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 366 КК України.

17 грудня 2015 року прокурор відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування органами внутрішніх справ та підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні прокуратури Черкаської області юрист 1 класу ОСОБА_11 звернулася до суду про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 18 грудня 2015 року клопотання прокурора задоволено. Відносно ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 2 місяці з 18.12.2015 року по 15.02.2016 року. Заборонено підозрюваному залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , з 22 год. до 6 год. доби. Покладено на підозрюваного обов`язки, визначені ч.5 ст. 194 КПК України, а саме: не відлучатися від населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування із свідками ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, захисник ОСОБА_8 звернувся із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу та постановити нову, якою у задоволенні клопотання прокурора відмовити.

В обґрунтування своїх доводів апелянт зазначає, що ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою, оскільки його підзахисний не переховується від органів досудового розслідування або суду, з`являється на всі виклики слідчого та прокурора, не допустив ніяких порушень, не знищив, не спотворив будь-яку і з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, не впливає на свідків та іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні, не вчиняв інших кримінальних правопорушень. Тобто, відсутні будь-які ризики, які б давали підстави вважати, що ОСОБА_7 може здійснити дії, передбачені ст. 177 КПК України. Крім того, при обранні запобіжного заходу слідчий суддя у порушення вимог ст.ст.178, 194 КПК України не врахував та не надав належної оцінки таким обставинам: підозрюваний одружений та має на утриманні неповнолітню дитину, має постійне місце проживання та є фізичною особою підприємцем, має бездоганну ділову та особисту репутацію, тобто має міцні соціальні зв`язки, позитивно характеризується за місцем роботи та проживання, раніше не судимий, не переховується від органів досудового розслідування та суду, не впливає на учасників кримінального провадження та не перешкоджає розслідуванню кримінального провадження. До того ж, застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в період з 22.00 год. до 06.00 год. щодоби із забороною залишати місце фактичного проживання позбавляє підзахисного, як директора, можливостей від`їжджати у службові відрядження по роботі.

Заслухавши доповідь судді, захисника ОСОБА_8 та підозрюваного ОСОБА_7 , які підтримали вимоги апеляційної скарги та просили її задовольнити з наведених підстав, думку прокурора, який заперечував проти її задоволення, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що вона підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Ухвала слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 18 грудня 2015 року не в повній мірі відповідає вказаним вимогам закону.

За змістом ст.131 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

У відповідності до положень ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність у нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Постановляючи ухвалу слідчий суддя виходив з того, що мається обґрунтована підозра ОСОБА_7 у вчинені тяжких злочинів, передбачених ч. 3 ст. 191 КК України, ч. 4 ст. 358 КК України, ч. 1 ст. 366 КК України, що підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами.

Однак, колегія суддів вважає, що обрана слідчим суддею міра запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є занадто суворою та такою, що не відповідає особі підозрюваного. Крім того, прокурор в клопотанні не навів наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, а також у клопотанні не викладені обставини на підставі яких прокурор дійшов висновку про наявність одного або кількох ризиків, зазначених у клопотанні з посиланням на матеріали, що підтверджують ці обставини, відсутні обґрунтування в клопотанні неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Згідно ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або в певний час доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється, обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі.

На думку колегії суддів, слідчий суддя не надав належної оцінки наступним обставинам: підозрюваний одружений та має на утриманні неповнолітню дитину, має постійне місце проживання та є фізичною особою підприємцем, має бездоганну ділову та особисту репутацію, тобто має міцні соціальні зв`язки, позитивно характеризується за місцем роботи та проживання, раніше не судимий, не переховується від органів досудового розслідування та суду, не впливає на учасників кримінального провадження та не перешкоджає розслідуванню кримінального провадження, які у сукупності дають підстави для застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж домашній арешт.

Крім того, колегія суддів вважає, що встановлення заборони підозрюваному покидати місце проживання в період з 22.00 год. до 06.00 год. може перешкодити роботі підозрюваного, який є директором ТОВ «Аксел» та вимушений іноді від`їжджати у службові відрядження.

Згідно ч.3 ст.176 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим тримання під вартою.

Відповідно до положень ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені ст.194 цього кодексу.

Колегія суддів вважає, що запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання буде достатнім і забезпечить належну поведінку підозрюваного ОСОБА_7 .

Згідно п.2 ч.3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до переконання, що ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою, постановленою з порушенням норм процесуального закону, та невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи, а тому ухвала підлягає до скасування з постановленням нової про обрання відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 18 грудня 2015 року скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою обрати відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст.191, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 366 КК України, запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України, а саме:

1. не відлучатися від населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

2. повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

3. утримуватися від спілкування із свідками ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ;

4. здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :