Справа № 372/2782/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/20/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 18 04.02.2016

ВИРОК
Іменем України
04 лютого 2016 р. м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді : ОСОБА_2 ,
суддів : ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі : ОСОБА_5 ,
з участю прокурора : ОСОБА_6 ,
обвинуваченого: ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора на вирок Обухівського районного суду Київської області від 01 жовтня 2015 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Красна Слобідка Обухівського району Київської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останій раз в 2014 році Обухівським районним судом Київської області,

визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на один рік 6 місяців.

Остаточне покарання ОСОБА_7 призначено за сукупністю вироків відповідно до ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання до призначеного покарання, невідбутої частини покарання за вироком Обухівського районного суду Київської області від 10.12.2014 року, яким його засуджено за ч. 1 ст. 309 , ч. 1 ст. 396, ст. 70 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки та на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 2 (два) роки, та визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

В с т а н о в и л а :
Як зазначено у вироку, ОСОБА_7 будучи неодноразово судимий, останній раз в 2014 році Обухівським районним судомКиївської області за ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 396, 70 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки, відповідно до ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки, за що судимість не знята і не погашена, знову вчинив злочин за наступних обставин. 24 травня 2015 року близько 19 год. 23 хв., ОСОБА_7 знаходячись в приміщенні магазину ТОВ «АТБ - Маркет» - продукти 697, що знаходиться за адресою: Київська область м. Обухів, вул. Київська, 150, маючи умисел на незаконне заволодіння чужим майном, реалізуючи свій злочинний намір, діючи таємно, шляхом вільного доступу, підійшов до вітрини з горілчаними виробами, взяв пляшку рому «Captain Morgan Jamacia» об`ємом 0,5 л, вартістю 189 грн. 46 коп., поклав товар за пояс своїх джинсів під футболку та вийшов через касу, не розрахувавшись за неї. Того ж дня, 24 травня 2015 року близько 19 год. 34 хв. він продовжуючи свої злочинні дії та маючи умисел на викрадення чужого майна, знову повернувся до названого вище магазину, підійшов до вітрини горілчаних виробів, взяв пляшку вермуту «Martini Bianco», об`ємом 1 л, вартістю 139 грн. 08 коп., поклав товар за пояс своїх джинсів під футболку та вийшов через центральний вхід магазину, не розрахувавшись за неї, тим самим спричинивши своїми діями матеріальної шкоди на загальну суму 328 грн. 54 коп. Завдані збитки ОСОБА_7 повністю відшкодував.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок щодо ОСОБА_7 скасувати в частині призначеного покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через мякість та необхідністю застосування більш суворого покарання. Ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_7 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків ОСОБА_7 шляхом часткового приєднання невідбутого покарання за вироком Обухівського районного суду Київської області від 10.12.2014 року остаточно призначити покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі. В решті вирок залишити без змін.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу сторона обвинувачення, вказує, що судом першої інстанції не враховано належним чином особу обвинуваченого ОСОБА_7 та тяжкість вчиненого ним злочину, що призвело до призначення занадто м`якого покарання, оскільки ОСОБА_7 вчинив новий злочин під час іспитового строку. Так, згідно вироку Обухівського районного суду Київської області від 10.12.2014 року, ОСОБА_7 засуджено за ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 396 КК України, ст. 70 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 роки та на підставі ст. 75 КК України останній звільнений від відбування покарання з випробуванням, а тому невідбута частина покарання, призначеного ОСОБА_7 за попереднім вироком складає 2 роки позбавлення волі, що не є більшим від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Заслухавши доповідача, прокурора в підтримку апеляційних вимог, ОСОБА_7 , який просив вирок залишити без змін, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення в частині скасування вироку та ухвалення нового вироку з наступних підстав.

Вирок в частині доведеності вини та правильності юридичної кваліфікації дій ОСОБА_7 не оспорюється, а тому апеляційним судом відповідно до ст. 404 КПК України перевіряється лише в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Згідно до ч. 4 ст. 71 КК України, остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Призначаючи покарання ОСОБА_7 на підставі ст. 71 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Обухівського районного суду Київської області від 10.12.2014 року, суд не врахував вимоги ч. 4 ст. 71 КК України та призначив остаточне покарання, яке не відповідає наведеним вимогам закону, тому доводи апелянта в цій частині є обґрунтованими, але, враховуючи суму викраденого, колегія суддів вважає за необхідне призначити обвинуваченому за сукупністю вироків менше за розміром покарання, ніж просить прокурор в апеляційній скарзі.

За правилами ч. 1 ст. 420 КПК України суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі необхідності застосування більш суворого покарання.

При таких обставинах, враховуючи при цьому ступінь тяжкості вчиненого злочину, а також те, що ОСОБА_7 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, під час відбування іспитового терміну вчинив новий умисний корисливий злочин проти власності, на шлях виправлення не став, тому колегія суддів вважає за необхідне до покарання призначеного за даним вироком на підставі ч.1 ст. 71 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком від 10.12.2014 року.

Керуючись 404, 405, 407, 413, 414, 420 КПК України, колегія суддів,-

З А С У Д И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.
Вирок Обухівського районного суду Київської області від 01 жовтня 2015 року щодо обвинуваченого ОСОБА_7 в частині призначеного покарання - скасувати.

Ухвалити в цій частині новий вирок, яким ОСОБА_7 визнати винним за ч. 2 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді одного року шести місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком і остаточно призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки і 1 (один) місяць.

В іншій частині вирок залишити без змін.

На вирок суду може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня його проголошення.

Судді: