Справа № 682/2123/13-к
Провадження № 1-кс/682/134/2013
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.09.2013 року

Славутський міськрайонний суд Хмельницької області в складі колегії:

головуючого судді: Маршал І.М.,

суддів: Зеленської В.І.

ОСОБА_1,

з участю секретаря Дризік І.В.,

прокурора Галімського В.В.,

захисника ОСОБА_2,

обвинуваченого ОСОБА_3,

представника потерпілого ОСОБА_4,

потерпілого ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті ОСОБА_5 кримінальне провадження № 0000618 за обвинуваченням ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, українця, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, пенсіонера, раніше не судимого, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 15 ч.2, ст. 115 ч.1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

23.05.2013 року біля 16 год. ОСОБА_3, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, в с. Марачівка Славутського району Хмельницької області, на подвірї будинку № 30 по вул. Пушкіна, за місцем спільного проживання із потерпілим, скоїв замах на вбивство потерпілого ОСОБА_5

Кримінальне правопорушення ( злочин) було вчинено при наступних обставинах.

23.05.2013 року біля 16 год. в с. Марачівка Славутського району, на подвірї будинку № 30 по вул. Пушкіна, за спільним місцем проживання із потерпілим, ОСОБА_3, який перебував у стані алкогольного спяніння та рубав дрова, висловив прохання до сина ОСОБА_5, який також перебував у стані алкогольного спяніння, скласти дрова. Не бажаючи надавати допомогу батьку, ОСОБА_5 завдав удару поліном ОСОБА_3 у обличчя. В свою чергу ОСОБА_3, утримуючи в руках господарську сокиру, наніс сину ОСОБА_5 кілька ударів обуховою частиною сокири по голові.

Такими діями обвинуваченого для потерпілого було заподіяно тілесні ушкодження у вигляді важкої відкритої проникаючої черепно-мозкової травми з ранами мяких тканин лобної, тімяної та потиличної ділянок голови, рани мяких тканин лівої вушної раковини з пошкодженням його хрящової частини, забоєм головного мозку середньої тяжкості ( з локалізацією в правій скроневій частці головного мозку), вдавленими переломами правої скроневої кістки та правої половини тімяної кістки склепіння черепа, з накопиченням повітря в порожнині черепа, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, що небезпечні для життя в момент заподіяння.

Однак ОСОБА_3 не довів свій умисел на позбавлення життя потерпілого ОСОБА_5 до кінця, з причин, які не залежали від волі обвинуваченого.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину визнав частково, в частині нанесення тілесних ушкоджень потерпілому, та показав, що того дня 23.05.2013 року він на своєму господарстві рубав дрова. Був тверезим. До двору прийшов син ОСОБА_5, який був у нетверезому стані, він попросив його допомогти скласти дрова. На що син завдав йому удару поліном у обличчя. Він, маючи у руках сокиру, обухом сокири двічі вдарив сина ОСОБА_5, перший удар завдав у голову, другий по тілу. Сокиру покинув, а сам пішов з двору до магазину, де вжив спиртне. ОСОБА_5 не хотів вбивати. Заявлений прокурором цивільний позов в інтересах держави в особі Славутської ЦРЛ визнав.

Хоча обвинувачений свою вину визнав лише в частині заподіяння потерпілому ОСОБА_5 тілесних ушкоджень, його вина у вчиненні замаху на вбивство повністю доведена всебічно дослідженими в судовому засіданні доказами по справі.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні показав, що того дня він прийшов до двору будинку, де живе з батьками. Був у стані алкогольного спяніння. Батько ОСОБА_3 рубав дрова, він був тверезим. Він підійшов до нього та присів на дрова. Батько просив скласти дрова, а він вдарив поліном батька по обличчю, оскільки не хотів допомогти їх складати. Батько ОСОБА_3 вдарив його тупою, обуховою частиною сокири по голові. Удар він памятає лише один, після нього він втратив свідомість і прийшов до себе уже в лікарні. Із ОСОБА_3 вони помирилися, претензій до батька не має. Вважає себе винним у ситуації, що склалася.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні показала, що 23.05.2013 року вона поралася на городі, втомившись прийшла до двору, де застала чоловіка ОСОБА_3, який сидів на пеньку, в нетверезому стані, а син ОСОБА_5, лежав із закривавленою головою у садку, сокира лежала поряд. Вона погукала сусідів на допомогу, вони й викликали швидку допомогу та лікаря. Стосунки між батьком та сином зіпсувала горілка. Батько хотів аби син допомагав в господарстві, а син часто випивав.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні показав, що є сусідом сім'ї ОСОБА_5, прийшов до їх двору 23.05.2013 року на крик та побачив, що ОСОБА_5 в крові лежав, біля нього була його мати. Він приніс відро води, щоб обмити ОСОБА_8 рани. ОСОБА_5 вмивався самостійно. Батько ОСОБА_3 сидів на пеньку.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні показала, що її погукала сусідка ОСОБА_6, коли вона прийшла у двір сусідів, то побачила, що ОСОБА_5 лежав, голова закривавлена, а його батько ОСОБА_3 сидів неподалік на колодці, на якій рубають дрова, склавши руки.

Свідок ОСОБА_10І в судовому засіданні показав, що він є лікарем швидкої допомоги та виїжджав в с. Марачівку Славутського району, по приїзду встановив, що фельдшером села надано первинну допомогу, накладено на голову потерпілого повязку, який лежав на землі, спершись на лікоть, був у свідомості, в стані алкогольного спяніння. Він зробив необхідні інєкції та потерпілого транспортували до лікарні. Він ран на голові потерпілого не бачив, зі слів сільського фельдшера знає, що було кілька ран на голові. Обвинувачений ОСОБА_3 сидів у дворі.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні показала, що батько ОСОБА_3 та брат ОСОБА_5 сварилися, коли випивали, брат в нетверезому стані поводить себе неспокійно. Їй сестра 23.05.2013 року подзвонила та повідомила, що брат ОСОБА_5 у лікарні. Відомо, що брату надавалася допомога лікарями, після того, як батько ОСОБА_3 завдав йому удар сокирою.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні показала, що 23.05.2013 року вона перебувала у м. Києві, їй зателефонувала мати і повідомила, що знайшла брата із пораненням та батька, який сидів поряд на пеньку. Зі слів родичів їй відомо, що того дня, коли це сталося, брат ОСОБА_5 був у нетверезому стані, зачіпав батька ОСОБА_3, який рубав дрова. І видно батькові допекло і він сокирою його вдарив. Брат раніше лікувався від алкогольної залежності, підіймав руку на батька.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні показав, що йому зателефонувала у другій половині дня мати ОСОБА_6, коли він приїхав брат ОСОБА_5 лежав на землі, батько сидів поряд. Батько казав, що брат його вдарив і у нього на обличчі біля ока він бачив подряпину і синяк. Брат випивав часто до того випадку та в нетверезому стані вів себе неспокійно.

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні показала, що вона є сільським головою с. Марачівка та сусідкою сім'ї ОСОБА_6. Дізналася про те, що сталося, після того, коли побачила, що від двору сусідів відїжджала швидка допомога і зі слів ОСОБА_6 дізналася, що коли ОСОБА_6 прийшла з городу, то застала сина ОСОБА_15, що лежав скривавлений, і чоловіка, який сидів біля нього. ОСОБА_3 спокійна за характером людина, а от син ОСОБА_5 зловживав спиртними напоями.

Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні показав, що він є фельдшером с. Марачівка і його було викликано до ОСОБА_5. Коли він прибув ОСОБА_5 лежав на траві, закривавлений, голова була завязана хустиною. ОСОБА_3 сидів у стороні за 15 м. Він розвязав повязку на голові у ОСОБА_5, оглянув, було розбите вухо, рани були на голові у кількості троьх, більше у районі потилиці, з рівними краями, рани не кровоточили, він промив, наложив повязку. Потерпілий був у свідомості, говорив не звязно, як людина у стані спяніння. Приїхала швидка допомога, потерпілому зробили інєкцію та забрали швидкою.

На підтвердження винності обвинуваченого свідчать також дані протоколу огляду місця події ( а.с. 28-37 ), звідки було вилучено речові докази; висновку судово-імунологічної експертизи № 199 від 13.06.2013 року ( а.с.39-41), згідно якої на марлевому тампоні зі змивом із поверхні трави знайдена кров людини, при визначенні групової належності якої виявлені антигени А і Н та ізогемаглютинін анти-В, отже ця кров може належати особі ( особам) з групою крові А з ізогемаглютиніном анти-В та супутнім антигеном Н, в тому числі і потерпілому ОСОБА_5; висновку судово-імунологічної експертизи № 200 від 13.06.2013 року ( а.с.43-45), згідно якої на сокирі знайдена кров людини, при визначені групової належності якої виявлені антигени А і Н, отже ця кров може належати особі ( особам) в крові якої (яких) містяться антигени А і Н, в тому числі і потерпілому ОСОБА_5; висновку судово-медичної експертизи № 548 від 25.06.2013 р. ( а.с. 46 - 49), з якої слідує, що потерпілому були спричинені тяжкі тілесні ушкодження, що небезпечні для життя в момент заподіяння, а саме: важка відкрита проникаюча черепно-мозкова травма з ранами мяких тканин лобної, тімяної та потиличної ділянок голови, рана мяких тканин лівої вушної раковини з пошкодженням його хрящової частини, забоєм головного мозку середньої тяжкості ( з локалізацією в правій скроневій частці головного мозку), вдавленими переломами правої скроневої кістки та правої половини тімяної кістки склепіння черепа, з накопиченням повітря в порожнині черепа; висновку судово-імунологічної експертизи № 205 від 13.06.2013 року ( а.с.54-56), згідно якої на куртці, вилученій у ОСОБА_3, знайдена кров людини, при визначені групової належності якої виявлені антигени А і Н, отже ця кров може належати особі ( особам) в крові якої (яких) містяться антигени А і Н, в тому числі і потерпілому ОСОБА_5; висновку судово-імунологічної експертизи № 202 від 13.06.2013 року ( а.с.58-60), згідно якої на сорочці, вилученій у ОСОБА_3, знайдена кров людини, при визначені групової належності якої виявлені антигени А і Н, отже ця кров може належати особі ( особам) з групою крові А з ізогемаглютиніном анти-В та супутнім антигеном Н, в тому числі і потерпілому ОСОБА_5; висновку судово-імунологічної експертизи № 201 від 13.06.2013 року ( а.с.62-64), згідно якої на футболці, вилученій у ОСОБА_3, знайдена кров людини, при визначені групової належності якої виявлені антигени А і Н та ізогемаглютинін анти-В , отже ця кров може належати особі ( особам) з групою крові А з ізогемаглютиніном анти-В та супутнім антигеном Н, в тому числі і потерпілому ОСОБА_5; висновку судово-імунологічної експертизи № 203 від 13.06.2013 року ( а.с.66-68), згідно якої на штанах, вилучених у ОСОБА_3, знайдена кров людини, при визначені групової належності якої виявлені антигени А і Н, отже ця кров може належати особі ( особам) в крові якої (яких) містяться антигени А і Н, в тому числі і потерпілому ОСОБА_5; висновку судово-імунологічної експертизи № 206 від 13.06.2013 року ( а.с.70-72), згідно якої на тапках гумових, вилучених у ОСОБА_3, знайдена кров людини, при визначені групової належності якої виявлені антигени А і Н, отже ця кров може належати особі ( особам) в крові якої (яких) містяться антигени А і Н, в тому числі і потерпілому ОСОБА_5; висновку судово-медичної експертизи № 318 від 24.05.2013 року ( а.с. 73), згідно якої у ОСОБА_3 виявлене таке тілесне ушкодження : рана в ділянці лівої надбрівної дуги; протоколу слідчого експерименту від 20.06.2013 року із потерпілим ОСОБА_5 ( а.с. 77- 83); протоколу слідчого експерименту від 25.05.2013 року із ОСОБА_3 ( а.с. 87 97); постанови про приєднання до кримінальної справи речових доказів від 25.05.2013 року та від 21.06.2013 року.

Аналізуючи всі докази в їх сукупності суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого у замаху на вбивство потерпілого та кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч.2 ст.15 та ст. 115 ч.1 КК України як замах на вбивство потерпілого.

Суд критично оцінює пояснення підсудного в тій частині, що вбивати потерпілого він не хотів. Ці покази спростовуються показами самого ж ОСОБА_3, який вказавши, що заподіяв для сина ОСОБА_5 два удари обухом сокири, один із яких у голову, та розумів, що може позбавити його життя. Після вчиненого він не надавав для потерпілого будь-якої допомоги, не повідомив інших осіб, які могли б надати таку допомогу.

Суд вважає, що наносячи кілька ударів обухом сокири в життєво важливий орган голову, - обвинувачений міг і повинен був передбачати можливість настання смерті потерпілого. Тому з врахуванням характеру та локалізації спричинених тілесних ушкоджень суд вважає, що наносячи удари потерпілому обвинувачений повинен був усвідомлювати можливість настання смерті останнього. Смерть потерпілого не настала завдяки своєчасному наданню медичної допомоги. Обвинувачений своїми діями зробив все для можливого настання смерті потерпілого, яка не настала із причин, які не залежали від його волі.

Цивільний позов Славутського міжрайонного прокурора Хмельницької області в інтересах держави в особі Славутської центральної районної лікарні про стягнення з ОСОБА_3 970, 11 грн. слід залишити без розгляду, оскільки обвинувачений ОСОБА_3 надав для суду квитанцію від 10.09.2013 року про сплату ним коштів у розмірі 970, 11 грн. на відшкодування спричиненої шкоди.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що помякшують та обтяжують його покарання.

Суд враховує, що ОСОБА_3 за місцем проживання характеризується посередньо, раніше не судимий, є людиною похилого віку.

Обставиною, що обтяжує його покарання є вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного спяніння.

Обставинами, що пом'якшують його покарання є те, що ОСОБА_3 по суті вину у спричиненні обухом сокири тілесних ушкоджень ОСОБА_5 визнав, розповів та показав на місці за яких обставин це сталося, чим сприяв розкриттю злочину та розслідуванню справи. Окрім того, розкаявся у вчиненому. Потерпілий до нього претензій не має. Також суд вважає за необхідне врахувати і неправомірну поведінку самого потерпілого, що передувала події кримінального правопорушення (злочину), який перебуваючи в стані алкогольного спяніння, вдарив поліном батька обвинуваченого ОСОБА_3

З урахуванням обставин, що помякшують покарання та вказаних чотирьох обставин, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_3 кримінального правопорушення ( злочину), суд вважає за можливе призначити покарання на строк нижчий від найнижчої межі, передбачений санкцією ч. 1 ст. 115 КК України з застосуванням ст. 69 КК України.

На підставі ст. 75 КК України суд вбачає за можливе звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання, встановивши іспитовий строк, оскільки дійшов висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливі без ізоляції від суспільства.

Речові докази - пакет із сокирою, пакет зі змивом, пакет із кашкетом, пакет із курткою, пакет із сорочкою, пакет із футболкою, пакет із штанами, пакет із гумовими тапками, пакет із зрізами нігтів з пальців обох кистей рук ОСОБА_3; пакети із вмістом сухих зразків крові ОСОБА_3 та ОСОБА_5; пакет із вмістом контрольного зразка марлевого носія слід знищити після вступу вироку в законну силу;

цифрові носії диск формату міні DV-R з записом огляду місця події та диск формату DVD-R з відеозаписом слідчого експерименту з ОСОБА_3 - залишити в матеріалах кримінальної справи.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_3 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України і призначити йому покарання з застосуванням ст. 69 КК України 5 ( пять) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання встановивши іспитовий строк 3 ( три ) роки.

Згідно ст. 76 ч.1 п.п.2,3 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обовязки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання; періодично зявлятися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Цивільний позов Славутського міжрайонного прокурора Хмельницької області в інтересах держави в особі Славутської центральної районної лікарні про стягнення з ОСОБА_3 970, 11 грн. залишити без розгляду.

Речові докази по справі, а саме: пакет із сокирою, пакет зі змивом, пакет із кашкетом, пакет із курткою, пакет із сорочкою, пакет із футболкою, пакет із штанами, пакет із гумовими тапками, пакет із зрізами нігтів з пальців обох кистей рук ОСОБА_3, пакети із вмістом сухих зразків крові ОСОБА_3 та ОСОБА_5; пакет із вмістом контрольного зразка марлевого носія знищити після вступу вироку в законну силу; цифрові носії диск формату міні DV-R з записом огляду місця події та диск формату DVD-R p з відеозаписом слідчого експерименту з ОСОБА_3 залишити в матеріалах кримінальної справи.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення суду апеляційної інстанції.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Хмельницької області через Славутський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Головуюча суддя Маршал І. М.

Судді Зеленська В.І.

ОСОБА_1